Єдиний унікальний номер: 378/664/21
Провадження № 1-кп/378/86/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.11.2021 року Ставищенський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника: ОСОБА_4 ,

потерпілої: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в смт. Ставище Київської області кримінальне провадження №0000064 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта вища, не працюючого, розлученого, на утриманні має малолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , військовозобов`язаного, раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 125 ч. 1, 162 ч. 1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 скоїв кримінальні правопорушення, передбачені ст. ст. 125 ч. 1, 162 ч. 1 КК України за слідуючих обставин.

27.07.2021р., близько 14 години, ОСОБА_6 , знаходячись за місцем проживання своєї колишньої дружини ОСОБА_5 , а саме у будинку АДРЕСА_2 , під час сварки з останньою, діючи умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, передбачаючи протиправний характер своїх дій та бажаючи при цьому настання відповідних наслідків у вигляді тілесних ушкоджень, наніс ОСОБА_5 один удар кулаком правої руки в область голови та один удар ногою в область правої ноги. Внаслідок нанесення вищевказаних ударів, ОСОБА_6 спричинив ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин лобно-тім`яної ділянки голови зліва та синця на правому стегні, які, згідно висновку судово-медичного експерта №97 від 29.07.2021р., відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Разом з цим, 10.08.2021р., близько опівночі, ОСОБА_6 , достовірно знаючи, що по АДРЕСА_2 розташований житловий будинок, який належить його колишній дружині ОСОБА_5 , та в якому остання проживає разом з їхнім спільним сином ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи на меті незаконне, без згоди власника та всупереч його волі проникнення до вищевказаного будинку (житла), і скориставшись відсутністю сторонніх осіб поблизу себе, незаконно проник до вказаного житлового будинку через вікно, у якому була відсутня віконна шибка, при цьому порушив вимоги ст. 30 Конституції України, відповідно до якої кожному гарантується недоторканість житла чи іншого володіння, а саме: не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду. Крім цього, 15.08.2021р., близько 10 години, ОСОБА_6 , знаходячись за місцем проживання своєї колишньої дружини ОСОБА_5 , а саме у будинку АДРЕСА_2 , під час сварки з останньою, діючи умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, передбачаючи протиправний характер своїх дій та бажаючи при цьому настання відповідних наслідків у вигляді тілесних ушкоджень, наніс ОСОБА_5 один удар дерев`яним держаком від сапи в область лівої руки. Після цього, продовжуючи сварку з ОСОБА_5 , яка тримала в руках скляну банку, розбив її ударом ноги, внаслідок чого банка розбилася, та остання отримала тілесні ушкодження у вигляді різаної рани 1-го пальця правої кисті. Внаслідок своїх протиправних дій, ОСОБА_6 спричинив ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді синців на верхніх кінцівках та різаної рани 1-го пальця правої кисті, які, згідно висновку судово-медичного експерта № 109 від 18.08.2021р., відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_6 , своїми умисними протиправними діями, вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ст. ст. 125 ч. 1, 162 ч. 1 КК України, умисне легке тілесне ушкодження та незаконне проникнення до житла особи.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в скоєнні кримінальних проступків, передбачених ст. ст. 125 ч. 1, 162 ч. 1 КК України не визнав, суду показав, що 27.07.2021 року, близько 12 год. 00 хв. 12 год. 30 хв., точного часу не пам`ятає, він переліз через паркан домогосподарства своєї колишньої дружини ОСОБА_5 , яке знаходиться в АДРЕСА_2 та потрапив на його територію. Після цього, він зайшов у житловий будинок та забрав їх спільного сина, оскільки останнього він місяць не бачив. Забравши сина, він виніс його із хати. В цей час ОСОБА_5 та її мати намагались відібрати у нього сина, але він їм його не віддавав, в зв`язку з чим, між ними відбулась сварка та штовханина. Ніяких тілесних ушкоджень ОСОБА_5 він не наносив. 10.08.2021 року до домоволодіння ОСОБА_5 він не проникав, тому з цього приводу нічого не може сказати. 15.08.2021 року, близько 10 год. 00 хв., точного часу не пам`ятає, він прибув до місця проживання ОСОБА_5 в АДРЕСА_2 . Підійшовши до вікна будинку, він побачив в будинку ОСОБА_5 , між ними розпочалась словесна сварка, більше нічого не може повідомити.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні показала, що 27.07.2021 року, близько 12 год. 00 хв., точного часу не пам`ятає, до неї додому в АДРЕСА_2 прибув обвинувачений. Він просунув руку через шибку вікна, відкрив внутрішній ключ і проник у будинок. Із словами, що він зараз тут всіх порішає, він забрав їх спільного сина і хотів вийти з житлового будинку. Біля вхідних дверей хати вона його намагалась зупинити, просила, говорила, що син хворий, але обвинувачений відштовхнув її, вдарив рукою по тім`ю, по лівій щоці обличчя та ногою двічі по нозі в область бедра і пішов на двір з сином. Далі вона його наздогнала на подвір`ї біля вхідної хвіртки, знову намагалась в обвинуваченого забрати сина, але він вдарив її своєю ногою по її нозі та пішов з подвір`я. Вона викликала патрульну поліцію. Потім працівники патрульної поліції привезли обвинуваченого та сина. Вона відразу забрала в обвинуваченого їх спільного сина, останній був наляканий. Все це сталося в присутності її матері та ОСОБА_8 , які все бачили. В ніч з 09.08.2021 року на 10.08.2021 року, близько 24 год. 00 хв., обвинувачений проник до неї в будинок, у спальню і почав її будити, виражаючись нецензурними словами. Він включив світло в спальні. Її мати в цей час спала та нічого не чула, бо працював телевізор. В ході розмови він трішки заспокоївся, звинувачував її в зрадах, ревнував. В цей час прокинувся їх син та почав плакати. Обвинувачений пішов до веранди будинку, де вона йому запропонувала поїсти, він поїв та пішов з будинку. В її будинок він потрапив незаконно, без дозволу через вікно кухні, вирвавши раму у вікні. У неї в спальні обвинувачений перебував 30 40 хвилин. Він їй говорив, що перед цим він був у веранді кілька годин. На підвищених тонах вони не розмовляли. Після цього, через 4 5 годин вони з матір`ю звернулись до поліції. Близько, 14.08.2021 року 15.08.2021 року, приблизно о 09 год. 00 хв. - 10 год. 00 хв., точної дати та часу не пам`ятає, вона перебувала вдома та копала картоплю. Їй зателефонувала свекруха ОСОБА_9 і сказала, щоб вони ховались, бо обвинувачений їде до них додому. Вона поховала всі речі з подвір`я і закрилась в будинку. Через 5 7 хв. обвинувачений уже знаходився біля її будинку в агресивному стані, виражався нецензурною лайкою, та кричав, щоб віддала дитину. Він вирвав забите в кухні будинку вікно, через яке уже раніше проникав до будинку. В цей час вона викликала поліцію, почала його лякати наявністю в руках сапи. В присутності працівників поліції він вів себе вільно, сварився з нею. Піднявшись на драбину до вікна кухні будинку, обвинувачений вирвав у неї сапу з рук та переламав її дерев`яний держак на дві частини, а потім частиною дерев`яного держака сапи вдарив її два рази по лівій руці. У відповідь на це, вона хотіла вдарити його скляною банкою, але обвинувачений вдарив ногами через вікно її в груди, де в руках вона тримала банку і вона розбилась, порізавши її палець на руці. Через дане вікно він потрапив до будинку, а потім пішов на двір.

Свідок ОСОБА_8 суду показала, що 27.07.2021 року, точного часу не пам`ятає, вона вдень прийшла до будинку потерпілої, що в АДРЕСА_2 відвідати свою сестру, племінницю та внука. Вони сиділи у веранді будинку потерпілої, розмовляли, біля них був син потерпілої. Двері веранди були закриті із середини. Син побіг в середину будинку і вона пішла за ним. Потім, вона почула крики у веранді і повернулась у веранду, де побачила обвинуваченого, який забрав сина в оберемок і виходив з веранди будинку на двір. Як він потрапив до веранди будинку, вона не бачила. Всі вибігли з будинку за обвинуваченим, де біля веранди відбулась бійка. Хто кого бив, вона не бачила. Лише на подвір`ї вона побачила, що обвинувачений вдарив своєю ногою по нозі потерпілої та пішов до хвіртки вхідних воріт. Крім того, потерпіла їй розповідала, що обвинувачений неодноразово проникав у її будинок, але вона там особисто присутня не була та не бачила цього. Близько 15.08.2021 року, о 09 год. 00 хв. 10 год. 00 хв., точної дати та часу не пам`ятає, вона перебувала на городі потерпілої та полола бур`ян. В цей час до домогосподарства потерпілої прийшов обвинувачений, взяв полицю та вирвав вікно у кухні будинку потерпілої. Між потерпілою та обвинуваченим розпочалась бійка, в ході якої потерпіла кричала, що він порізав їй пальця. Вона хотіла викликати поліцію, але у неї на телефоні був відсутній зв`язок. Потерпіла з обвинуваченим полицею штовхалися через вікно, так як він на дворі на драбині був біля вікна, а потерпіла стяла на столі в хаті біля вікна та намагалась перегородити йому потрапити в будинок. Обвинувачений 3 4 рази вдарив потерпілу по руці. Остання тримала в руках скляну банку, яка розбилась від удару обвинуваченого та порізала їй руку. В цей момент обвинувачений проліз через вікно кухні будинку в сам будинок, забрав планшет та пішов. Вона ховала дитину в хаті в шафі, потім вони з потерпілою його ледве з шафи витягли, оскільки син звідти не хотів виходити, бо боявся.

Свідок ОСОБА_10 суду показала, що 27.07.2021 року обвинувачений зателефонував до неї вдень і хотів забрати дитину, на що вона йому повідомила, що він хворий і що він зможе його забрати через кілька днів. На це обвинувачений розсердився. Потім він прийшов до потерпілої додому в АДРЕСА_2 , відкрив двері у веранду будинку через вікно. Син був роздягнений після купання, але обвинувачений забрав його і направився на вихід з веранди будинку. Потерпіла хотіла забрати сина, але він її двічі вдарив кулаком правої руки по голові і один раз по обличчю кулаком. В цей час іншою рукою він держав дитину, син кричав рятуйте, поліція. Викликали поліцію. На подвір`ї домогосподарства потерпілої обвинувачений вдарив своєю ногою по нозі потерпілої. 15.08.2021 року вона була у себе вдома в АДРЕСА_2 . ОСОБА_9 зателефонувала та повідомила, що зараз дуже швидко до них прийде обвинувачений. Останній прибувши до них, зайшов на подвір`я та вирвав щит з вікна кухні будинку, яким останнє було забите. Бачила, як обвинувачений ногою вдарив та розбив в руках потерпілої скляну банку, якою вона поранила собі руку.

Потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні подала заяву, в якій відмовляється від приватного обвинувачення за ст. 162 ч. 1 КК України.

В судовому засіданні прокурор, обвинувачений та його захисник не заперечили проти задоволення заяви потерпілої про відмову від приватного обвинувачення за ст. 162 ч. 1 КК України.

Розглянувши вищевказану заяву потерпілої, заслухавши її пояснення щодо відмови від підтримання приватного обвинувачення за ст. 162 ч. 1 КК України стосовно ОСОБА_6 , враховуючи вимоги ст. 477 КПК України, суд вважає, що вказана заява підлягає задоволенню.

Винність обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч. 1, КК України, підтверджується також іншими зібраними під час досудового розслідування та дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- витягами із ЄРДР від 28.07.2021р., 11.08.2021 року та 16.08.2021 року (а. с. 52-53);

- рапортом старшого інспектора-чергового ВП № 5 Білоцерківського РУ ГУНП в Київській області від 11.08.2021р. (а. с. 54);

- рапортом помічника старшого чергового СРПП №1 ВП №5 Білоцерківського РУ ГУНП в Київській області від 15.08.2021 (а.с. 55);

- заявами ОСОБА_5 від 27.07.2021р., 11.08.2021р. та 15.08.2021р. про вчинення злочину (а. с. 56-58);

- висновком експерта №97 від 29.07.2021 року, відповідно до якого тілесні ушкодження нанесенні 27.07.2021 року ОСОБА_6 . ОСОБА_5 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (а. с. 59);

- протоколом огляду місця події від 11.08.2021 року та ілюстрованою таблицею до нього (а. с. 61-65);

- висновком експерта №109 від 18.08.2021 року, відповідно до якого тілесні ушкодження у вигляді синців на верхніх кінцівках та різаної рани 1-го пальця правої кисті, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (а. с. 73);

- висновком судово-психіатричної експертизи №531 від 01.09.2021 року, згідно якого ОСОБА_6 страждає в даний час та страждав під час скоєння інкримінованих йому дій на емоційно-нестабільний розлад особистості, під час скоєння інкримінованих йому дій міг та може в даний час усвідомлювати свої дії та керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує; страждає на психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, але на даний час має місце стан ремісії, тому лікування від алкогольної залежності він не потребує; під час скоєння інкримінованих йому дій в стані фізіологічного афекту та у будь-якому іншому вираженому емоційному стані, який міг би здійснити суттєвий вплив на його свідомість та діяльність, не перебував; з ОСОБА_6 можуть проводитися слідчі дії та від може стати перед судом (а. с. 87-89);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 28.08.2021 року з відеоматеріалом до нього (а. с. 92-93).

Вказані вище показання потерпілої, свідків та інші досліджені судом докази суд вважає правдивими і достовірними, вони не суперечать один одному, підтверджують один одного і відповідають фактичним обставинам справи. Із урахуванням цього, а також того, що усі зазначені докази зібрані із дотриманням вимог КПК України, суд приймає зазначені докази.

Таким чином, аналізуючи та оцінюючи в сукупності встановлені і досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 знайшла своє підтвердження в суді і його дії кваліфікує за ст. 125 ч. 1 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані, які характеризують його особу, наявність обставини, що обтяжує його покарання.

Судом враховується те, що обвинувачений ОСОБА_6 вчинив кримінальний проступок, свою вину в його вчиненні не визнає.

Аналіз даних про особу обвинуваченого ОСОБА_6 вказує на те, що він по місцю проживання характеризується задовільно, перебуває на диспансерному обліку в психіатричному кабінеті з діагнозом психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, перебуває на диспансерному обліку в наркологічному кабінеті з діагнозом синдром залежності від алкоголю, раніше не судимий, на утриманні має сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , розлучений на підставі рішення Ставищенського районного суду від 03.03.2020 року.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо колишнього подружжя, з якою винний перебував у сімейних відносинах.

Враховуючи обставини кримінального провадження, ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу обвинуваченого ОСОБА_6 , його ставлення до вчиненого, не визнання своєї вини у вчиненому кримінальному проступку, думку прокурора, який просить призначити обвинуваченому покарання у виді громадських робіт, думки потерпілої, яка не заперечує проти призначення обвинуваченому запропонованого прокурором виду покарання, суд вважає, що міру покарання обвинуваченому слід обрати в межах санкції частини статті, за якою його визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, у виді громадських робіт, бо саме така міра покарання є необхідною й достатньою для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Суд обговорив можливість застосування до обвинуваченого ст. 69 КК України, проте, підстав для її застосування не знаходить.

Керуючись ст. ст. 368, 369, 370, 374, 376, 477 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, і призначити йому покарання у виді громадських робіт строком 100 (сто) годин.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 в скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, закрити у зв`язку з відмовою потерпілої від обвинувачення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Ставищенський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1