Житомирський апеляційний суд
Справа №283/2175/21 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.170 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2021 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду

в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

(в режимі відеоконференції)

представника власника майна

ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 ,

(в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Радомишльського районного суду Житомирської області від 01.09.2021 року,

в с т а н о в и л а:
Цією ухвалою задоволено клопотання заступника начальника СВ ВП № 1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 та накладено арешт в межах кримінального провадження №0000200 на автомобіль «BMW320D», р.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 та автомобіль «KIA CERATO», д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_10 .

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що під час судового засідання було доведено необхідність накладення арешту на автомобілі.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на оскарження вказаної ухвали, скасувати її та постановити нову, якою частково задовольнити клопотання та накласти арешт на автомобіль «KIA CERATO», д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_10 , в частині накладення арешту на автомобіль «BMW320D», р.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 відмовити. Зазначає, що внаслідок несвоєчасного та неналежного повідомлення про розгляд клопотання про накладення арешту на майно, ОСОБА_7 та його представник не змогли прийняти участь при розгляді справи. Копію оскаржуваної ухвали адвокат отримав лише 06.09.2021, а тому просить визнати поважною причину пропуску строку на апеляційне оскарження та поновити його. Зазначає, що ОСОБА_7 рухався на автомобілі у своїй смузі руху, не порушував швидкісний режим та інші пункти ПДР, вчинив усі можливі дії щодо уникнення зустрічного зіткнення. Вказує, що майну ОСОБА_7 завдана значна матеріальна шкода внаслідок протиправних дій іншого учасника ДТП ОСОБА_10 , тому автомобіль «BMW320D», р.н. НОМЕР_1 не може бути визнаний знаряддям злочину. Вважає, що у поданому клопотанні про арешт майна, не наведено достатніх підстав, мету та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна. Звертає увагу, що ОСОБА_7 не є підозрюваним, обвинуваченим, засудженим у даному кримінальному провадженні, а проходить як свідок у даній справі. Посилається на те, що перебування автомобіля «BMW320D», р.н. НОМЕР_1 на території майданчику під цілодобовою охороною, доступ до якого мають виключно працівники правоохоронних органів, виключає можливість, що вказаний автомобіль може бути прихованим, пошкодженим, знищеним або зіпсованим, про що зазначено у клопотанні. Додатково зазначає, що безпідставне накладення арешту на автомобіль, що належить ОСОБА_7 , останній розцінює як засіб психологічного тиску на нього.

Заслухавши доповідь судді, адвоката, який просив задовольнити подану апеляційну скаргу, прокурора, який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Апеляційний суд вважає, що адвокатом ОСОБА_8 не пропущено строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Радомишльського районного суду Житомирської області від 01.09.2021 року, оскільки судове засідання відбулось без його участі, копію оскаржуваної ухвали ним отримано 06.09.2021, що підтверджується матеріалами справи. Апеляційну скаргу подано 09.09.2021, тобто в межах строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до вимог ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

На переконання колегії суддів, слідчий суддя, під час розгляду клопотання про арешт майна, в повній мірі дотримався вказаних вимог закону.

Згідно ст.170 КПК України, під арештом майна розуміється тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 та ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З матеріалів судового провадження вбачається, що СВ Малинського ВП № 1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000200 від 15.08.2021 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Постановою заступника начальника СВ ВП № 1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 від 15.08.2021 у кримінальному провадженні № 0000200 від 15.08.2021 автомобіль марки «BMW320D», р.н. НОМЕР_1 та автомобіль марки «KIA CERATO», д.н. НОМЕР_3 , визнано речовими доказами та поміщено та штрафмайданчик ВП № 1 Коростенського РУП.

15.08.2021 заступник начальника СВ Малинського ВП № 1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на вище вказане майно.

Ухвалою Радомишльського районного суду Житомирської області від 01.09.2021 року задоволено вказане клопотання та накладено арешт на автомобіль «BMW320D», р.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 та автомобіль «KIA CERATO», д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_10 .

Колегія суддів погоджується з рішенням слідчого судді про накладення арешту на вищевказане майно, оскільки воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_7 рухався на автомобілі у своїй смузі руху, не порушував швидкісний режим та інші пункти ПДР, вчинив усі можливі дії щодо уникнення зустрічного зіткнення а також про те, що його майну завдана значна матеріальна шкода внаслідок протиправних дій іншого учасника ДТП ОСОБА_10 , колегія суддів вважає передчасними, оскільки на даній стадії кримінального провадження слідчий суддя не вирішує питання наявності в діянні особи складу кримінального правопорушення та винуватості особи у вчиненні такого правопорушення, які вирішуються судом при ухваленні вироку, а лише встановлює наявність обставин підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, що може слугувати підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, на підставі поданих стороною обвинувачення до клопотання матеріалів.

Колегія суддів звертає увагу, що автомобіль «BMW320D», р.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні, оскільки зберіг на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення та може містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому доводи апеляційної скарги про безпідставність накладення арешту на автомобіль, колегія суддів вважає необґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що ОСОБА_7 не є підозрюваним, обвинуваченим, засудженим у даному кримінальному провадженні, а проходить як свідок у даній справі, апеляційний суд визнає безпідставними, оскільки ч.3 ст.170 КПК України передбачено можливість накладення арешту на майно будь-якої фізичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, з метою збереження речових доказів.

Як вбачається з поданого прокурором клопотання про арешт майна, автомобіль марки «BMW320D», р.н. НОМЕР_1 має технічні пошкодження, а тому з метою забезпечення збереження речових доказів, для запобігання можливості його приховування, використання, передачі, відчуження, зміни чи знищення, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність достатніх правових підстав для накладення арешту на майно, з чим погоджується і колегія суддів.

Колегія суддів звертає увагу, що арешт майна є тимчасовим заходом, тобто він не є безстроковим, та обмежений строком досудового розслідування, який чітко регламентований статтею 219 КПК України.

При цьому, колегія суддів зазначає, що після проведення певних процесуальних та слідчих дій, в тому числі, експертних досліджень, буде встановлена належність або неналежність вилученого майна до обставин, які підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженню, що не позбавляє ОСОБА_7 ставити питання про скасування арешту в порядку статті 174 КПК України.

Проаналізувавши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що з клопотання прокурора та доданих до нього матеріалів існують розумні підозри вважати, що на даному етапі кримінального провадження, потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, у зв`язку з чим, підстави для скасування ухвали слідчого судді Радомишльського районного суду Житомирської області від 01.09.2021 року, про що просить апелянт - відсутні.

Відповідно до рішення ЄСПЛ від 09 червня 2005 року у справі «Бакланов проти Російської Федерації», рішення ЄСПЛ від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б були безумовною підставою для скасування ухвали слідчого судді, судом апеляційної інстанції не виявлено.

Керуючись ст.ст.404, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Радомишльського районного суду Житомирської області від 01.09.2021 року, якою задоволено клопотання заступника начальника СВ ВП № 1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 та накладено арешт в межах кримінального провадження №0000200 на автомобіль «BMW320D», р.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 та автомобіль «KIA CERATO», д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_10 без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: