КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 листопада 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Обухівського районного суду Київської області від 14 липня 2021 року щодо ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000004, -

ВСТАНОВИЛА:
Вироком Обухівського районного суду Київської області від 14 липня 2021 року
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Запоріжжя, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 раніше не судимого,-
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування основного покарання, якщо він протягом іспитового строку два роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. На підставі ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_6 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат.
Судом визнано доведеним, що 04.02.2021 близько 07:17 год. ОСОБА_6 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Renault Laguna» реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухаючись автомобільною дорогою Н-01 сполученням «Київ - Знам`янка» в напрямку до м. Київ, в межах Обухівського району Київської області, проявив необережність, не стежив за дорожньою обстановкою, не був уважним під час керування транспортним засобом та відповідно не реагував на її зміну, чим створив своїми діями загрозу безпеці дорожнього руху, та порушив вимоги пунктів 2.3 б), д) Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 та введених в дію з 01.01.2002 (далі - Правила дорожнього руху), відповідно до яких «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, реагувати на її зміну, не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху», проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою, відволікся від керування транспортним засобом, діючи з необережності, проявляючи злочинну недбалість та злочинну самовпевненість, порушуючи вимоги пункту 10.1. ПДР України, яким передбачено, що «перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», змінив напрямок руху ліворуч та пересік суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1, чим порушив вимоги розділу 34 пункт 1.1. ПДР України, відповідно до якого (вузька суцільна лінія): поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорога; позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено; позначає край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей», виїхав на смугу зустрічного руху, чим своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху, а також здоров`ю громадян, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Fiat Doblo», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_7 , який рухався у зустрічному напрямку, до міста Знам`янка.

Згідно висновку судово-медичного експерта №42 від 23.02.2021 року, встановлено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажирка автомобіля «Renault Laguna» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження у вигляді: струсу головного мозку, забійної рани в області лоба справа, контузії легкого ступеню правого ока, лінійного перелому лобної кістки справа з переходом на зовнішню і внутрішню стінки правої лобної пазухи, гемосинусу. Виявлені тілесні ушкодження утворились від дії тупого твердого предмету з обмеженою травмуючою поверхнею, та за ступенем тяжкості кваліфікуються: комплекс ушкоджень в області голови відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя в момент спричинення. Виявлені у ОСОБА_8 тілесні ушкодження могли утворитись за обставин вказаних в фабулі наданої постанови, тобто при ДТП яка мала місце 04.02.2021 року і можуть знаходитись в причинному зв`язку з вище вказаною ДТП.
Грубе порушення водієм ОСОБА_6 вимог пункту 10.1та розділу 34.1 «Дорожня розмітка» лінії 1.1.Правил дорожнього руху України перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді заподіянні потерпілій ОСОБА_8 тяжкого тілесного ушкодження.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 , не оспорюючи фактичні обставини справи, доведеність винності обвинуваченого та правильність кваліфікації його дій, порушує питання про зміну вироку Обухівського районного суду Київської області від 14 липня 2021 року в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю призначеного покарання особі обвинуваченого та просить скасувати вирок у частині призначення йому додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що вирок суду в цій частині є необґрунтованим та занадто суворим; суд першої інстанції залишив поза увагою той факт, що він періодично надає транспортні послуги; позбавлення парава керування транспортним в умовах карантину створить труднощі для надання медичної допомоги малолітній дочці, яка має хронічне захворювання.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги обвинуваченого; думку обвинуваченого, який підтримав апеляційну скаргу; провівши судові дебати, надавши обвинуваченому останнє слово, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів уважає, що апеляційну скаргу обвинуваченого необхідно залишити без задоволення з наступних підстав.
Відповідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції межах апеляційної скарги.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Висновок суду першої інстанції про доведеність винності ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за обставин, викладених у вироку, є правильним, обґрунтованим, і в цій частині ніким по справі не оспорюється.

З огляду на доведеність винності вірною є й кваліфікація дій ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 286 КК України.

Призначаючи покарання, суд першої інстанції відповідно до ст. 65 КК України врахував тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, конкретні обставини кримінального правопорушення, тяжкі наслідки злочину, які настали через грубе порушення обвинуваченим Правил дорожнього руху; особу обвинуваченого ОСОБА_6 ; думку потерпілої, яка просила не позбавляти обвинуваченого права керування транспортним засобом; враховуючи обставини, що пом`якшують покарання, в тому числі й ті, на які посилається обвинувачений в апеляційній скарзі, дійшов законного та обґрунтованого висновку про призначення ОСОБА_6 наближеного до мінімального покарання, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі строком на чотири роки з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. При цьому суд дійшов висновку про можливість його виправлення та перевиховання без відбування покарання шляхом звільнення від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки на підставі ст.75 КК України, належним чином вмотивувавши своє рішення у вироку.

Отже, суд першої інстанції призначив ОСОБА_6 покарання з дотриманням вимог ст. ст. 50, 65 КК України, яке за своїм видом і розміром є справедливим, відповідає ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, та особі обвинуваченого, є необхідним і достатнім для його виправлення, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

При цьому, на думку колегії суддів, суд першої інстанції обґрунтовано прийняв рішення про необхідність призначення ОСОБА_6 додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами та визначив його розмір в межах санкції ч. 2 ст.286 КК України.

Думка потерпілої, у даному випадку, не є визначальною, оскільки об`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК України, є безпека дорожнього руху, здоров`я і життя громадян.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законний та обґрунтований вирок у наведеній його частині, перевіркою кримінального провадження в апеляційному порядку колегією суддів не виявлено.
Підстав для зміни вироку, передбачених ст. 409 КПК України, з наведених обвинуваченим мотивів, колегією суддів не встановлено, а тому апеляційна скаргаобвинуваченого ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418 КПК України колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Обухівського районного суду Київської області від 14 липня 2021 року щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, - без зміни.
Касаційна скарга на дану ухвалу суду може бути подана до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: _______________ ________________ _________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-кп/824/3848/2021
Головуючий у 1-ій інстанції: ОСОБА_9
Доповідач: ОСОБА_1