Дата документу 18.08.2021 Справа № 554/6806/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2021 року слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 , розглянувши матеріали скарги директора ТОВ «ВОЛАНА» ОСОБА_2 на постанову прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих ТУ ДБР Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_3 від 12 лютого 2021 р. про відмову у погодженні повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, у кримінальному провадженні № 001000 від 13.07.2020,-
в с т а н о в и в:
Директор ТОВ «ВОЛАНА » ОСОБА_2 звернувся до суду за скаргою, у якій прохав скасувати постанову прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих ТУ ДБР Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_3 від 12 лютого 2021 р. про відмову у погодженні повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, у кримінальному провадженні № 001000 від 13.07.2020; зобов`язати прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих ТУ ДБР Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_3 або іншого прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 001000, належним чином у відповідності до вимог КПК України розглянути проект письмового повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.
В обґрунтування скарги директор ТОВ «ВОЛАНА » ОСОБА_2 вказав, що ТУ ДБР, розташованим у м. Полтаві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 001000 від 13.07.2020 за ч. 2 ст.364, ч.3 ст.365, ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст.206, ч. 1 ст.14, ч.3 ст. 206-2, ч.2 ст.343, ч.3 ст.365, ч.1 ст.366, ч.2 ст.376, ч.5 ст.27, ч.2 ст.376-1, ч.2 ст.387 КК України. 21.09.2020 року директору ТОВ «ВОЛАНА» ОСОБА_5 вручено пам`ятку про процесуальні права та обов`язки представника потерпілого у кримінальному провадженні № 001000 від 13.07.2020 р. 29.01.2021 року слідчим ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві за результатами досудового розслідування в рамках даного кримінального провадження скеровано на адресу процесуального керівника ОСОБА_3 для погодження письмові повідомлення про підозру колишньому начальнику відділу прокуратури Сумської області ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, прокурору відділу прокуратури Сумської області ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365 КК України, та слідчому УСБУ в Сумській області ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 365 , ч.2 ст. 366 КК України. Однак, станом на 22.07.2021 року вказані повідомлення про підозру не були погоджені прокурором , при цьому прокурором ОСОБА_3 не було відмовлено у погодженні підозр . Представником потерпілого з Полтавської обласної прокуратури було отримано відповідь № 22-5880-20 від 14.06.2021 з якої вбачається, що постановою прокурора у кримінальному провадженні від 12.02.2021 відмовлено в погодженні повідомлень про підозру ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 у зв`язку з відсутністю достатніх доказів. При цьому, в ході ознайомлення з матеріалами кримінального провадження № 001000 від 13.07.2020 р., представником потерпілого не було встановлено будь-яких постанов прокурора про відмову в погодженні повідомлень про підозру. 04.08.2021 року представником потерпілого було отримано копії постанов прокурора про відмову у погодженні повідомлення про підозру ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , прийнятих у ході досудового розслідування кримінального провадження № 001000 від 13.07.2020 р. Вказані постанови вважає незаконними, необґрунтованими, та такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства України, а тому підлягають скасуванню.
Слідчий суддя дослідивши скаргу, приходить до таких висновків.
Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Гарантоване ст. 55 Конституції України право кожного на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується шляхом встановлення порядку такого оскарження іншими нормативними актами.
Відповідно до ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Чинним КПК України, зокрема Главою 26, передбачений порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування (ст.ст. 303-308 КПК України).
Об`єктом оскарження на підставі глави 26 КПК України може бути тільки рішення, дії, бездіяльність слідчого, прокурора при здійсненні своїх повноважень під час досудового розслідування.
Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачено, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора підлягають оскарженню під час досудового провадження, цей перелік є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.
Крім того, п.1 ч.1 ст. 303 КПК України передбачено оскарження бездіяльності слідчого, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, зокрема потерпілим.
За приписами ч.2 ст.303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314 - 316 цього Кодексу.
Слід зауважити, що практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.
З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Голдер проти Великої Британії» від 21 лютого 1975 року, «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року, «Жоффре де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року, «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних рішеннях Європейського суду з прав людини зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Таким чином, заявником оскаржене рішення прокурора, яке не входить в перелік рішень, дій, бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора, які можуть бути оскаржені на стадії досудового провадження, визначений у статті 303 КПК України.
Відповідно до ч.4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.
З цих підстав, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у відкритті провадження по даній скарзі.
Керуючись ст.ст. 303-307, 376 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В :
Відмовити у відкритті провадження за скаргою директора ТОВ «ВОЛАНА» ОСОБА_2 на постанову прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих ТУ ДБР Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_3 від 12 лютого 2021 р. про відмову у погодженні повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, у кримінальному провадженні № 001000 від 13.07.2020.
Копію ухвали надіслати особі, яка подала скаргу, разом із скаргою.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1