03.02.2022
Справа № 642/6988/21
Провадження 1-кс/642/122/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2022 року м. Харків

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві (з дислокацією у м. Харкові), про закриття кримінального провадження, -

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді надійшла вказана скарга на постанову слідчого Другого СВ ТУ ДБР у м. Полтаві (з дислокацією у м. Харкові) ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0000256 від 03.06.2021.

В обґрунтування скарги заявник зазначила, що досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні розпочато на підставі ухвали слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_6 від 31.05.2021, постановленій у справі № 646/3390/21; провадження № 1-кс/646/1023/2021, якою зобов`язано уповноважених осіб Харківської обласної прокуратури внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості, зазначені у заяві ОСОБА_4 про кримінальне правопорушення від 05 травня 2021 року.

30 листопада 2021 року постановою слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, лейтенанта Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 , кримінальне провадження № 0000256 від 03.06.2021 року закрито на підставі п.2 ч. І ст. 284 КПК України, тобто у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 та ч. 1 ст. 376 КК України.

В своїй постанові слідчий, в мотивувальній частині зазначав, що встановлена відсутність в діях старшого голови Харківського окружного адміністративного суду ОСОБА_7 , заступника голови суду ОСОБА_8 та командира взводу охорони Територіального управління служби судової охорони у Харківській області ОСОБА_9 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365 та ч.1 ст.376 КК України.

Повідомлення про закриття кримінального провадження складено 30.11.2021 року за № 8643/Х/15-02-2 та направлено слідчим другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, лейтенантом Державного бюро розслідувань ОСОБА_10 в грудні 2021 року, що підтверджує поштовий штемпель на конверті та отримано мною 14.12.2021 року при перевірці поштової скриньки як простий лист без будь-якого повідомлення про вручення та опису вкладення.

Заявник вважає, що слідчий не здійснив всі необхідні слідчі дії для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Слідчий не зібрав жодного доказу, відповідно, не надав їм оцінку і не встановив обставини, які заявник виклала в своєї заяві про вчинене кримінальне правопорушення, але зробив висновок про відсутність в діянні відповідних осіб складу кримінального правопорушення, хоча суть діяння не виклав і не встановив на підставі доказів.

У оскаржуваній постанові від 30.11.2021 року слідчий обмежився лише зазначенням того, що такі докази не навела саме заявниця, що в такому випадку на ЇЇ думку є прямим ухиленням слідчого від виконання своїх обов`язків, передбачених ст.93 КПК України, зокрема, здійснення стороною обвинувачення збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом. При цьому це не є правом, як право потерпілої особи, а є обов`язком слідчого.

Заявник в судове засідання не з`явилась. Її представник - адвокат ОСОБА_3 в судове засідання з`явився. Підтримав скаргу, та просив її задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, надав до суду матеріали кримінального провадження.

Відсутність слідчого, прокурора, відповідно до положень ст.306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Вивчивши доводи поданої скарги та надані матеріали кримінального провадження, у їх сукупності, слідчий суддя приходить до таких висновків.

30 листопада 2021 року постановою слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, лейтенанта Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 , кримінальне провадження № 0000256 від 03.06.2021 року закрито на підставі п.2 ч. І ст. 284 КПК України, тобто у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 та ч. 1 ст. 376 КК України.

Зазначена постанова потерпілою була отримана 14.12.2021 року.

Згідно ч.1 п.1 ст.303 КПК України під час досудового провадження можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема, рішення слідчого про закриття кримінального провадження, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

В межах даного кримінального провадження ОСОБА_4 є потерпілою, та відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України має право на оскарження рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Як вбачається, на підставі ухвали слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_6 від 31.05.2021, постановленій у справі № 646/3390/21; провадження № 1-кс/646/1023/2021, зобов`язано уповноважених осіб Харківської обласної прокуратури внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості, зазначені у заяві ОСОБА_4 про кримінальне правопорушення від 05 травня 2021 року.

Проведення досудового розслідування було доручено Другому слідчому відділу (з дислокацією у м. Харків) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві.

Відповідно до ст. 2 КПК України установлено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до жодного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно положень ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання. При цьому кримінальним процесуальним законом передбачено, що доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Пункт 2 ч.1 ст.284 КПК України передбачає закриття кримінального провадження у разі встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення. Зміст мотивувальної частини постанови слідчого повинен містити відомості про обставини, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя повинен на підставі пояснень заявника, слідчого (прокурора) та матеріалів кримінального провадження встановити, чи вжив слідчий (прокурор) всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження як обставин зазначених в заяві про скоєння кримінального правопорушення так і обставин встановлених ним в кримінальному провадженні, і чи маються передбачені ст.284 КПК України підстави для його закриття.

Відповідно до ч.2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Проте, як перевірено слідчим суддею, при винесенні оскаржуваної постанови слідчим на порушення вимог ч.2 ст. 9 КПК України щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, повідомленим заявником прийнято рішення про закриття кримінального провадження за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Між тим, слідчий суддя враховуючи вищевказане, приходить до висновку що вимоги ч.2 ст.9 КПК України та ч. 2 ст. 93 КПК України слідчим виконані не в повному обсязі.

Як перевірено слідчим суддею, в межах даного кримінального провадження ОСОБА_4 була допитана у якості свідка.

ОСОБА_4 зверталася до слідчого із клопотанням про визнання її потерпілою у кримінальному провадженні № 0000256.

Постановою слідчого від 03.09.21 року було відмовлено у визнанні потерпілою ОСОБА_4 .

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 01.10.2021 року постанова слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтава ОСОБА_11 від 03.09.21 про відмову у визнанні потерпілою ОСОБА_12 скасована.

У подальшому складені слідчим процесуальні документи матеріалів кримінального провадження № 0000256 мають посилання, з яких вбачається статус ОСОБА_4 як потерпілої.

Однак, ОСОБА_13 у якості потерпілої допитана слідчим не була, вимоги ст.ст. 55, 56 КПК України не дотримані. Не проведення допиту ОСОБА_13 у якості потерпілої стосовно поданої нею заяви про кримінальне правопорушення дає можливість зробити висновок про неповноту досудового розслідування.

Оскільки, закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, провадження має закриватися після всебічного, повного, об`єктивного дослідження всіх обставин та після надання оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів. Відповідно до закону, постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, має бути викладена суть заяви особи, фактичні обставини, має бути надана відповідь на всі поставлені запитання особою, що здійснює захист своїх прав.

У п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців; доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

За таких обставин, приходжу до висновку, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження прийнята передчасно, та підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 110, 284,303, 306, 307, 376 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві (з дислокацією у м. Харкові), про закриття кримінального провадження задовольнити.

Постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві (з дислокацією у м. Харкові), ОСОБА_5 від 30.06.2021 про закриття кримінального провадження № 0000256 від 03.06.2021 скасувати.

Направити слідчому копію вказаної ухвали для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст скарги виготовлено 03.02.2022.

Слідчий суддя ОСОБА_1