Справа № 307/2922/18
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

23.12.2021 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,
та учасників судового розгляду : прокурора ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 11-кп/4806/524/21, за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИВ :
Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 06 жовтня 2021 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000050 внесеному 12 березня 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України - повернуто прокурору.
В ухвалі суду вказується на те, що 28 вересня 2018 року до Тячівського районного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000050, внесеному 12 березня 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України кримінального правопорушення. Відповідно до обвинувального акта, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, скоєному за попередньою змовою групою осіб, однак в обвинувальному акті не сформульовано чітко обвинувачення про роль кожного обвинуваченого, з огляду на положення ч. 2 ст. 28 КК України, та відповідно до ст. 27 КК України, також не вказано які дії вчинив кожен з обвинувачених з метою заволодіння грошовими коштами ОСОБА_10 . Зазначені вище обставини, на переконання суду, безумовно є порушенням приписів ч. 5 п. 2 ст. 291 КПК України, відповідно до вимог якої в обвинувальному акті повинні бути зазначені фактичні обставини справи з вказівкою на час, місце, спосіб та інші обставини справи, а також форму вини, мотив і мету кримінального правопорушення. З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що не зазначення в обвинувальному акті належно сформульованого обвинувачення щодо кожного з обвинувачених, позбавляє суд можливості призначити кримінальне провадження до судового розгляду.
Прокурор вважає оскаржувану ухвалу незаконною, необґрунтованою і такою, що підлягає скасуванню. Стверджує, що висновки суду не відповідають дійсності, оскільки обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки у формулюванні обвинувачення кожного з обвинувачених зазначені всі обставини, які, відповідно до ч. 1 ст. 91 КПК України та п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист у кримінальному судочинстві» № 8 від 24.10.2003, підлягають доказуванню, у тому числі подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення) та винуватість кожного обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив, мета; а безпосередньо сама доведеність зазначених обставин є наступним етапом кримінального провадження. Апелянт зазначає, що жодних порушень кримінального процесуального законодавства при складанні обвинувального акту допущено не було. Просить оскаржувану ухвалу скасувати, постановити нову, якою призначити новий розгляд обвинувального акту у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.
У запереченнях на апеляційну скаргу обвинувачений ОСОБА_8 вважає апеляційну скаргу безпідставною, такою, що задоволенню не підлягає. Стверджує, що апеляційна скарга прокурора не містить конкретних обґрунтувань про те, у чому саме полягає незаконність судового рішення. Вважає, що в обвинувальному акті відсутній чіткий виклад дій обвинуваченого, опису суб`єктивної частини злочину, при цьому зміст апеляційної скарги також не відображає викладу обставин та подій обвинувачення про роль кожного з них, не вказано, які дії вчинив кожен з обвинувачених з метою заволодіння грошовими коштами потерпілого. На переконання обвинуваченого ОСОБА_8 , прокурор абстрактно посилається на відповідність повернутого обвинувального акту приписам п. 10 Постанови Пленуму ВСУ № 8 від 24.10.2003 та на зміст листа щодо суперечливості тезі обвинувального акту, хоча оскаржувана ухвала не містить жодного слова про суперечливий виклад обвинувачення. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду без зміни.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, про основні доводи апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_5 , який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Апеляційна скарга розглядається за відсутності сторони захисту, неявка якої, з огляду на положення ст. 405 КПК України, не перешкоджає її розгляду. При цьому береться до уваги те, що сторона захисту належним чином повідомлена про час та місце розгляду кримінального провадження й будь-яких заяв про відкладення розгляду апеляційної скарги на інший день та відомості про поважність причин їхньої неявки від них не надходило, що розгляд апеляційної скарги відкладався.

Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість судового рішення колегія суддів задовольняє з таких підстав.

Так, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України суд у підготовчому судовому засіданні має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Відповідно до ст. 291 КПК України, обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема, якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим. Обвинувальний акт має містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого; анкетні відомості кожного потерпілого; прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; розмір витрат на залучення експерта; дату та місце його складання та затвердження. Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

Як убачається зі змісту обвинувального акту щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , такий складений та підписаний слідчим і затверджений прокурором, містить дату та місце його складання та затвердження, найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер, анкетні відомості обвинувачених, прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення (т. 1, а. к. п. 1 13).

Із матеріалів судового провадження також вбачається, що до обвинувального акту додано передбачені ч. 4 ст. 291 КПК України додатки реєстр матеріалів досудового розслідування, розписки підозрюваних ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та їхніх захисників про отримання копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування (т. 1, а. к. п. 14 28), заява підозрюваного ОСОБА_8 про відмову від правової допомоги, акт про відмову від ознайомлення підозрюваного ОСОБА_8 з матеріалами кримінального провадження та отримання копії обвинувального акту, а також доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги (т. 1, а. к. п. 29 31).

Тому, апеляційний суд вважає, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 відповідає вимогам, які визначено для такого процесуального документу, оскільки він містить всі передбачені ст. 291 КПК України відомості, у зв`язку з чим, висновки суду першої інстанції про те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, - визнаються необґрунтованими й такими, що не унеможливлюють призначення обвинувального акту до судового розгляду.

Із вищезазначених підстав, апеляційний суд безпідставними й такими, що не свідчать про невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України визнає і висновки суду першої інстанції про те, що в обвинувальному акті не сформульовано чітко обвинувачення про роль кожного обвинуваченого, з огляду на положення ч. 2 ст. 28 КК України та відповідно до ст. 27 КК України, також не вказано які дії вчинив кожен з обвинувачених з метою заволодіння грошовими коштами ОСОБА_10 .

Тому, твердження суду першої інстанції про те, що зазначені вище обставини, на переконання суду, безумовно є порушенням ч. 5 п. 2 ст. 291 КПК України, відповідно до вимог якої в обвинувальному акті повинні бути зазначені фактичні обставини справи з вказівкою на час, місце, спосіб та інші обставини справи, а також форму вини, мотив і мету кримінального правопорушення, - є безпідставними.

Визнаючи вищевказані висновки суду першої інстанції безпідставними й такими, що не свідчать про невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, апеляційний суд вважає слушними доводи апеляційної скарги про те, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України повністю відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки у формулюванні обвинувачення кожного з обвинувачених зазначені всі обставини, які, відповідно до ч. 1 ст. 91 КПК України та п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист у кримінальному судочинстві» № 8 від 24.10.2003, підлягають доказуванню, у тому числі подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення) та винуватість кожного обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив, мета; а безпосередньо сама доведеність зазначених обставин є наступним етапом кримінального провадження.

Разом із тим, не погоджуючись із висновками суду першої інстанції про повернення обвинувального акту прокурору із наведених в оскаржуваній ухвалі підстав, апеляційний суд зазначає, що суд першої інстанції під час підготовчого судового засідання не вправі виходити за межі повноважень, наданих ст. 314 КПК України, оскільки оцінка доказів, доведеності або недоведеності вини обвинуваченого, а також обґрунтованості пред`явленого обвинувачення неможлива на стадії підготовчого судового засідання, так як указані питання підлягають вирішенню безпосередньо під час розгляду кримінального провадження по суті.

Тому, висновки суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акту щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вимогам ст. 291 КПК України та неможливість призначення його до судового розгляду, - апеляційний суд вважає необґрунтованими та спростованими доводами апеляційної скарги та прокурором під час її розгляду апеляційним судом.

Тому, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції неправомірно, з порушенням вимог КПК України, повернув обвинувальний акт прокурору, що призводить до необґрунтованого затягування розгляду кримінального провадження.

З матеріалів кримінального провадження також вбачається, що підготовче судове засідання у кримінальному провадженні проведено 06 квітня 2021 року суддею Тячівського районного суду (т. 2, а. к. п. 177-180), що суддя Тячівського районного суду ОСОБА_11 , призначивши повторно обвинувальний акт до розгляду у підготовчому судовому засіданні належним чином не вмотивувала висновок про необхідність повторного проведення підготовчого судового засідання (т. 3, а. к. п. 2, 3).

На будь-які інші порушення закону, які би давали підстави для повернення обвинувального акта прокурору в ухвалі суду не вказується й таких апеляційним судом не встановлено.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів вважає, що повернення обвинувального акту із зазначених в ухвалі підстав, призведе до необґрунтованого затягування розгляду кримінального провадження, і як наслідок, до порушення передбачених ст. 28 КПК України розумних строків судового розгляду.

Водночас, колегія суддів звертає увагу суду першої інстанції на дотримання розумних строків розгляду кримінального провадження, що є одним з основоположних принципів кримінального провадження та гарантією швидкого, повного та неупередженого розслідування та судового розгляду кримінального провадження, який закріплений у ст. 2 КПК України, що відображає вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод щодо права кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, надійшов до Тячівського районного суду 25.09.2018 (т. 1, а. к. п. 35), що не призводить до висновків про дотримання судом приписів ст. 28 КПК України.

Про обов`язковість дотримання розумного строку розгляду кримінальних справ неодноразово наголошував та встановлював порушення і Європейський суд з прав людини (справи «Смірнова проти Росії» від 24 липня 2003 року, «Вітрук проти України» від 16 вересня 2010 року, «Юртаєв проти України» від 31 січня 2006 року та інші).

Отже, з наведеного вбачається, що судом першої інстанції порушені вимоги кримінального процесуального закону при прийнятті рішення про повернення обвинувального акта прокурору, в зв`язку із чим, оскаржувана ухвала як незаконна та необґрунтована підлягає скасуванню із призначенням нового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції.
Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу, яку подав прокурор ОСОБА_6 , задовольнити.
Ухвалу Тячівського районного суду Закарпатської області від 06 жовтня 2021 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000050 внесеному 12 березня 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України - повернуто прокурору, - скасувати, призначивши новий розгляд кримінального провадження у Тячівському районному суді Закарпатської області.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді :