ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №613/375/20 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/1069/21 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.286 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою потерпілої ОСОБА_9 , представника потерпілої ОСОБА_10 на вирок Богодухівського районного суду Харківської області від 27 жовтня 2020 року, -

УСТАНОВИЛА:
Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Богодухів Харківської області, одруженого, з професійно-технічною освітою, пенсіонера, ветерана праці, працюючого в Богодухівському ліцеї №3 Богодухівської районної ради Харківської області водієм, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

засуджено за ч.1 ст.286 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 грн., без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Кримінальне провадження розглянуто в порядку передбаченому ч.3 ст.349 КПК України.

Як установив суд, ОСОБА_7 04 листопада 2019 року близько 16 год. 15 хв., керуючи технічно справним автобусом марки АС моделі АС-Р 4234 Мрія, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить відділу освіти Богодухівської районної державної адміністрації Харківської області, рухаючись по автошляху Богодухів Сінне Івано-Шийчине, який проходить через перехрестя вул. Космічної м. Богодухова Харківської області, де в районі розташування будинку за адресою: Харківська область м. Богодухів вул. Космічна, буд.3-А, діючи зі злочинною самовпевненістю, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, але легковажно розраховуючи на їх відведення, в порушення вимог п.10.1 Правил Дорожнього руху України, згідно якого «перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», коли пасажир вищезазначеного автобусу ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вийшла через двері автобусу і знаходилася в безпосередній близькості біля нього, ОСОБА_7 , перед початком руху не впевнився в тому, що він своїми діями не створить небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, відновив рух керованого ним транспортного засобу автобусу марки АС моделі АС-Р 4234 Мрія, д.н.з. НОМЕР_1 , внаслідок чого відбувся наїзд на пішохода ОСОБА_9 .
В результаті дорожньо-транспортної події пішохід ОСОБА_9 отримала відповідно до висновку судово-медичної експертизи №12-14/2-БГ/20 від 30.01.2020 року, тілесне ушкодження у вигляді: відкритого гвинтоподібного перелому правої великогомілкової кістки зі зміщенням кісткових відламків, яке за ступенем тяжкості кваліфікується як середньої тяжкості тілесне ушкодження, по критерію тривалості розладу здоров`я терміном не більше 3 тижнів (більше 21-го дня).
В діях ОСОБА_7 вбачаються невідповідності вимогам п.10.1 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору, знаходилися в причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної події.

В апеляційній скарзі потерпіла та її представник посилаються на невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Зазначили, що судом безпідставно визнано обставиною, яка пом`якшує покарання щире каяття, оскільки обвинувачений з моменту вчинення кримінального правопорушення не вибачився перед потерпілою, не поцікавився її здоров`ям, матеріальну шкоду не відшкодував, не допомагав їй у лікуванні. Просять вирок суду в частині призначеного покарання скасувати, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 за ч.1 ст.286 КК України 3 роки обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Представник потерпілої будучи повідомленим належним чином про дату, час та місце апеляційного розгляду, в судове засідання не з`явився, та надав клопотання про проведення апеляційного розгляду без його участі та участі потерпілої, у зв`язку з її смертю, а тому судовий розгляд проводився за відсутності потерпілої та її представника.

Відповідно до вимог ст.65 КК України суд призначає покарання, враховуючи, наряду з іншим, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Виходячи з принципів співмірності та індивідуалізації покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення і повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

Згідно положень ст.414 КПК України, явно несправедливим через м`якість визнається покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого за своїм видом чи розміром.

Покарання обвинуваченому призначено відповідно до вимог ст.65 КК України.

При цьому враховано ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, яке відноситься до необережних, конкретні обставини його вчинення і відомості про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, є пенсіонером, має постійне місце роботи, працює водієм, за місцем роботи та проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Твердження в апеляційній скарзі потерпілої та її представника про врахування судом щирого каяття як обставини, яка пом`якшує покарання,- є безпідставними.
Судом першої інстанції обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання не встановлено.

Суд також взяв до уваги досудову доповідь Богодухівського РВ з питань пробації, відповідно до якої виправлення ОСОБА_7 можливе без позбавлення волі на певний строк або обмеження волі.

Доводи скарги про необхідність призначення ОСОБА_7 більш суворого покарання за своїм розміром, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки обвинувачений є особою пенсійного віку та ветераном праці, що свідчить про достатність призначеного покарання у виді штрафу та у розмірі, який визначений судом першої інстанції.

Безпідставними є і доводи потерпілої та її представника щодо невідшкодування обвинуваченим матеріальної шкоди, оскільки відповідно до обвинувального акту діями обвинуваченого не завдано матеріальної шкоди, а цивільний позов потерпілою не подавався.

Крім того, відповідно до заяви потерпілої від 24 квітня 2020 року, остання має намір звернутися з цивільним позовом в порядку цивільного судочинства.

Посилання потерпілої та її представника про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді обмеження волі суперечать вимогам ч.3 ст.61 КК України, відповідно до яких обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років, до осіб, що досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та до осіб з інвалідністю першої і другої групи.

Так, відповідно до ст.26 Закону України «Про загально обов`язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років.

Відповідно матеріалам кримінального провадження ОСОБА_7 на момент ухвалення вироку досяг 66 річного віку, а тому відповідно до вищевказаного закону є особою пенсійного віку.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд призначив покарання, яке за своїм видом і розміром є необхідне й достатнє для виправлення ОСОБА_7 та попередження нових злочинів.

З огляду на наведене, підстави для скасування вироку - відсутні.

Керуючись ст.ст. 407, 409, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Вирок Богодухівського районного суду Харківської області від 27 жовтня 2020 рокущодо ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_9 , представника потерпілої ОСОБА_10 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: