Справа № 681/1036/20
УХВАЛА

"28" вересня 2021 р. Полонський районний суд Хмельницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду м. Полонне Хмельницької області справу за клопотанням (поданням) Шепетівського районного сектору № 3 філії Державної установи «Центр пробації» у Хмельницькій області про звільнення від відбування покарання у зв`язку з закінченням іспитового строку засудженого ОСОБА_3 ,
в с т а н о в и в :
Вироком Полонського районного суду Хмельницької області від 07.09.2020 ОСОБА_3 засуджено за ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнено від відбування покарання з випробуванням та встановлено іспитовий строк на 1 рік.
Згідно повідомлення Полонського відділення поліції №3 ОСОБА_3 оголошено підозру по кримінальному провадженню № 0000153 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України.
Провідний інспектор Шепетівського районного сектору пробації №3 ОСОБА_4 звернувся до суду з поданням про звільнення від покарання ОСОБА_3 у зв`язку з закінченням іспитового строку, мотивував тим, що оскільки в матеріалах справи немає вироку суду, що набрав законної сили, який доводив би вчинення ОСОБА_5 злочину в період іспитового строку, то є підстави для звільнення засудженого від призначеного покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку.
В судове засідання інспектора не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, просив задовольнити клопотання з викладених у ньому підстав.
Прокурор подав до суду заяву, про розгляд справи без його участі. Клопотання не підтримав та просив відмовити в його задоволенні, оскільки наразі вироком Полонського районного суду ОСОБА_3 від 08 вересня 2021 року було засуджено за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі та на підставі ч.ч.1,4 ст.71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Полонського районного суду від 07.09.2020 року, остаточно призначено покарання у виді 3 роки 2 місяці позбавлення волі.
Засуджений ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився.
Дослідивши матеріали клопотання та особової справи засудженого, суд вважає, що клопотання задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог кримінального провадження, передбачених КПК України.
Згідно з п. 9 ч. 1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст.539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку.
Статтею 78 КК України регламентовані правові наслідки звільнення від відбування покарання з випробуванням, які полягають у тому, що після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання. У разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.
З огляду на положення ч. 2 ст. 165 КВК України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, контроль за його поведінкою припиняється і засуджений знімається з обліку у зазначеному органі.
Виходячи зі змісту вказаних правових норм, підставою звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням є комплекс умов, дотримання яких свідчить про виконання засудженим вимог ст. 75 КК України та можливість застосування до нього положень ч. 1 ст. 78 КК України.
Зокрема, такими умовами є: закінчення іспитового строку, який визначений конкретними часовими межами, перебування засудженого протягом іспитового строку під контролем органів, зазначених в ч. 4 ст. 76 КК України, виконання засудженим покладених на нього вироком суду обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а також обов`язок не вчинити протягом іспитового строку нового злочину.
Частиною 3 ст. 75 КК України визначено, що суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно ст. 78 КК України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.
Відповідно до матеріалів судового провадження, вироком Полонського районного суду Хмельницької області від 07.09.2020 ОСОБА_3 засуджено за ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнено від відбування покарання з випробуванням та встановлено іспитовий строк на 1 рік. Також на засудженого покладені обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.
Разом з тим, як вбачається з матеріалів подання, вироком Полонського районного суду ОСОБА_3 від 08 вересня 2021 року було засуджено за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі та на підставі ч.ч.1,4 ст.71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Полонського районного суду від 07.09.2020 року, остаточно призначено покарання у виді 3 роки 2 місяці позбавлення волі.
Тобто під час іспитового строку ОСОБА_3 15 липня 2020року вчинив нове кримінальне правопорушення, що свідчить про порушення ним обов`язків, а саме: не вчинення ним нового кримінального правопорушення, який був покладений на нього при звільненні від відбування покарання з випробуванням.
Таким чином, доводи інспектора сектору з питань пробації викладені у поданні про те, що після закінчення іспитового строку суд має звільнити ОСОБА_3 від призначеного покарання, не узгоджуються з вищенаведеними вимогами кримінального закону, а також вимогами ч. 3 ст. 75 КК України про те, що суд приймає рішення про звільнення засудженого від відбування призначеного покарання лише у разі, якщо засуджений протягом визначеного іспитового строку не тільки виконає покладені на нього обов`язки, а й насамперед не вчинить нового кримінального правопорушення.
Одночасно суд зазначає, що вчинення засудженим протягом іспитового строку будь-якого ступеня тяжкості нового кримінального правопорушення визнається законом найсуттєвішим порушенням умов випробування.
Закон не пов`язує вказані правові наслідки з наявністю обвинувального вироку суду, тому відсутні порушення такої засади, як презумпція невинуватості.
Сам факт вчинення нового кримінального правопорушення пов`язується з іспитовим строком, встановленим судом, який обчислюється з моменту проголошення вироку суду, а не з моментом, коли вирок за нове кримінальне правопорушення набере законної сили.
Отже, враховуючи вищевикладене, клопотання задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, ст. 78 КК України, суд
п о с т а н о в и в :
В задоволенні клопотання Шепетівського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» №3 у Хмельницькій області про звільнення від подальшого відбуття покарання ОСОБА_3 у зв`язку із закінченням іспитового строку відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду через Полонський районний суд Хмельницької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1