ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа№953/2571/21 Головуючий I інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/818/2241/21 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.191, ч.3 ст.191, ч.1 ст.366 КК України

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 листопада 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
- головуючого ОСОБА_2 ,
- суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
- при секретарі ОСОБА_5 ,
- за участю прокурора ОСОБА_6 ,
- захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
- обвинуваченого ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Харкова кримінальне провадження №11-кп/818/2241/21 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 23 квітня 2021 року, -
УСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повернуто прокурору в порядку, передбаченому ч.3 ст.314 КПК України.
У мотивування прийнятого рішення, суд першої інстанції послався на те, що у порушення вимог п.5 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт містить нечіткості та неконкретності пред`явленого обвинувачення. Зазначив, що в обвинувальному акті не зазначено час, місце та спосіб вчинення ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.191, ч.3 ст.191 КК України; яким чином ОСОБА_9 заволодів грошовими коштами територіальної громади Солоницевськаї селищної ради, чи були його дії незаконними, всупереч інтересам служби, дату такого заволодіння та місця заволодіння грошовими коштами. Також зазначив, що обвинувальний акт містить посилання на висновок товарознавчої експертизи, що на думку суду є неприпустимим.
В апеляційній скарзі прокурор посилається на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону. Зазначив, що обвинувальний акт в повному обсязі відповідає вимогами ст.291 КПК України, а висновки суду про протилежне є безпідставними. Зазначив, що час та місце вчинення кримінальних правопорушень органами досудового розслідування встановити не надалося за можливе. Указав, що в обвинувальному акті чітко зазначено спосіб вчинення ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, а саме шляхом завишення вартості устаткування та відображення у первинних облікових документах завищеної ціни устаткування, не повідомляючи про вказану невідповідність замовнику. Наголосив, що прокурор має право змінити правову кваліфікацію та/або обсяг обвинувачення в разі встановлення судом інших обставин. Просить ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги, обвинуваченого та його захисників, які заперечували проти задоволення скарги, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Відповідно вимогам, передбаченим п.3 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору у тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Згідно висновкам, які містяться у Постанові Верховного Суду України від 24 листопада 2016 року, суду належить проаналізувати точний зміст положень пункту 5 частини другої статті 291 КПК, а також норм, що формують інститут обвинувачення у чинному кримінальному процесуальному законодавстві.
Згідно з зазначеною нормою цього закону обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Аналіз юридичної складової цієї норми свідчить, що закон вимагає обов`язкове відображення в обвинувальному акті трьох складників:
1) фактичних обставин кримінального правопорушення;
2) правової кваліфікації (в теорії кримінального процесу використовується назва "формула обвинувачення");
3) формулювання обвинувачення.
При цьому в доктрині кримінального процесу під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.
Висновки суду першої інстанції про те, що обвинувачення сформульовано не конкретно, є передчасними.
З урахуванням такої стадії судового розгляду, як підготовче судове засідання, будь-яка оцінка пред`явленого обвинувачення щодо його фактичного змісту є втручанням в оцінку доказів, що є процесуально неприпустимим.
До того ж, згідно вимог чинного КПК України, процесуальна оцінка зазначених вище обставин можлива лише при ухваленні остаточного судового рішення, передбаченого ст.373 КПК України, тобто за наслідками лише судового розгляду кримінального провадження з дотриманням вимог, передбачених ст.ст. 318-380 КПК України.
Крім того, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, в обвинувальному акті прокурором змістовно та послідовно викладено обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими та формулювання обвинувачення, що в повному обсязі дозволяє стороні захисту зрозуміти суть пред`явленого обвинувачення, а також можливість суду роз`яснити його обвинуваченим.
Якщо під час судового розгляду будуть встановлені нові фактичні обставини, то питання зміни обвинувачення можливо вирішити шляхом застосування вимог ст.ст.337-339 КПК України.
Висновки суду про неприпустимість посилання в обвинувальному акті на висновки експертизи, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки це не є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, яке б було підставою для повернення обвинуваченого акту.
До того ж, вимогами ч.4 ст.291 КПК України заборонено надання суду інших документів, крім передбачених в п.п.1-5 ч.4 ст.291 КПК України, до початку судового розгляду, що було дотримано прокурором при зверненні з обвинувальним актом до суду.
За таких обставин ухвала суду підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити.
Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 23 квітня 2021 року про повернення обвинувального акту щодо ОСОБА_9 скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: