У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2021 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретар судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні № 120 201 050 400 000 49 від 04 липня 2020 року ОСОБА_5 , який брав участь у судовому провадженні, на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 18 березня 2021 року стосовно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця РФ, громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:
- 28.05.2009 Святошинським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 187, ст. 395, ст. 70 КК України на строк 8 років, який звільнений 17.06.2016;
- 02.07.2018 Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185КК України на 3 роки позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_7 , -

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 18.03.2021 ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України на 1 рік позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України його звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи абол навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
У провадженні стягнуто судові витрати та вирішена доля речового доказу.

Вироком суду ОСОБА_6 визнано винним у тому, що він 02.07.2020 прийшов до свого товариша ОСОБА_8 за його місцем постійного проживання, а саме: АДРЕСА_2 .

Користуючись дружніми стосунками, ОСОБА_6 потрапив до квартири ОСОБА_8 та залишився там на ночівлю з дозволу останнього.

Перебуваючи в квартирі АДРЕСА_3 ОСОБА_6 на тумбі в кімнаті побачив мобільний телефон марки Meizu M6, який належить ОСОБА_8 та в нього виник злочинний умисел направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, ОСОБА_6 03.07.2020, приблизно о 11:00, після того як прокинувся, помітив, що ОСОБА_8 спить та не слідкує за його злочинними діями, взяв указаний мобільний телефон вартістю 897 грн., відповідно до висновку експерта № 13/1-1375 від 22.07.2020, що лежав на тумбі та вийшов з приміщення квартири.

У подальшому, рухаючись тамбуром в напрямку виходу, ОСОБА_6 помітив велосипед марки Ardis-X Cross, сірого кольору, вартістю 2.530 грн., який також належить ОСОБА_8 .

Після чого вирішив викрасти вказаний велосипед та продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на таємне, повторне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 , виходячи з під`їзду вище вказаного будинку дістав сім карту з телефону, що належить потерпілому ОСОБА_8 та викинув її.

Самим телефоном та велосипедом ОСОБА_6 в подальшому розпорядився на свій розсуд.

Тим самим своїми протиправними діями, які полягали у таємному викраденні чужого майна, ОСОБА_6 спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріального збитку на загальну суму 3.427.00 грн.

Не погоджуючись з вироком суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи обставини вчинення кримінального правопорушення, що визнані судом доведеними, та кваліфікацію дій обвинуваченого, просить скасувати вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 18.03.2021 стосовно ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 185 КК України в частині призначеного покарання у зв`язку із застосуванням закону, який не підлягав застосуванню, та незастосування закону про кримінальну відповідальність, що має застосовуватись, що потягло за собою призначення покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості учиненого злочину та особі обвинуваченого і яке за своїм видом є явно несправедливим, внаслідок м`якості, постановити новий вирок, відповідно до якого, призначити ОСОБА_9 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 1 року позбавлення волі та на підставі ст. 71 КК України ОСОБА_9 частково приєднати невідбуте покарання за вироком Дарницького районного суду мі. Києва від 02.07.2018 та призначити остаточне покарання у виді 3 років 1 місяць позбавлення волі, а в решті вирок залишити без змін.
Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, прокурор стверджує, що при призначенні покарання судом фактично не враховано конкретні обставини провадження та те, що злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, згідно ст. 12 КК України, відноситься до нетяжкого злочину.
На переконання прокурора, дані, що характеризують особу ОСОБА_10 , не дозволяли суду зробити обґрунтований висновок, що призначення останньому покарання у вигляді 1 року позбавлення волі та звільнення від його відбування на підставі ст. 75 КК України, з іспитовим строком на 1 рік буде необхідним та достатнім для виправлення засудженого і попередження вчинення ним нових злочинів за тим, що ОСОБА_9 вчинив повторне викрадення чужого майна, маючи непогашені та не зняті судимості за вчинення майнових злочині, зокрема за вироком Дарницького районного суду м. Києва від 02.07.2018, в період іспитового строку, що свідчить про антисоціальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_9 та неможливість виправлення останнього без застосування до нього реальної міри покарання.
Крім того прокурор вказує, що судом не враховано позицію прокурора у справі стосовно призначення обвинуваченому ОСОБА_9 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік та застосування ч. 1 ст. 71 КК України, а саме шляхом часткового складання покарання призначеного ОСОБА_9 у сукупності з вироком Дарницького районного суду м. Києва від 02.07.2018 призначити ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяці позбавлення волі.

Потерпілий ОСОБА_8 та обвинувачений, який перебуває у Державній установі Білоцерківська виправна колонія № 35 про дату, час та місце розгляду провадження повідомлялись у спосіб, передбачений кримінальним процесуальним законом.

Неявка потерпілого не перешкоджає розгляду провадження.

Установити зв?язок з Державною установою Білоцерківська виправна колонія № 35 у визначений час проведення судового засідання не виявилося за можливе.

Вислухавши думку прокурора про можливість розгляду провадження у відсутності обвинуваченого ОСОБА_6 за тим, що прокурор прокуратури вищого рівня відмовляється від апеляційної скарги, поданої прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_5 , який брав участь у судовому провадженні, а, отже, питання про погіршення становища ОСОБА_6 не розглядається, а тому участь обвинуваченого не є обов?язковою, колегія суддів приймає рішення про проведення судового засідання у відсутності обвинуваченого ОСОБА_6

08.09.2021 до Київського апеляційного суду надійшло клопотання першого заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_11 про відмову від апеляційної скарги прокурора на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 18.03.2021 стосовно ОСОБА_6 , засудженого за ч. 2 ст. 185 КК України (а.п. 159).

Заслухавши пояснення прокурора ОСОБА_7 про необхідність закриття апеляційного провадження у порядку ст. 403 КПК України, у зв?язку з відмовою прокурора вищого рівня від апеляційної скарги прокурора у провадженні, дослідивши матеріали кримінального провадження та подане клопотання, колегія суддів вважає, що апеляційне провадження підлягає закриттю за наступним.

Відповідно до ч. 1 ст. 403 КПК України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї до закінчення апеляційного розгляду.

Перший заступник керівника регіональної прокуратури має право відмовитися від апеляційної скарги, внесеної прокурором прокуратури нижчого рівня, як наголошується в ч. 4 ст. 36 КПК України.

Приписами ч. 2 ст. 403 КПК України встановлена необхідність закриття апеляційного провадження, якщо при відмові від апеляційної скарги вирок суду першої інстанції не був оскаржений іншими особами.

Оскільки перший заступник керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_11 відмовився від апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_5 , який брав участь у судовому провадженні, на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 18.03.2021 стосовно ОСОБА_6 , засудженого за ч. 2 ст. 185 КК України, а іншими особами досліджуваний вирок суду першої інстанції не оскаржений, апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні № 120 201 050 400 000 49 від 04.07.2020 стосовно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, - підлягає безумовному закриттю.

Керуючись ст. 403 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_5 , який брав участь у судовому провадженні, на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 18 березня 2021 року у кримінальному провадженні № 120 201 050 400 000 49 від 04 липня 2020 року стосовно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, у зв`язку з відмовою прокурора від апеляційної скарги.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С У Д Д І :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3