КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А
Іменем України

22 грудня 2021 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2021 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою від 20 жовтня 2021 рокуОболонський районний суд м. Києва залишив без задоволення клопотанняадвоката ОСОБА_6 , подане в інтересах засудженого ОСОБА_5 про зарахування строку попереднього ув`язнення та строку знаходження в установі попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, визнання особи такою, що відбув покарання, та звільнення з-під варти.

Своє рішення про залишення без задоволення клопотанняадвоката, суд першої інстанції обґрунтував тим, що як встановлено в судовому засіданні, адвокатом поставлено питання про зарахування в строк покарання, призначеного ОСОБА_5 вироком Оболонського районного суду м. Києва, весь строк попереднього ув`язнення у іншому кримінальному провадженні іншого суду, що є безпідставним.

Крім того, як зазначив суд у своїй ухвалі, згідно вироку Оболонського районного суду м. Києва від 14.05.2018 року щодо ОСОБА_5 , кримінальні провадження щодо останнього за ст. 187 КК України перебувають ще і в Солом`янському районному суді м. Києва та в Дарницькому районному суді м. Києва.

При цьому, відмовляючи адвокату ОСОБА_6 в задоволенні клопотання, суд, посилаючись на положення п. 1 ч. 2 ст. 529 КПК України, зазначив, що засуджений ОСОБА_5 фактично відбуває покарання у ДУ «Київський слідчий ізолятор», який розташований в Шевченківському районі м. Києва.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, захисник засудженого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2021 року, ухвалити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання адвоката ОСОБА_6 , подане в інтересах засудженого ОСОБА_5 , та зарахувати ОСОБА_5 засудженому вироком Оболонського районного суду м. Києва від 14.05.2018 року, за ч. 2 ст. 187 КК України до 8 років позбавлення волі, у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення та перебування в установі попереднього ув`язнення за два дні відбування покарання за періоди з 05.12.2019 по 27.05.2020, та з 24.06.2020 по 27.09.2021 року. Визнати засудженого ОСОБА_5 таким, що відбув повністю призначене йому покарання, та відбув покарання більше ніж йому було призначене; звільнити ОСОБА_5 з-під варти як особу, що відбув призначене йому покарання.

В обґрунтування поданої скарги апелянт посилається на те що, Оболонським районним судом м. Києва взагалі не було обґрунтовано рішення з приводу відмови у задоволенні його клопотання про зарахування у строк відбування покарання строку попереднього ув`язнення ОСОБА_5 та його перебування в установі попереднього ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Як зазначає апелянт у своїй скарзі, ОСОБА_5 14.05.2018 року засуджений Оболонським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 187 КК України до 8 років позбавлення волі. Вирок набрав законної сили. Також, ОСОБА_5 засуджений вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 24.04.2018 року. Взятий під варту 02.02.2017 року, та з 06.03.2017 по 27.05.2020 року утримувався в ДУ «Київський слідчий ізолятор».

27.05.2020 року засуджений ОСОБА_5 вибув до ДУ «Бориспільська ВК № 119 Київської області», та 24.06.2020 року прибув із вказаної установи до Київського слідчого ізолятору, на підставі ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 11.06.2020 року, та відповідно по теперішній час утримується в ДУ «Київський слідчий ізолятор».

На думку апелянта, зважаючи на те, що згідно зазначених вироків Дарницького та Оболонського районних судів м. Києва, ОСОБА_5 визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, які були вчинені у період дії Закону України № 838-VІІІ від 26.11.2015 року, тому весь строк його попереднього ув`язнення має бути зарахований як один день попереднього ув`язнення дорівнює двом дням позбавлення волі. Зазначає, такі ж правила рахування покарання застосовується у разі перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Таким чином, адвокат вважає, підлягає перерахуванню за правилами один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі період з 05.12.2019 по 27.05.2020 р. (день відбуття до установи відбування покарання) та період з 24.06.2020 (день прибуття до Київського слідчого ізолятору) по теперішній час (27.09.2021 день подачі клопотання до суду).

Як зазначає апелянт, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за періоди з 02.02.2017 по 05.12.2019, з 05.12.2019 по 27.05.2020, з 24.06.2020 по 27.09.2021, та з урахуванням періоду з 27.05.2020 по 24.06.2020, який слід рахувати як один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, строк фактично відбутого ОСОБА_5 покарання, на час подання клопотання до Оболонського районного суду м. Києва дорівнював 9 років 2 місяці і 21 день, що на 1 рік 2 місяці та 21 день перевищує призначене йому покарання.

Заслухавши доповідь судді-доповідача; перевіривши матеріали провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_6 про зарахування засудженому ОСОБА_5 у строк покарання строку попереднього ув`язнення та строку знаходження в установі попереднього ув`язнення; обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга адвоката ОСОБА_6 не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Так, звертаючись до Оболонського районного суду м. Києва з клопотанням про зарахування судом строку попереднього ув`язнення та строку знаходження в установі попереднього ув`язнення в строк відбування покарання, захисник засудженого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 послався на вироки суду, ухвалені щодо ОСОБА_5 різними судами, зокрема Дніпровським районним судом м. Києва від 24 квітня 2018 року за ч. 3 ст. 187 КК України та Оболонським районним судом м. Києва від 14 травня 2018 року за ч. 2 ст. 187 КК України, за якими відповідним судом, як обґрунтовано зазначено в оскаржуваній ухвалі, не вирішувалося питання в порядку, передбаченому п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України, про застосування покарання за наявності кількох вироків, оскільки самостійне виконання цих вироків дійсно може призвести до неправильного обрахування строку покарання.
Крім того, як обґрунтовано зазначається в оскаржуваній ухвалі, з посиланням на зміст вироку Оболонського районного суду м. Києва від 14 травня 2018 року, на розгляді Солом`янського та Дарницького районних судів м. Києва перебувають інші кримінальні провадження щодо ОСОБА_5 , в тому числі за обвинуваченням останнього у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 КК України, а тому питання про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання повинно вирішуватися не в порядку виконання вироку суду, що набрав законної, відповідно до положень, передбачених Розділом VIII КПК України, а під час розгляду відповідного кримінального провадження в суді першої інстанції.
При цьому колегія суддів звертає також увагу на те, що, відповідно до вимог кримінального процесуального закону, а також положень, передбачених ст. 72 КК України, строк попереднього ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі, в тому числі з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, згідно вимог ч. 5 вказаної вище статті, в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року, за період з моменту затримання та взяття під варту до моменту набрання вироком законної сили.
Як вбачається з матеріалів судового провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_6 про зарахування ОСОБА_5 строку попереднього ув`язнення у строк покарання, як у судовій справі № 755/7958/17, за результатами судового розгляду якої було ухвалено вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 24 квітня 2018 року, так і у судовій справі № 756/4344/17, за результатами судового розгляду якої було ухвалено вирок Оболонського районного суду м. Києва від 14 травня 2018 року, з урахуванням ухвал Київського апеляційного суду, відповідно від 20 лютого 2020 року та 05 грудня 2019 року, які були прийняті за наслідками апеляційного перегляду вказаних вище вироків, ОСОБА_5 у строк покарання було зараховано строк його попереднього ув`язнення за період відповідно, з 19.05.2017 по 20.02.2020 та з 02.02.2017 по 05.12.2019, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення.
З огляду на вищенаведене, доводи наведені у клопотанні захисника засудженого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 не могли служити підставами для його задоволення та звільнення засудженого з-під варти, як особи, що відбула призначене йому покарання.
Більш того, приймаючи до уваги ту обставину, що під час виконання вказаних вироків, що набрали законної сили, перед відповідним судом, не було поставлено питання про застосування покарання за наявності кількох вироків, відповідно до вимог п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України, Оболонський районний суд м. Києва дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_6 , оскільки вказаний суд не мав правових підстав зараховувати ОСОБА_5 у строк відбування покарання за вироком Оболонського районного суду м. Києва від 14 травня 2018 року, строк його попереднього ув`язнення за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 24 квітня 2018 року, без застосування положень ст. 70 або ст. 71 КК України.
Приймаючи до уваги наведені обставини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення про залишення без задоволення клопотання адвоката ОСОБА_6 , поданого в інтересах засудженого ОСОБА_5 , про зарахування судом строку попереднього ув`язнення та строку знаходження в установі попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а також про визнання ОСОБА_5 таким, що відбув покарання та його звільнення з-під варти, оскільки вказане клопотання не ґрунтується на вимогам закону та не відповідає фактичним обставинам справи.
Що ж стосується доводів, наведених в апеляційній скарзі адвоката ОСОБА_6 , то вони також не можуть бути визнані обґрунтованими та служити підставами для скасування оскаржуваного судового рішення та задоволення по суті його клопотання, поданого в інтересах засудженого ОСОБА_5 , оскільки вони не спростовують законності оскаржуваного судового рішення.
До того ж, сам апелянт не заперечує того факту, що два вироки, якими ОСОБА_5 засуджено до позбавлення волі, окремо виконуватися не можуть, хоча фактично на даний час виконуються одночасно, а також тієї обставини, що на даний час на розгляді Дарницького районного суду м. Києва знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у кримінальних правопорушеннях, які були вчинені в період дії ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року, що підтверджує висновок колегії суддів про те, що питання про зарахування ОСОБА_5 у строк покарання строку його попереднього ув`язнення за попередніми справами, за якими його було засуджено вироками Дніпровського та Оболонського районних судів м. Києва не може бути вирішене в порядку, передбаченому ст. 539 КПК України, оскільки такий перерахунок, крім застосування положень ст. 72 КК України, вимагає також призначення покарання із застосуванням положень ст. 70 або ст. 71 цього Кодексу, в залежності від часу та послідовності вчинення відповідних кримінальних правопорушень.
За таких обставин, за наслідками розгляду апеляційної скарги захисника засудженого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 , суд апеляційної інстанції вважає необхідним прийняти рішення, яким вказану скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2021 року, відповідно до якої суд залишив без задоволення клопотання адвоката ОСОБА_6 , подане в інтересах засудженого ОСОБА_5 , про зарахування строку попереднього ув`язнення та строку знаходження в установі попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а також про визнання ОСОБА_5 таким, що відбув покарання та звільнення останнього з-під варти, без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 418 і 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2021 року, відповідно до якої суд залишив без задоволення клопотанняадвоката ОСОБА_6 , подане в інтересах засудженого ОСОБА_5 , про зарахування строку попереднього ув`язнення та строку знаходження в установі попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, визнання ОСОБА_5 таким, що відбув покарання та звільнення останнього з-під варти, без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: _____________ _____________ _____________
( ОСОБА_1 ) ( ОСОБА_2 ) ( ОСОБА_3 )

Номер справи : 756/4344/17

Номер провадження : 11-кп/824/4471/2021
Категорія: ст. 537 КПК України
Головуючий у 1-й інстанції - суддя ОСОБА_7
Доповідач - суддя ОСОБА_1