Провадження № 11-сс/824/636/2021 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2021 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретар ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 22 грудня 2020 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора Київської місцевої прокуратури № 10, в порядку ст.303 КПК України,-

В С Т А Н О В И Л А :

Як вбачається з ухвали слідчого судді, до Шевченківського районного суду міста Києва надійшла скарга ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора Київської місцевої прокуратури № 10, в порядку ст.303 КПК України.
22 грудня 2020 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва відмовлено у відкритті провадження за вищевказаною скаргою.

Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що вимоги скарги не можуть бути предметом розгляду слідчого судді, оскільки не відносяться до переліку визначеного ст.303 КПК України.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постанову нову, якою призначити новий розгляд вищезазначеної скарги.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_6 зазначає, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою та прийнята із істотними порушеннями кримінального процесуального закону.

Звертає увагу, що неприйняття прокурором процесуального рішення, передбаченого п.10 ч.1 ст.284 КПК України є протиправною бездіяльністю, яка може бути предметом оскарження під час досудового розслідування слідчому судді на підставі п.1 ч.1 ст.303 КПК України.

Крім того апелянт зазначає, що слідчий суддя передчасно дійшов висновку про існування достатніх правових підстав для відмови у відкритті провадження, оскільки не переконався в тому, чи повідомлено у кримінальному провадженні № 0000121 будь-якій особі про підозру і чи виникли у прокурора правові підстави, передбачені п.10 ч.1 ст.284 КПУ України.

ОСОБА_6 вважає, що ухвала слідчого судді постановлена передчасно, без з`ясування усіх істотних обставин справи, що призвело до порушення його права на справедливий суд і права на доступ до правосуддя, передбаченого ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і ст.21 КПК України, а також загальних засад кримінального провадження, передбачених п.1,2,14 ч.1 ст.7 КПК України.

Крім того, просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 22 грудня 2020 року, оскільки розгляд справи відбувся без його присутності, а копію ухвали він отримав наручно 24 грудня 2020 року, що підтверджується розпискою, яка міститься у матеріалах справи.

Також, ОСОБА_6 надіслав до Київського апеляційного суду клопотання про розгляд справи без його участі.

Вивчивши матеріали провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Щодо строку на апеляційне оскарження то колегія суддів зазначає, що апелянт вказаний строк не пропустив, оскільки оскаржувана ухвала постановлена без виклику ОСОБА_6 , тому, відповідно до вимог п.2 ч.3 ст.395 КПК України, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення. З наявних в матеріалах провадження даних вбачається, що копію оскаржуваної ухвали ОСОБА_6 отримав 24.12.2020, та 28.12.2020, тобто в межах п`ятиденного строку подав апеляційну скаргу. А тому, строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 22.12.2020 року не є пропущеним.

Щодо доводів апеляційної скарги ОСОБА_6 про незаконність ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 22.12.2020, колегія суддів зазначає наступне.

Стаття 55 Конституції України гарантує кожному право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно офіційного тлумачення частини другої статті 55 Конституції України, викладеного в рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року №19-рп/2011, реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.

Відповідно до ст.7 КПК України зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності. При цьому згідно з положеннями ст.24 КПК України, забезпечення гарантованого права на оскарження процесуальних рішень слідчого судді здійснюється в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_6 звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва зі скаргою на бездіяльність прокурора Київської місцевої прокуратури № 10, в порядку ст.303 КПК України.

Відповідно до прохальної частини скарги ОСОБА_6 просить, зокрема, зобов`язати прокурора Київської місцевої прокуратури №10, який здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні №0000121 від 01.03.2018, або іншого уповноваженого прокурора прийняти у вказаному кримінальному провадженні процесуальне рішення, передбачене п.10 ч.1 ст.284 КПК України, про що винести постанову, зобов`язати уповноваженого прокурора Київської місцевої прокуратури №10 або іншого уповноваженого прокурора внести відомості про закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні №000012 від 01.03.2018 до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відмовляючи у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 , слідчий суддя послався на те, що вимоги даної скарги не можуть бути предметом розгляду слідчого судді, оскільки не відносяться до переліку визначеного ст.303 КПК України.

Однак, з таким висновком слідчого судді, колегія суддів не погоджується.

Так, статтею 303 КПК України визначено перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, в тому числі і таких, про які йдеться в скарзі ОСОБА_6 , які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні, зокрема, нездійснення інших процесуальний дій, які прокурор зобов`язаний вчинити у визначений КПК строк (п.1 ч.1 ст.303 КПК України).

Разом з тим, слідчий суддя достовірно не встановив, що є предметом оскарження, а у своїх висновках зазначив про відсутність у скарзі конкретизації та переліку рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, які не ґрунтуються ні на вимог скарги, ні на матеріалах провадження.

Так, право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого судді, прокурора, керівника слідчого органу, слідчого є однією із найважливіших гарантій захисту громадянами своїх прав та свобод від їх порушення як з боку органів, що здійснюють розслідування та судовий контроль у кримінальному провадженні, так і з боку інших осіб, що беруть участь у ньому. Стаття 24 КПК також, гарантує кожному право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК.

У порівнянні з іншими процедурами судовий порядок розгляду скарг має забезпечувати більшу об`єктивність, більш широкі можливості зацікавлених осіб у відстоюванні своїх інтересів, більшу авторитетність та обов`язковість прийнятого за результатами розгляду скарги рішення.

Таким чином, отримавши скаргу заявника, слідчий суддя зобов`язаний був забезпечити право заявника відстоювати свої інтереси з урахуванням повідомлених відомостей, в тому числі право надати докази на підтвердження своїх доводів.

Колегія суддів звертає увагу на те, що слідчий суддя розглянув скаргу ОСОБА_6 без дотримання вимог ст.306 КПК України, у зв`язку з чим висновок про наявність підстав для відмови у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 є передчасним і таким, що не грунтується на вимогах закону, оскільки з дотриманням порядку, передбаченого ч.3 ст.306 КПК України, слідчий суддя мав можливість безпосередньо з`ясувати обставини з приводу яких була подана скарга, реалізувавши обов`язок, передбачений ст.3 КПК України щодо судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, в тому числі, забезпечити доступ до правосуддя, з послідуючим прийняттям одного з рішень, передбачених ст.307 КПК України.

З огляду на наведене, враховуючи, що скарга не розглянута слідчим суддею по суті, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, відмовляючи ОСОБА_6 у відкритті провадження за його скаргою, у зв`язку з тим, що оскаржувана бездіяльність прокурора не входить до переліку, визначеного ст.303 КПК України та не може бути оскаржена до слідчого судді, на думку колегії суддів є передчасним.

Враховуючи, що прийняття рішення стосовно відкриття провадження за скаргою, відповідно до змісту ст.304 КПК України, а також розгляд та прийняття ухвали за наслідком розгляду відповідної скарги згідно вимог ст. ст.306, 307 КПК України, є прерогативою слідчого судді місцевого суду і, за змістом ст.407 КПК України, не входить до повноважень апеляційного суду, і розгляд її по суті апеляційним судом буде суперечити вимогам ст.129 Конституції України, матеріали підлягають поверненню до того ж суду для вирішення питання про відкриття провадження та розгляду скарги по суті.

Враховуючи вище наведене, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя застосував ч. 4 ст. 304 КПК України і відмовив у відкритті провадження необґрунтовано, а тому доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 знайшли своє підтвердження, що зумовлює скасування ухвали слідчого судді.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 постановлена з порушенням вимог процесуального закону, а тому підлягає скасуванню, а матеріали за скаргою - направленню на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 409, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 22 грудня 2020 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора Київської місцевої прокуратури № 10, в порядку ст.303 КПК України скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Судді ________________ _________________ _________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4