Провадження №1-кс/523/3331/21
УХВАЛА
про повернення клопотання про продовження строку досудового розслідування

19 серпня 2021 року

Слідчий суддя Суворовського районного суду м.Одеси ОСОБА_1 , отримавши внесене у кримінальному провадженні №00000230 від 24.02.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, клопотання слідчого СВ ВП №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 від 10.08.2021 року про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні, в якому особі не повідомлено про підозру,
у с т а н о в и в:
17.08.2021 року до Суворовського районного суду м.Одеси від слідчого СВ ВП №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 надійшло погоджене прокурором Суворовської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_3 клопотання про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000230, за яким 23.02.2020 невстановлена особа, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом віджиму дверей проникла до магазину та таємно викрала акумулятори різних марок.
Як вбачається з матеріалів клопотання, за заявою ОСОБА_4 , СВ ВП №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000230, внесеного до ЄРДР 24.02.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, в рамках якого слідчий ОСОБА_2 звернувся з клопотанням про продовження строку досудового розслідування означеного кримінального провадження ще на 12 місяців.
В обґрунтування внесеного клопотання слідчий ОСОБА_2 посилається на те, що закінчити досудове розслідування у передбачений ч.1 ст.219 КПК України строк не виявилося можливим та необхідно встановити і допитати інших свідків кримінального провадження, перевірити наявність камер зовнішнього та внутрішнього відео-спостереження за адресою скоєння злочину, у дворі будинку чи у закладах, розташованих неподалік, встановити місцезнаходження викраденого майна, встановити особу, яка вчинила зазначений злочин, провести необхідні слідчі (розшукові) дії з метою перевірки стихійних ринків, ломбардів, магазинів продажу компютерної й іншої техніки б/в та інших місць можливого збуту викраденого майна потерпілого, провести аналітичну звірку з аналогічними злочинами, скоєними в такий самий спосіб, у вказаний період часу в районі скоєння даного злочину.
Вивчивши клопотання й додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного.
Статтею 2 КПК України регламентовано, що завданнями кримінального провадження, наряду із захистом особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, є охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, застосування до них лише належної правової процедури, а за ст.7 цього Кодексу, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження до яких, зокрема, відносяться: верховенство права, законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, безпосередність дослідження показань, речей і документів, диспозитивність судового провадження.

З огляду на ч.3 ст.26, п.18 ч.1 ст.3 означеного Кодексу, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, які винесені на його розгляд сторонами та віднесено до його компетенції цим Кодексом, а слідчий суддя суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Згідно з ч.1 ст.9 вказаного Кодексу, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Відповідно до ч.2 ст.295-1 зазначеного Кодексу, у клопотанні про продовження строку досудового розслідування до повідомлення особі про підозру зазначаються: найменування (номер) кримінального провадження; всі слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії, проведені під час кримінального провадження; обставини, що перешкоджали здійснити інші необхідні процесуальні дії раніше; строк, необхідний для проведення або завершення процесуальних дій; інші відомості, що обґрунтовують необхідність продовження строку досудового розслідування, а до клопотання також мають бути додані оригінали чи копії документів та інших матеріалів, якими прокурор, слідчий обґрунтовує доводи клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.
Слідчий суддя, встановивши, що клопотання подано без додержання вимог цієї статті, повертає його прокурору, слідчому, про що постановляє ухвалу.

Згідно з положеннями ст.ст.86, 87 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може послатися суд при ухваленні судового рішення. Недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, в тому числі внаслідок порушення права особи на захист та шляхом реалізації органами досудового розслідування чи прокуратури своїх повноважень, не передбачених КПК, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень.

Критеріями допустимості доказів є, зокрема, належні джерело, суб`єкт, процесуальна форма, фіксація та належні процедура й вид способу формування доказової основи. При цьому, в аспекті належного суб`єкта необхідно розглядати, у тому числі, й слідчого та прокурора.

У випадку вчинення певних дій слідчим чи прокурором, які не визначені відповідно до вимог кримінального процесуального закону як такі, що проводитимуть досудове розслідування та виконують функції процесуального керівництва у конкретному кримінальному провадження, згідно вимог статей 36, 40 КПК, то вони здійснюються неналежними суб`єктами.
Разом із тим, за змістом ст.ст.36, 37, 110 вказаного Кодексу, рішення про призначення (визначення) прокурора, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, та у разі необхідності групи прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у цьому кримінальному провадженні, обов`язково повинно прийматись у формі постанови, яка має міститись у матеріалах досудового розслідування для підтвердження факту наявності повноважень. Така постанова має відповідати передбаченим означеним Кодексом вимогам до процесуального рішення в формі постанови, у тому числі, бути підписаною службовою особою, яка її прийняла.
Однак, до матеріалів клопотання не додано постанов про призначення (визначення) групи прокурорів і слідчих у кримінальному провадженні №0000230, зокрема прокурора ОСОБА_3 та слідчого ОСОБА_2 , що обумовлює недопустимість доказів, зібраних під час досудового розслідування цього кримінального провадження, як таких, що зібрані неуповноваженими на те особами (органами), а відтак унеможливлює обґрунтування такими доказами процесуального рішення слідчого судді та перешкоджає слідчому судді переконатися у внесенні і погодженні зазначеного клопотання належними суб`єктами.
Тотожні правові позиції висловила Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 22.02.2021 року (справа №754/7061/15, провадження №51-4584 кмо 18) та Третя судова палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 28.04.2021 року (справа №759/833/18, провадження №51-5977 кмо 20).
Між тим, у внесеному клопотанні всупереч регламентованим ч.1 ст.295-1 КПК України вимогам, належним чином не викладено обставин, що перешкоджали протягом встановленого ч.1 ст.219 цього ж Кодексу строку здійснити або розпочати чи ініціювати наведені в означеному клопотанні необхідні процесуальні або слідчі дії та не викладено конкретних відомостей, що обґрунтовують необхідність продовження строку досудового розслідування, а додані до клопотання матеріали не доводять викладені у ньому доводи щодо доцільності продовження строку досудового розслідування.
Так, обґрунтовуючи необхідність продовження строку досудового розслідування кримінального провадження №0000230, слідчий ОСОБА_2 посилається на необхідність проведення ряду слідчих дій, додавши до клопотання лише: витяг з ЄРДР наведеного кримінального провадження, рапорт інспектора Хаджибеївського ВП, протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 23.02.2020 року, протокол огляду місця події від 23.02.2020 року, доручення оперативному підрозділу на проведення слідчих (розшукових) дій, протокол допиту потерпілого від 24.02.2020 року, протоколи допиту свідків ОСОБА_5 від 29.02.2020 року, ОСОБА_6 від 24.02.2020 року, ОСОБА_7 від 20.10.2020 року, що у контексті ст.ст.2, 25, ч.1 ст.295-1 КПК України викликає обґрунтовані сумніви щодо проведення належного й повноцінного розслідування кримінального провадження у встановлений законом строк та одночасно уявляє необґрунтованість і недоведеність доводів означеного клопотання.
Крім того, частинами 1, 4 ст.294 КПК України регламентовано, якщо досудове розслідування злочину до моменту повідомлення особі про підозру неможливо закінчити у строк, зазначений у ч.2 ст.219 цього Кодексу, вказаний строк може бути продовжений неодноразово слідчим суддею за клопотанням прокурора або слідчого, погодженого з прокурором, на строк, встановлений п.п.2, 3 ч.4 ст.219 цього Кодексу (до шести місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні нетяжкого злочину, та до дванадцяти місяців у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину), а строк досудового розслідування злочину може бути продовжений до трьох місяців, якщо його неможливо закінчити внаслідок складності провадження, до шести місяців внаслідок особливої складності провадження, до дванадцяти місяців внаслідок виняткової складності провадження.
Проте, ігноруючи вимоги ч.1, 4 ст.294 КПК України та посилаючись у внесеному клопотанні на необхідність продовження строку досудового розслідування кримінального провадження №0000230 ще на 12 місяців, слідчим ОСОБА_2 взагалі не викладено належного обґрунтування виняткової складності цього кримінального провадження, що у взаємозв`язку з викладеним вище обумовлює висновок слідчого судді про повернення зазначеного клопотання його ініціатору.

Слід також відмітити, що додані до означеного клопотання й надані до суду копії матеріалів оформлені слідчим ОСОБА_2 всупереч вимогам «Інструкції з діловодства в органах Національної поліції», затвердженої наказом Голови Національної поліції України №414 від 20.05.2016 року (непрошиті, не складений опис та засвідчувальний напис є неповним, оскільки копії не містять дати їх створення, відсутній супровідний лист на матеріали клопотання й реєстраційний номер вихідної кореспонденції), що у свою чергу не надає слідчому судді можливості пересвідчитись у ідентичності таких копій документів та у дотриманні встановленого порядку надання таких матеріалів до суду.
Аналогічні висновки, які пов`язані з неналежним засвідченням копій документів, що перешкоджає їх належній оцінці, викладені в п.6 Розділу 2.5 «Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження» від 07.02.2014 року, обговорених на засіданні Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ 07.02.2014 року.

Оскільки з наданих до суду клопотання і доданих до нього матеріалів вбачається, що внесене до суду слідчим СВ ВП №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 та погоджене прокурором Суворовської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_3 клопотання про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні, в якому особі не повідомлено про підозру, є необґрунтованим і недоведеним доданими до нього матеріалами, а зміст клопотання не відповідає вимогам ч.1 ст.295-1 КПК України та процесуальні повноваження вказаних осіб не доведені доданими до клопотання матеріалами, що у своєї сукупності перешкоджає в теперішній час судовому розгляду такого клопотання, внаслідок чого слідчий суддя доходить висновку про повернення цього клопотання його ініціатору.
Керуючись ст.ст.2-3, 7, 9, 25-26, 295-1, 369-372 КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и в:
Клопотання слідчого СВ ВП №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 від 10.08.2021 року, погоджене прокурором Суворовської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_3 та подане у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000230 від 24.02.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні, в якому особі не повідомлено про підозру, повернути вказаному слідчому.
Копію ухвали разом із клопотанням та доданими до нього матеріалами, - направити слідчому СВ ВП №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 .
Ухвала оскарженню не підлягає, але заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1