Справа № 202/6119/21
Провадження № 1-кс/202/213/2022
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

14 січня 2022 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

адвоката ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах потерпілої ОСОБА_4 на постанову заступника керівника Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра про відмову в задоволенні скарги, -

ВСТАНОВИВ:

11 січня 2022 року на адресу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків під час досудового розслідування, відповідно до якої просила скасувати постанову заступника керівника Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_5 від 17 грудня 2021 року про відмову в задоволенні скарги (в порядку ст. 308 КПК України) потерпілої ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_3 , на недотримання розумних строків під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000001, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.03.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України; зобов`язати керівника Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра розглянути в порядку статті 308 КПК України у триденний строк скаргу представника потерпілої ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_3 від 15.12.2021 року на недотримання розумних строків під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000001, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.03.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України.

Вимоги скарги обґрунтовані тим, що в провадженні ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000001 від 23.03.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, де ОСОБА_4 має процесуальний статус потерпілої. Досудове розслідування здійснюється слідчим СВ ВП №2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 . Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні здійснюється групою прокурорів Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Під час досудового розслідування потерпілою до слідчого ОСОБА_6 неодноразово в порядку ст. 220 КПК України були направлені клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, однак, незважаючи на те, що слідчий повідомляв про задоволення клопотань у повному обсязі, жодної слідчої дії у кримінальному провадженні проведено не було. 15.12.2021 року адвокат ОСОБА_3 , як представник потерпілої ОСОБА_4 , звернулася до керівника Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області зі скаргою на недотримання розумних строків під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000001. 10 січня 2022 року на адресу адвоката ОСОБА_3 надійшла постанова заступника керівника Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_5 про відмову в задоволенні скарги (в порядку ст. 308 КПК України) від 17 грудня 2021 року. Вказану постанову адвокат ОСОБА_3 вважає незаконною та необґрунтованою, оскільки керівником прокуратури не були розглянуті доводи, викладені у скарзі, належна оцінка доводам представника потерпілої не надана. Вказане зумовило адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , звернутись до слідчого судді з відповідною скаргою на постанову заступника керівника Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра про відмову в задоволенні скарги.

Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 11 січня 2022 року, головуючим суддею у розгляді вказаної скарги визначено слідчого суддю ОСОБА_1 , ухвалою якої від 12 січня 2022 року відкрито провадження за скаргою, призначено її до розгляду у відкритому судовому засіданні та зобов`язано начальника уповноважену особу ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області надати слідчому судді матеріали кримінального провадження № 0000001 для їх дослідження в судовому засіданні з метою належного розгляду поданої скарги.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 та потерпіла ОСОБА_4 вимоги поданої скарги підтримали в повному обсязі та наполягали на їх задоволенні, обґрунтувавши доводами, що наведені у скарзі.

Особа, бездіяльність якої оскаржується, до суду не прибула, натомість 14 січня 2021 року прокурор Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області ОСОБА_8 , який є процесуальним керівником у вказаному кримінальному провадженні, надав суду заяву, відповідно до якої просив розглядати скаргу без його участі та відмовити в задоволенні скарги.

На вимогу слідчого судді, 14 січня 2022 року слідчим СВ ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 на адресу суду надано матеріали кримінального провадження № 0000001 від 23 березня 2021 року.

Заслухавши думку адвоката ОСОБА_3 та потерпілої ОСОБА_4 , дослідивши матеріали скарги та додані до неї документи, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя доходить наступного висновку.

Слідчим суддею в ході розгляду скарги встановлено, що в провадженні СВ ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000001, відомості про яке були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 березня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, де ОСОБА_4 має процесуальний статус потерпілої.

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні здійснюється Лівобережною окружною прокуратурою міста Дніпра Дніпропетровської області.

10 січня 2022 року представником потерпілої ОСОБА_4 , адвокатом ОСОБА_3 , засобами поштового зв`язку було отримано постанову заступника керівника Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_5 від 17 грудня 2021 року про відмову в задоволенні скарги в порядку ст. 308 КПК України на недотримання розумних строків у кримінальному провадженні № 0000001, відповідно до якої заступник керівника Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_5 , вивчивши стан досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000001 від 23.03.2021 року, відмовив у задоволенні скарги представника потерпілої ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 від 15.12.2021 року в порядку ст. 308 КПК України щодо строків вчинення певних процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Оскаржувана постанова вмотивована тим, що у кримінальному провадженні №0000001 призначено комісійну судово-медичну експертизу, про що винесено відповідну постанову. КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР у своєму листі від 09.09.2021 року сповістило слідчого про необхідність надання оригіналів медичної документації, частина якої знаходиться у потерпілої ОСОБА_4 , а оригінал медичної картки стаціонарного хворого № 141/49 перебуває у володінні КП «Дніпропетровська обласна реабілітаційна лікарня» ДОР. Оригінали медичної документації, які знаходяться у ОСОБА_4 , слідчому не надані.

З метою отримання оригіналу медичної картки стаціонарного хворого № 141/49, яка перебуває у володінні КП «Дніпропетровська обласна реабілітаційна лікарня» ДОР, слідчим СВ ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором, 17.12.2021 року до суду подано клопотання про надання дозволу на здійснення тимчасового доступу.

Таким чином, органом досудового розслідування вживаються заходи для отримання медичної документації потерпілої ОСОБА_4 , які необхідні для проведення комісійної судово-медичної експертизи.

В той же час, із доводами заступника керівника Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_5 наведеними в оскаржуваній постанові від 17 грудня 2021 року про відмову в задоволенні скарги в порядку ст. 308 КПК України на недотримання розумних строків не можливо погодитись, оскільки представником потерпілої ОСОБА_4 , адвокатом ОСОБА_3 , після ознайомлення з повідомленням КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР, 21.09.2021 року слідчому ОСОБА_6 було скеровано клопотання з копіями медичної документації ОСОБА_4 , в якому зазначено, що оригінали медичних документів будуть надані потерпілою ОСОБА_4 особисто судово-медичній експертній комісії для проведення комісійної судово-медичної експертизи, за завчасним повідомленням слідчим про день проведення експертизи.

Копії медичних документів ОСОБА_4 долучені до матеріалів кримінального провадження, про що слідчий ОСОБА_6 повідомив адвоката ОСОБА_3 листом від 18.10.2021 року за вих. № 43.2/Г-78.

Крім того, незважаючи на те, що 09.09.2021 року слідчому СВ ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 стало відомо про те, що для проведення в межах кримінального провадження комісійної судово-медичної експертизи експертам необхідно надати оригінал медичної картки стаціонарного хворого № 141/49, яка перебуває у володінні КП «Дніпропетровська обласна реабілітаційна лікарня» ДОР, де потерпіла ОСОБА_4 знаходилася на лікуванні, слідчий лише через три місяці - 17.12.2021 року звернувся до суду з відповідним клопотанням про надання тимчасового доступу до речей і документів.

Згідно з ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Під час кримінального провадження функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган чи службову особу.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Згідно ст.26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Діюче кримінальне процесуальне законодавство України, зокрема стаття 36 КПК України, передбачає, що прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Зазначена правова норма гарантує незалежність посадової особи органу державного обвинувачення у виборі у визначених законом межах способу здійснення своїх повноважень, в тому числі у прийнятті тих чи інших рішень, що є запорукою їх неупередженості й ефективності.

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України.

Вичерпний перелік рішень, дій та бездіяльності прокурора, які можуть бути оскаржені до слідчого судді під час досудового розслідування, наведено в частині першій статті 303 КПК України. Зокрема, предметом такого оскарження є бездіяльність прокурора у формі нездійснення процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Згідно п. 9-1 ч. 1 ст. 303 КПК України у редакції Закону № 2213-VIII від 16.11.2017 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо забезпечення дотримання прав учасників кримінального провадження та інших осіб правоохоронними органами під час здійснення досудового розслідування» на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником.

Згідно з ч.1 ст.308 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи законні інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування.

Вимогами ч. 2 ст. 308 КПК України визначено, що прокурор вищого рівня зобов`язаний розглянути скаргу протягом трьох днів після її подання і в разі наявності підстав для її задоволення надати відповідному прокурору обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень. Особа, яка подала скаргу, невідкладно письмово повідомляється про результати її розгляду.

При розгляді звернення по суті, слідчий суддя акцентує увагу на тому, що в силу положень чинного кримінального процесуального законодавства України, а саме, відповідно до ст.ст. 303, 308 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що скарга про недотримання розумних строків є безпідставною, прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у задоволенні такої скарги, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Із врахуванням вищевикладеного, слідчий суддя не може погодитись із мотивуванням відмови заступника керівника Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_5 в оскаржуваній постанові від 17 грудня 2021 року про відмову в задоволенні скарги в порядку ст. 308 КПК України на недотримання розумних строків у кримінальному провадженні №0000001 та посиланням на процесуальну поведінку потерпілої ОСОБА_4 , яка протягом тривалого часу на вимогу слідчого не надає необхідні для призначення експертизи документи, оскільки це спростовується матеріалами справи.

Таким чином, оскаржувана постанова від 17 грудня 2021 року про відмову в задоволенні скарги в порядку ст. 308 КПК України на недотримання розумних строків винесена безпідставно та невмотивовано, оскільки, як встановлено, жодної аргументованої підстави для відмови у задоволенні заявлених вимог в даній постанові не наведено.

Згідно ж п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України саме до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, а тому аналізуючи питання того, чи були у наслідок порушення порядку порушенні права та свободи власника майна, уважаю за необхідне загострити увагу на такому.

У п. 134 Рішення ЄСПЛ «Генадій Науменко проти України», п. 168 рішення у справі «Айдин проти Туреччини», п. 75 «Афанасьєв проти України», п. 207 рішення у справі «Ічаба проти Швейцарії» та багатьох інших рішеннях ЄСПЛ встановлено, що засіб правового захисту відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод («Право на ефективний засіб правового захисту») повинен бути ефективним на практиці, як і в теорії, у тому сенсі, що користуванню засобами захисту не повинно чинитися перешкод діями або бездіяльністю органів влади держави.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

У пункті 74 Рішення у справі "Лелас проти Хорватії" і пункті 70 Рішення у справі "Рисовський проти України" ЄСПЛ підкреслив особливу важливість принципу "належного урядування" та пояснив його практичне значення, зокрема, зазначивши, що держава, чиї органи влади не дотримувалися своїх власних внутрішніх правил та процедур, не повинна отримувати вигоду від своїх порушень та уникати виконання своїх обов`язків, а у цій ситуації, суб`єкт оскарження не дотрималися правил та процедур, щодо умов процедури розгляду скарги у порядку ст. 308 КПК України.

За таких обставини, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, які йому відомі, на час розгляду скарги, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що постанова заступника керівника Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_5 від 17 грудня 2021 року про відмову в задоволенні скарги в порядку ст. 308 КПК України на недотримання розумних строків у кримінальному провадженні № 0000001 скасуванню, а скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах потерпілої ОСОБА_4 щодо недотримання розумних строків під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000001 підлягає повторному розгляду в порядку ст. 308 КПК України.

Зі змісту ст. 307 КПК України вбачається, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування слідчий суддя може винести ухвалу про зобов`язання вчинити певну дію.

У ч. 1 ст. 309 КПК України зазначено вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування, перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, а тому дана ухвала у відповідності до ч. 3 ст. 309 КПК України не може бути оскаржена.

Керуючись ст.ст. 220, 303, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах потерпілої ОСОБА_4 на постанову заступника керівника Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра про відмову в задоволенні скарги - задовольнити.

Постанову заступника керівника Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_5 від 17 грудня 2021 року про відмову в задоволенні скарги в порядку ст. 308 КПК України на недотримання розумних строків у кримінальному провадженні № 0000001 скасувати.

Зобов`язати заступника керівника Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_5 повторно розглянути скаргу в порядку ст. 308 КПК України щодо недотримання розумних строків під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000001, відповідно до вимог ст. 308 Кримінального процесуального кодексу України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1