печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 серпня 2021 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисників: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , підозрюваного: ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання сторони кримінального провадження № 0000044 від 05.05.2021року слідчого слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_7 про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Немішаєве, Бородянського району Київської області, громадянина України, українця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

В С Т А Н О В И В:

До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання сторони кримінального провадження № 0000044 від 05.05.2021року слідчого слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_7 про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Немішаєве, Бородянського району Київської області, громадянина України, українця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
З матеріалів клопотання вбачається, що Слідчим відділом Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000044 від 05.05.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 191 КК України.
Досудовим розслідуванням установлено, що 13 серпня 2020 року Управління освіти та інноваційного розвитку Печерської районної в місті Києві державної адміністрації (), в особі начальника ОСОБА_8 на веб-порталі Уповноваженого органу «prozorro.gov.ua» опубліковано оголошення UA-2020-08-13-004675-c про проведення відкритих торгів по предмету закупівлі: товари ДК 021:2015:39160000-1: Шкільні меблі (39160000-1 - стілець для зони відпочинку) у кількості 1470 шт. з очікуваною вартістю 1 190 000,00 грн.

У період часу з 13.08.2020 до 01.09.2020, більш точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, дізнавшись про проведення вказаної закупівлі, у ФОП « ОСОБА_6 » (РНОКПП: НОМЕР_1 ) спільно з невстановленими службовими особами, винник злочинний умисел, спрямований на заволодіння коштами місцевого бюджету у великих розмірах шляхом постачання товару, який не відповідає умовам технічної документації тендерної закупівлі за завищеними цінами, замовником якої виступило Управління освіти та інноваційного розвитку Печерської районної в місті Києві державної адміністрації () по закупівлі: товари ДК 021:2015:39160000-1: Шкільні меблі (39160000-1 - стілець для зони відпочинку) у кількості 1470 шт. з очікуваною вартістю 940 800,00 грн.

З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_6 , 31.08.2020 о

09 год. 37 хв. діючи за попередньою змовою групою невстановлених службових осіб, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, усвідомлюючи суспільно-небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, з метою заволодіння коштами місцевого бюджету на користь ФОП « ОСОБА_6 » подав тендерну пропозицію участі у конкурсних торгах (кваліфікаційну пропозицію, цінову пропозицію) до оголошення про проведення відкритих торгів по предмету закупівлі: товари ДК 021:2015:39160000-1: Шкільні меблі (39160000-1 - стілець для зони відпочинку) у кількості 1470 шт. з очікуваною вартістю 940 800,00 грн.

У подальшому, 07.09.2020 за результатами розгляду пропозицій тендерним комітетом з конкурсних торгів Управління освіти та інноваційного розвитку Печерської районної в місті Києві державної адміністрації () на веб-порталі Уповноваженого органу з питань закупівель опубліковано повідомлення про намір укласти договір про закупівлю UA-2020-08-13-004675-c з переможцем, яким визнано ФОП « ОСОБА_6 », на підставі того, що пропозиція останнього визнана найбільш економічно вигідною.

Далі, 22.09.2020 між комунальним підприємством «Управління освіти та інноваційного розвитку Печерської районної в місті Києві державної адміністрації (), в особі начальника ОСОБА_8 та ФОП « ОСОБА_6 » в особі ОСОБА_6 , що діє на підставі виписки з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб підприємців та громадських формувань та зареєстрований за № 2 331 000 0000 002379 від 26.09.2007 р. (далі Постачальник), з іншої сторони, укладено договір про закупівлю товарів № ВТ/2107-ВВ (далі - Договір).

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на заволодіння коштами місцевого бюджету у великих розмірах, ОСОБА_6 , діючи на користь очолюваного ним ФОП « ОСОБА_6 » узгоджено за попередньою змовою групою невстановлених службових осіб у період часу з 22.09.2020 по 30.10.2020, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці та часі, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, діючи з корисливим мотивом, підписав акт прийому-передачі товару до Договору № ВТ/2107-ВВ від 22.09.2020, який не відповідає дійсності, в частині характеристик стільців, які зазначені в Додатку №1 «Інформація про необхідні технічні, якісні та кількісні характеристики ДК 021:2015:39160000-1: Шкільні меблі (39160000-1 - стілець для зони відпочинку)» від 25.08.2020, а також фактичним характеристикам товару «Стілець складний «VIG» за наступними показниками: глибина виробу, ширина сидіння та матеріалами оббивки.

Відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи від 13.08.2021 № СЕ-19/111-21/25679-ВТ ринкова вартість наданого товару за одну одиницю «Стілець складний «VIG» станом на 22.09.2020 становила 350, 00 грн. (триста п`ятдесят гривень 00 коп.) з урахуванням податку на додану вартість.

В подальшому, на підставі підписаного акту прийому-передачі товару до Договору № ВТ/2107-ВВ від 22.09.2020 р., та видаткової накладної №53 від 08.10.2020 року на розрахунковий рахунок ФОП « ОСОБА_6 » № НОМЕР_2 , який відкритий в ПАТ Філія «КиївСіті» ПАТ КБ «Приватбанк» (мфо 380775), Управлінням освіти та інноваційного розвитку Печерської районної в місті Києві державної адміністрації перераховано грошові кошти в сумі 940 800,00 грн. без ПДВ.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на заволодіння чужим майном, а саме грошовими коштами місцевого бюджету у великих розмірах, ОСОБА_6 діючи за попередньою змовою групою невстановлених службових осіб, які шляхом зловживання своїм службовим становищем, в період з 30.09.2020 по 01.10.2020 в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », за адресою: АДРЕСА_2 , було придбано стільці складні марки VIG, чорного кольору в кількості 1470 шт. на загальну суму 473 340,00 грн., які в подальшому після перерахування коштів на р/р ФОП « ОСОБА_6 », були поставлені на адреси Замовника.

Доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_6 , керуючись корисливим мотивом та переслідуючи мету незаконного особистого збагачення, діючи за попередньою змовою групою невстановлених службових осіб, шляхом зловживання своїм службовим становищем, заволодів коштами місцевого бюджету на загальну суму 467 460,00 (чотириста шістдесят сім тисяч чотириста шістдесят гривень), що є великим розміром, чим завдано матеріальної шкоди на вказану суму територіальній громаді міста Києва.

Таким чином, ОСОБА_6 , своїми умисними діями, що виразилися у пособництві в заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому у великих розмірах, за попередньою змовою групою осіб, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 191 КК України.
Так, 16.08.2021 ОСОБА_6 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 191 Кримінального кодексу України.

Слідчий у клопотанні зазначає, підозрюваний ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину враховуючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, у органа досудового розслідування є обґрунтована підозра вважати, що ОСОБА_6 з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватись від органу досудового розслідування, знищити, сховати або спотворити речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом, вчинити інший злочин у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, може незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні. У зв`язку з чим, підозрюваному ОСОБА_6 слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти заявленим ризикам.
У судовому засіданні прокурор вимоги клопотання підтримав, просив його задовольнити.
Підозрюваний та його захисники проти задоволення клопотання заперечили, просили відмовити.
Вислухавши сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього докази, слід дійти наступного висновку.
У відповідності до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.
Натомість, згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Згідно з ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.
Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення із під варти. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду. При цьому, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
Встановлено, що 16.08.2021 ОСОБА_6 ,повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 191 Кримінального кодексу України.

Повідомлена підозра ОСОБА_6 , підтверджується наявними в матеріалах кримінального провадження доказами, а саме: заявою народного депутата України ОСОБА_9 про вчинення кримінального правопорушення;протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 11.08.2021;листом з додатками від 13.07.2021 вих. № 709 надані з ТОВ «Юск Україна»;висновком судово-товарознавчої експертизи від 13.08.2021 № СЕ-19/111-21/25679-ВТ; протоколом проведення обшуку, де проживає ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_3 ; протоколом проведення обшуку у приміщенні Управління освіти та інноваційного розвитку Печерської районної в місті Києві Державної адміністрації, розташованого за адресою: 01021, місто Київ, вул. Інституцька, буд. 24/7;протоколом допиту ОСОБА_11 від 16.08.2020протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 20.07.2021;протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 20.07.2021; іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.
Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.
Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя встановив, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, підтверджуються долученими до матеріалів клопотання доказами.
Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Вичерпний перелік підстав застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначено у ч. 2 ст. 183 КПК України та розширеному тлумаченню не підлягає.
При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України").
Слідчий суддя, суд, вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити у сукупності всі обставини, зокрема, відповідно до ст. 178 КПК України.
Разом з тим, при розгляді клопотання та дослідженні матеріалів кримінального провадження органом досудового розслідування не доведено обґрунтованість вказаних ризиків та необхідність застосування виняткового запобіжного заходу матеріалами клопотання не підтверджена.
Клопотання органу досудового розслідування про наявність в кримінальному провадженні ризиків, які обумовлюють доцільність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою фактично обґрунтовано лише тяжкістю покарання, що загрожує підозрюваному за умови доведеності його вини у вчинені інкримінованого злочину. Проте, сама лише тяжкість можливого вчинення злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.
Загальною декларацією прав людини (статті 3, 9) та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України (стаття 5), визначено, що кожна людина має право на свободу та особисту недоторканість і ніхто не може зазнавати безпідставного арешту, затримання або вигнання.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема, у справі «ЛУЦЕНКО ПРОТИ УКРАЇНИ» у остаточному рішенні від 19 листопада 2012 року у пункті 62 зазначено: «Суд наголошує, що стаття 5 Конвенції гарантує основоположне право на свободу та недоторканність, яке є найважливішим у «демократичному суспільстві» у розумінні Конвенції. Кожен має право на захист цього права, що означає не бути позбавленим свободи або мати гарантії від продовження позбавлення свободи, крім випадків, коли таке позбавлення відбувалось за умов, встановлених у пункті 1 статті 5 Конвенції. Цей перелік винятків, встановлений у вищезазначеному положенні, є вичерпним і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідає цілям цього положення, а саме - гарантувати, що нікого не буде свавільно позбавлено свободи (рішення від 14 жовтня 2010 року у справі «Хайредінов проти України» (Khayredinov v. Ukraine), № 38717/04, пункт 26, з подальшими посиланнями). Будь-яке свавільне тримання під вартою не може відповідати пункту 1 статті 5 Конвенції. У цьому контексті термін «свавільність» розуміється ширше, ніж лише невідповідність національному законодавству. Як наслідок, законне позбавлення свободи за національним законодавством усе одно може бути свавільним і, таким чином, може порушувати Конвенцію, зокрема, коли з боку державних органів була недобросовісність або введення в оману (рішення від 09 липня 2009 року у справі «Моорен проти Німеччини» (Mooren v. Germany) [ВП], заява № 11364/03, пункти 72, 77 та 78, з подальшими посиланнями), або коли таке позбавлення свободи не було необхідним за конкретних обставин (рішення від 27 лютого 2007 року у справі «Нештак проти Словаччини» (Nestak v. Slovakia), заява № 65559/01, пункт 74)».
Конституція України гарантує право кожної людини на свободу та особисту недоторканість.
Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Клоот проти Бельгії (Cloot v. Belgium, § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.
До того ж , відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Аналізуючи матеріали клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя, зазначає, що застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом і його застосування нерозривно пов`язане із наявністю ризиків, передбачених у статті 177 КПК України.
Враховуючи викладене, слідчий суддя проаналізувавши всі надані сторонами докази та дані про особу підозрюваного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання, позитивно характеризується,а також те, що необхідність застосування виняткового запобіжного заходу матеріалами клопотання не підтверджена слідчий суддя не знаходить підстав для задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому у задоволенні клопотання слід відмовити.
Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. 107, 176, 177, 178, 179, 183, 184, 193, 194, 196, 202, 205, 309, 532, 534 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання сторони кримінального провадження № 0000044 від 05.05.2021року слідчого слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_7 про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Немішаєве, Бородянського району Київської області, громадянина України, українця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя: ОСОБА_1