Номер провадження 1-кс/201/3465/2021
УХВАЛА
Іменем України
09 грудня 2021 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Дніпровської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 14.11.2021 року, -

ВСТАНОВИВ:

23.11.2021 року ОСОБА_3 звернувся з вищевказаною скаргою, в якій просив зобов`язати уповноважених осіб Дніпровської обласної прокуратури внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 14.11.2021 року.

Відповідно до тексту скарги, ОСОБА_3 її подав, знаходячись в Дніпропетровському УДВП № 4 УДПтС України в Дніпропетровській області і просив розглянути її шляхом проведення з ним відеоконференції. Втім слідчому судді стало відомо, що 24.11.2021 року ОСОБА_3 був звільнений з УДВП № 4 під заставу.

ОСОБА_3 в судові засідання, призначені на 26.11.2021 року о 14-30 год. і 09.12.2021 року о 09-30 год. не з`явився, про причини неявки суду не повідомив. Про вказані дати секретарем судового засідання на офіційному сайті суду також була розміщена інформація.

Вважаю, що ОСОБА_3 був судом належним чином повідомлений на вказані дати, оскільки письмові виклики без виконання на адресу суду за будь-яких підстав повернуті не були.

Крім того, до суду не надходили заяви або клопотання ОСОБА_3 про неможливість розгляду справи за його відсутності.

Також статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки (див., mutatismutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява N 50966/99 від 14.10.2003).

Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» № 28249/95 від 19.06.2001 року, в п.53 якого зазначено, що «…право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави ...», тобто уникнення зловживання суб`єктами такими правами.

Слідчий суддя звертає увагу, що у своїх рішеннях Європейський суд наголошує, що сторона, яка задіяна в ході розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

На думку слідчого судді, ОСОБА_3 недобросовісно користується належними йому процесуальними правами та з 23.11.2021 року не цікавився поданою ним скаргою.

Також слідчий суддя звертає увагу, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини її основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі, й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У зв`язку із чим, враховуючи положення ч. 6 ст. 9 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати загальні засади кримінального провадження, передбачені ст. 28 КПК України та розглянути дану заяву без участі ОСОБА_3 з метою прийняття процесуального рішення по ній в розумні строки.

Представник Дніпровської обласної прокуратури в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час судового засідання був повідомлений належним чином, надав лист, в якому просив скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Відповідно до ст. 107 КПК України повне фіксування кримінального провадження за допомогою технічного засобу не здійснювалося.

Слідчий суддя, розглянувши скаргу, додані до неї документи та матеріали кримінального провадження, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Однією із засад кримінального провадження є диспозитивність, відповідно до якої сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень КПК України.

Враховуючи, що ОСОБА_3 був належним чином повідомлений про судові засідання, проте жодного разу не прибув у судове засідання, не повідомив про причини своєї неявки, не просив розглядати клопотання за його відсутності слідчий суддя розцінює вказані обставини як втрату процесуального інтересу щодо розгляду вказаного клопотання.

Кримінальний процесуальний закон не дає вказівок слідчому судді щодо порядку дій, які повинні бути вчинені у випадку, коли особа, яка подала клопотання, втратила процесуальний інтерес щодо підтримання його вимог під час судового розгляду. В той же час, положенням ч. 2 ст. 305 КПК України визначено, що слідчий, дізнавач чи прокурор можуть самостійно скасувати рішення, передбачені пунктами 1, 2, 5 і 6 частини першої статті 303 цього Кодексу, припинити дію чи бездіяльність, які оскаржуються, що тягне за собою закриття провадження за скаргою.

За ситуації нормативного неврегулювання, беручи до уваги положення ч. 6 ст. 9 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про те, що належним процесуальним реагуванням буде постановлення ухвали про закриття провадження з судового контролю за діями органу досудового розслідування. Такий висновок узгоджується із правовою позицією Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, що міститься у постанові від 19 лютого 2019 року по справі № 569/17036/118.

Таким чином, за змістом вказаних статей Кримінального процесуального кодексу України, можна зробити висновок, що вищезазначений факт слід розцінити як втрату процесуального інтересу, а відтак провадження підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись 9, 174, 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі з розгляду заяви ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Дніпровської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 14.11.2021 року, - закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1