Дата документу Справа № 335/3713/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 335/3713/19 Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Провадж. № 11-кп/807/430/22 Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,
захисника адвоката ОСОБА_9 ,

розглянула 7 лютого 2022 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисникаобвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 на вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20 вересня 2021 року відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Встановлені вироком суду першої інстанції обставини:

05 березня 2019 року, приблизно о 14 годині 22 хвилини, водій ОСОБА_8 , керуючи автомобілем «Ланос», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух в лівій смузі по проїжджій частині вул. Яценко зі сторони вул. Перемоги в напрямку вул. Шкільної в м. Запоріжжі.

В цей час, по нерегульованому пішохідному переходу, який позначений дорожньою розміткою «Зебра» та дорожніми знаками «Пішохідний перехід», розташованому в районі зупинки громадського транспорту «Парк Перемоги», справа наліво за напрямком руху автомобіля «Ланос», реєстраційний номер НОМЕР_1 , проїжджу частину вул. Яценка перетинала пішохід ОСОБА_7 .

У попутному з водієм ОСОБА_8 напрямку, в правій смузі здійснював рух мікроавтобус «Мерседес Спринтер», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_10 , який перед нерегульованим пішохідним переходом почав зменшувати швидкість свого руху, а в подальшому зупинився, надаючи перевагу в русі пішоходу ОСОБА_7 .

Наближаючись до вищевказаного нерегульованого пішохідного переходу в лівій смузі, водій ОСОБА_8 , маючи об`єктивну можливість виявити, що перед нерегульованим пішохідним переходом в сусідній правій смузі зменшує швидкість, а у подальшому зупинився мікроавтобус «Мереседес Спринтер», та своєчасно застосувати міри гальмування, не зменшив швидкість свого руху аж до зупинки транспортного засобу, не переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, виїхав на пішохідний перехід, де передньою лівою частиною кузова керованого ним автомобіля скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_7 .

Своїми діями водій ОСОБА_8 порушив вимоги п. 18.4 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, відповідно до яких:

- п. 18.4. Якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Порушення водієм ОСОБА_8 вимог п. 18.4 Правил дорожнього руху України, згідно висновку інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод № 9-150 від 22.03.2019 року, з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження, з якими була доставлена до КУ «Міська клінічна лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги».

Так, згідно висновку судово-медичної експертизи № 222 МД від 23.03.2019 року, закритий імпресійний (вдавлений) перелом суглобової поверхні латерального виростка лівої великогомілкової кістки, забиття медіального виростка лівої великогомілкової кістки, часткове пошкодження медіальної колатеральної зв`язки лівого колінного суглоба, набряк м`яких тканин в області лівого колінного суглоба у ОСОБА_7 в сукупності кваліфікуються як тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, що не були небезпечними для життя в момент їх спричинення, але потягли за собою довготривалий розлад здоров`я.

Синець в потиличній області у ОСОБА_7 кваліфікується як легке тілесне ушкодження.

Дані ушкодження утворилися від дії тупих предметів та могли утворитися в умовах дорожньо-транспортної пригоди.

Вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20 вересня 2021 року:
ОСОБА_8 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, і йому призначено покарання у виді арешту на строк 3 (три) місяці з позбавленням права керувати транспортними засобами на 1 (один) рік.

Строк відбуття покарання у вигляді арешту ухвалено рахувати з моменту фактичного затримання.

Запобіжний захід ухвалено не обирати.

Цивільний позов ОСОБА_7 задоволено частково.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства страхова компанія «ПЗУ Україна» на користь ОСОБА_7 витрати на лікування в розмірі 56 245 гривень та моральну шкоду в розмірі 2 550 гривень, а всього 58 795 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_8 користь ОСОБА_7 моральну шкоду в розмірі 50 000 гривень, втрату частки заробітку в розмірі 14 926 гривень 48 копійок та витрати на правову допомогу адвоката в розмірі 10 000 гривень, а всього в розмірі 74 926 гривень 48 копійок.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 11.03.2019 року на автомобіль «Ланос», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_8 .

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави судові витрати за проведення судової інженерно-транспортної експертизи з дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод № 9-150 від 22.03.2019 року в сумі 1144 гривень.

Доля речових доказів вирішена в порядку ст. 100 КПК України.

Вимоги і узагальнені доводи апеляційної скарги

В апеляційній скарзі захисникобвинуваченого адвокат ОСОБА_9 не погоджується з оскаржуваним вироком, оскільки вважає його незаконним. Просить скасувати вирок суду та закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 через не встановлення достатніх доказів для доведеності винуватості особи в суді та вичерпані можливості їх отримання.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що обвинувачений під час судового розгляду свою вину не визнав та пояснив, що ані розмітки пішохідного переходу, ані дорожніх знаків «Пішохідний перехід» він не бачив. Оглянутий у судовому засіданні відеозапис відеорегістратора повністю підтверджує свідчення обвинуваченого ОСОБА_8 , у тому числі, щодо розташування дорожніх знаків та нечіткої розмітки, яка вочевидь не відповідає вимогам безпеки дорожнього руху та правилам дорожнього руху України.

Під час судового розгляду, з метою перевірки обставини, вказаних обвинуваченим ОСОБА_8 захисником було заявлено клопотання про призначення судової дорожньо-транспортної експертизи, однак суд відмовив в його задоволенні, пославшись на не проведення її під час досудового розслідування.

За таких обставин, вважає висновок інженерно-транспортної експертизи № 9-150 від 22.03.2019 року неналежним доказом, у зв`язку із тим, що в постанові про її призначення під час досудового розслідування експерту були надані вихідні дані, які знаходяться поза розумним сумнівом.

Позиції учасників судового провадження.

Адвокат ОСОБА_9 у судовому засіданні підтримав свою апеляційну скаргу, просив її задовольнити. Зазначив, що у висновку інженерно-транспортної експертизи невірно вказано вихідні дані щодо розмітки, яка була пошкоджена та відсутні дорожні знаки. Вказав про не призначення судом дорожньо-транспортної експертизи.
Обвинувачений ОСОБА_8 у судовому засіданні підтримав позицію свого захисника.
Потерпіла ОСОБА_7 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, оскільки вважає вирок суду справедливим. Зазначила про наявність дорожньої розмітки пішохідного переходу та відповідних дорожніх знаків.
Прокурор у судовому засіданні висловив заперечення вимогам та доводам апеляційної скарги, пославшись на обґрунтованість оскаржуваного вироку. Зазначив, що суд належним чином дослідив усі докази. Сторона захисту відповідно до ст. 242 КПК України мала право самостійно залучити експерта для проведення експертизи, але не скористалася таким правом.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановлені ухвали.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України та загальної засади змагальності кримінального провадження, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Розглядаючи дане кримінальне провадження, суд першої інстанції, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для здійснення сторонами наданих їм прав та свобод у наданні доказів, їх дослідженні та доведеності їх переконливості перед судом, в межах пред`явленого обвинувачення безпосередньо дослідив докази у справі та перевірив усі обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, при наведених у вироку обставинах, підтверджуються зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами, яким суд першої інстанції дав вірну оцінку, з якою погоджується колегія суддів.

Покладені в основу вироку докази повністю доводять вину обвинуваченого ОСОБА_8 у порушенні ним правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілій ОСОБА_7 тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, а твердження сторони захисту в апеляційній скарзі про відсутність дорожньої розмітки та знаків, а також про невірність заданих вихідних даних при проведенні інженерно-транспортної експертизи були предметом перевірки суду першої інстанції та визнані такими, що не відповідають дійсності.

Суд навів належне мотивування своїх висновків щодо доведеності вини обвинуваченого у вчиненні злочину, за який його засуджено, з якими погоджується колегія суддів.

Судом першої інстанції було безпосередньо досліджено докази по справі та суд дійшов правильного висновку про наявність у діях обвинуваченого складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Доводи апеляційної скарги щодо нечіткої розмітки та невідповідності розташування дорожніх знаків колегія суддів вважає неспроможними, оскільки вони повністю спростовуються дослідженими судом доказами.

Так, протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 05.03.2019 року з додатками у вигляді схеми ДТП та фототаблиці, зокрема зафіксовано нерегульований пішохідний перехід, який позначений дорожньою розміткою «Зебра» (1.14.1 ПДР України) загальною шириною 4 метра та дорожніми знаками (5.35.1 ПДР України) (т. 1 а.п. 166-173).

Відповідно до протоколу огляду від 06.03.2019 року оглянуто носій інформації «DVD+R диска 4.7 GB» з відеофайлом з відеореєстратора, який був встановлений в салоні автомобіля «Ланос», реєстраційний номер НОМЕР_1 та знімав рух водія ОСОБА_8 , яким зокрема встановлено, що на 14 год. 22 хв. 06 с. водій автомобілю може бачити пішохідний перехід (дорожню розмітку «Зебру» та дорожні знаки «Пішохідний перехід»), а також мікроавтобус, який стоїть перед переходом. На 14 год. 22 хв. 07 с. водій автомобіля може бачити пішохідний перехід (дорожню розмітку «Зебра» та дорожні знаки «Пішохідний перехід»), мікроавтобус, який стоїть перед переходом, а також пішохода жінку, яка рухається справа наліво за ходом його руху по переходу. На 14 год. 22 хв. 09 с. водій автомобіля в якому ведеться зйомка, виїжджає на пішохідний перехід та допускає наїзд на пішохода жінку (т. 1 а.п. 176-180).

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 також вказувала, що вона здійснювала перехід по нерегульованому пішохідному переходу, який був позначений дорожньою розміткою «Зебра» та дорожніми знаками «Пішохідний перехід». При цьому, вбачаючи відповідні знаки та розмітку, інший водій мікроавтобусу зупинився і її пропускав.

Наявне у матеріалах справи відео повністю підтверджує пояснення потерпілої, а сукупність вказаних доказів спростовує позицію обвинуваченого.

Таким чином, обвинувачений мав можливість завчасно побачити наявність на дорозі нерегульованого пішохідного переходу, а також те, що мікроавтобус, який рухався попереду нього в сусідній полосі, спочатку почав зменшувати швидкість руху, а в подальшому взагалі зупинився.

Не заслуговують на увагу апеляційного суду і доводи апелянта про безпідставну відмову суду у задоволенні клопотання про призначення судової дорожньо-транспортної експертизи та неналежність висновку інженерно-транспортної експертизи через зазначення у постанові про призначення експертизи вихідних даних, які не відповідають дорожній обстановці.

Згідно змісту ст. 332 КПК України доручати проведення експертизи під час судового розгляду є правом, а не обов`язком суду.

Суд першої інстанції ухвалою від 15 вересня 2020 року відмовив у задоволенні клопотання захисника про призначення у кримінальному провадженні дорожньо-транспортної експертизи (т. 1 а.п. 246-247).

Вирішуючи це клопотання, місцевий суд обґрунтовано зазначив, що стороною захисту відповідне клопотання під час досудового розслідування не заявлялося. Під час відкриття матеріалів досудового розслідування будь-яких клопотань з боку сторони захисту також не висувалось.

В ході судового розгляду належних та допустимих доказів невідповідності дорожньої обстановки вихідним даним, вказаним в ухвалі слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 14.03.2019 року про призначення судової автотехнічної експертизи в частині розташування дорожніх знаків «Пішохідний перехід» та дорожньої розмітки «Пішохідний перехід», стороною захисту надано не було.

Не надано таких доказів стороною захисту й під час апеляційного розгляду.

За таких обставин, колегія суддів вважає безґрунтовними доводи захисника в цій частині.

На переконання колегії суддів, висновок інженерно-транспортної експертизи № 9-150 від 22.03.2019 року є належним та допустимим доказом.

Вихідні дані, які були надані експерту для дослідження обставин ДТП, взяті з протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 05.03.2019 року, який був проведений за участю ОСОБА_8 . При цьому, будь-яких зауважень з боку обвинуваченого щодо правильності відображення даних в протоколі огляду не надходило.

За положеннями п. 18.4 Правил дорожнього руху України якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Згідно висновку інженерно-транспортної експертизи № 9-150 від 22.03.2019 року ОСОБА_8 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода шляхом виконання вимог п. 18.4 Правил дорожнього руху України (т. 1 а.п. 183-188).

Тобто, у обвинуваченого не було будь-яких перешкод, які б не дозволили йому виконати вимоги даного пункту Правил.

На підставі сукупності досліджених доказів суд надав належну оцінку і дійшов правильного висновку про те, що ОСОБА_8 допущено порушення вимог п. 18.4 ПДР, які з технічної точки зори знаходилися в причинному зв`язку з наслідками у вигляді заподіяння потерпілій ОСОБА_7 тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, а також про наявність у діях обвинуваченого складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

На переконання колегії суддів невизнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, є способом захисту з метою уникнення відповідальності за скоєне.

Перелічені у вироку докази переконують колегію суддів в правильності висновку районного суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, за встановлених місцевим судом обставин.

Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість обвинуваченого та на кваліфікацію його дій, колегією суддів не виявлено.

Апеляційною інстанцією не вставлено неповноти судового розгляду, оскільки місцевий суд при розгляді даного провадження детально перевірив усі доводи сторони захисту, які є аналогічними при апеляційному розгляді, та вказав обґрунтовані мотиви власних висновків.

Районний суд, аналізуючи допустимість вказаних доказів, зробив правильний висновок про їх достеменність та законність їх збирання, досліджені докази обґрунтовано покладені в основу обвинувального вироку.

Істотних порушень кримінального процесуального законодавства, що тягнуть за собою скасування вироку, колегія суддів не вбачає.

Призначене судом ОСОБА_8 покарання відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, призначене із врахуванням тяжкості вчиненого злочину, характеру та ступеню суспільної небезпечності, обставин, які пом`якшують покарання, даних про особу обвинуваченого, а тому є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_8 та попередження вчинення ним нових злочинів.

З огляду на викладене, колегія суддів, вважає необхідним апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, а вирок суду без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу захисникаобвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20 вересня 2021 року відносно ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 286 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4