СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/8586/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 листопада 2021 року м. Київ
Слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого Святошинського УП ГУ НП в місті Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_4 , про накладення арешту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000777 від 09 березня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
До слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва надійшло вказане клопотання в якому слідчий просить накласти арешт на майно, вилучене в ході проведеного обшуку 22.10.2021 по АДРЕСА_1 .

Обґрунтовуючи дане клопотання, слідчим зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, у період з 2020 року по 22 жовтня 2021 року (до моменту викриття правоохоронними органами) ОСОБА_5 , за попередньою змовою групою осіб, керуючись бажанням здійснення тяжких злочинів на території України, корисливою метою яких було протиправне особисте збагачення, організував незаконне переправлення через державний кордон України громадян Пакистану, керуючи діями та надаючи засоби для усунення перешкод, що полягало у сприянні видачі вказаним іноземним громадянам, посвідки на тимчасове проживання на території України у зв`язку із працевлаштуванням.

Так, у 2020 році ОСОБА_5 , спільно з невстановленою слідством особою, перебуваючи на території Пакистану зустрівся з ОСОБА_6 , від якого дізнався про на намір останнього будь яким способом потрапити до країн Європейського Союзу.Під час розмови, ОСОБА_5 , спільно з невстановленою слідством особою, запропонував ОСОБА_7 переправити його через державний кордон України, шляхом фіктивного працевлаштування на території України з метою отримання посвідки на тимчасове проживання. При цьому, в ході розмови ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_7 , що вартість таких послуг складає 22 тисячі доларів США на що останній погодився та передав вказану суму зазначеній особі.

У січні 2021 року ОСОБА_8 прибув до м.Києва, де його зустрів ОСОБА_5 та показав посвідку на тимчасове проживання оформлену на його ім`я. Однак, на яких підставах було оформлено вказаний документ йому не відомо. Крім того, ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_8 про те, що посвідку останній зможе отримати лише тоді, коли доплатить ще одну тисячу доларів США.

25.05.2021, ОСОБА_5 , знаходячись по АДРЕСА_2 , зустрівся з ОСОБА_8 . Під час розмови ОСОБА_5 зазначив, що за отримання посвідки на тимчасове проживання ОСОБА_8 має доплатити одну тисячу доларів США. На запитання ОСОБА_9 скільки коштує перетин кордону у напрямку Європи, ОСОБА_5 зателефонував чоловіку, якого в ході телефонної бесіди називав на ім`я « ОСОБА_10 ». Після телефонної розмови, з вказаним чоловіком, ОСОБА_5 повідомив, що незаконний перетин державного кордону України в напрямку Європи, зокрема до Румунії, коштує 4500 доларів США, а до Німеччини, Італії чи Франції 7500 доларів США.

25.06.2021, ОСОБА_5 , знаходячись по АДРЕСА_3 , зустрівся з ОСОБА_8 , від якого отримав грошові кошти у сумі однієї тисячі доларів США, після чого віддав йому посвідку на тимчасове проживання. Також, в ході зустрічі ОСОБА_8 , повідомив ОСОБА_11 , що згодний на перетин державного кордону України до Румунії.

07.09.2021, ОСОБА_5 , знаходячись по АДРЕСА_4 , зустрівся з ОСОБА_8 , якому розповів про те, що умови незаконного перетину кордону України змінилися і він повинен зібрати необхідні речі, бо можливо доведеться йти пішки. Про день відправки він дізнається у сам день відправки.

23.09.2021, ОСОБА_5 , знаходячись по АДРЕСА_5 , зустрівся з ОСОБА_8 , від якого отримав завдаток, за перетин кордону у сумі 500 доларів США.

27.09.2021, ОСОБА_5 , знаходячись по АДРЕСА_6 , зустрівся з ОСОБА_8 та чоловіком на ім`я « ОСОБА_10 ». В ході зустрічі чоловік на ім`я « ОСОБА_10 » пообіцяв ОСОБА_12 переправити його через державний кордон України до Румунії. Також в ході розмови сказав про те, що у нього є знайомий водій, який буде здійснювати перевезення, але йому потрібно буде заплатить 200 доларів США.

В подальшому, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел з корисливих мотивів, організації незаконного перетину державного кордону, вказаним іноземцем, 04.10.2021 по АДРЕСА_7 , зустрівся з ОСОБА_8 , від якого отримав грошові кошти в сумі 4000 доларів США, на виконання злочинного плану, після чого посадивши останнього до автомобіля «TOYOTA PRIUS» д.н.з. НОМЕР_1 , привіз його в АДРЕСА_8 , з метою очікування дня незаконного перетину державного кордону.

21.10.2021 ОСОБА_5 був затриманий прикордонною службою України в Закарпатській області під час спроби перетину державного кордону в обхід контрольно-пропускних пунктів.

В ході досудового розслідування встановлено, що чоловіком на ім`я « ОСОБА_10 », є ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий в АДРЕСА_1 .

22.10.2021 в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме приміщення квартири АДРЕСА_9 було виявлено та вилучено грошові кошти, а саме:

- 5 купюр номіналом по 100 гривень, які мають серії та номери: УФ 6350149, УС 8271798, СЖ 4680308, УР 4011882, УР 6952907; одну купюру номіналом 200 гривень яка має серію та номер УИ 7800411, одну купюру номіналом 500 гривень, яка має серію та номер НОМЕР_2 ; одну купюру номіналом 100 євро, яка має серію та номер N НОМЕР_3 ;

- дві купюри номіналом по 200 гривень які мають серію та номер НОМЕР_4 , УТ 6929532, одну купюру номіналом 50 гривень яка має серію та номер УР 9143516, одну купюру номіналом 100 доларів США, яка має серію та номер НОМЕР_5 ;

- мобільний телефон марки «Redmi M 2003 J 15» ІМЕІ 1: НОМЕР_6 , ІМЕІ 2: НОМЕР_7 з сім карткою НОМЕР_8 .

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що в матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що речі та предмети, вилучені згідно протоколу проведення невідкладного обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , 22.10.2021 р. можуть мати суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні,

Слідчий в судове засідання не з`явився, подав слідчому судді заяву, в якій клопотання підтримав та просив його задовольнити з паідстав викладених в клопотанні.

Слідчий суддя розглянувши дане клопотання, долучені до нього матеріали, дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення клопотання слідчого, виходячи з наступного.

Пунктом 15 ч.1 ст. 7 КПК України встановлено, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з п. 18) ч. 1 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 168 КПК України тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом. Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду. Відповідно до ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено:1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачені такі види заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Відповідно ч.1, ч. 2 ст.172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання. Клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як вбачається з матеріалів справи, слідчим 2210.2021 року було проведено обшук, за адресою: АДРЕСА_1 , який було проведено в порядку ч. 3 ст.233 КПК України, до постановлення ухвали слідчого судді про надання дозволу увійти до житла чи іншого володіння особи лише, яке пов`язане з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, де було виявлено та вилучено майно на яке слідчий просить накласти арешт в порядку ч. 5 ст. 171 КПК України.

Проте, слідчим в клопотання жодним чином не обгрунтовано необхідності накладення арешту на грошові кошти, не зазначено з якою метою необхідно накласти арешт на арешт на грошові кошти, вказані кошти не є і не можуть бути об`єктом вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, не є доказом вчинення даного кримінального правопорушення, подане в цій частині клопотання є формальним, без будь-яких належних та допустимиїх доказів для накладеня арешту на майно. Окрім того, в матеріалах клопотання відсутння постанова про визнання вказаних речей речовими доказами по справі.

Разом з тим, що стосується необхідності накладення арешту на мобільний телефон, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання в цій частині, оскільки стороною кримінального провадження доведено необхідність накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів та враховуючи, що майно не яке слідчий просить накласти арешт, відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, та з метою попередження пошкодження майна або настання інших наслідків, вважаю за необхідне накласти арешт на майно шляхом накладення заборони на його користування, відчуження, та розпорядження, яке є співрозмірним обмеженням права власності, яке відповідає завданням кримінального судочинства.

Відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання сслідчого Святошинського УП ГУ НП в місті Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_4 , про накладення арешту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000777 від 09 березня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України,- задовольнити. Накласти арешт на тимчасово вилучене майно згідно протоколу обшуку, який був проведений 22.10.2021 по АДРЕСА_1 , а саме: на мобільний телефон марки «Redmi M 2003 J 15» ІМЕІ 1: НОМЕР_6 , ІМЕІ 2: НОМЕР_7 з сім карткою НОМЕР_8 .

В задоволенні іншої частини, - відмовити.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором. Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, без виклику якої було постановлено ухвалу, - строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1