Справа № 159/6603/21
Провадження № 1-кс/159/2375/21
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
про арешт майна
10 листопада 2021 року м. Ковель

Слідчий суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря

судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

дізнавача ОСОБА_4 ,

володільця майна ОСОБА_5 ,

представника

власника майна ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання старшого дізнавача СД Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000932 від 04.11.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 248 КК України, про арешт майна, -

в с т а н о в и в :

Старшим дізнавачем СД Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 , за погодженням з процесуальним прокурором ОСОБА_3 , внесено до суду клопотання про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000932 від 04.11.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 248 КК України.
Клопотання обґрунтовано тим, що у провадженні сектору дізнання Ковельського РУП ГУ Національної поліції у Волинській області перебувають матеріали кримінального провадження, відповідні дані про яке внесено 04.11.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000932 по факту вчинення кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 248 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 03.11.2021 року до Ковельського районного управління поліції ГУНП у Волинській області надійшло повідомлення єгеря МПП «Вероніка» ОСОБА_7 про те, що 03.11.2021 року, близько 23 год. 59 хв., у 7-8 кварталі Зеленівського лісництва СЛАТ «ТУР», неподалік с. Облапи Ковельського району Волинської області, невстановлена особа вчинила незаконне полювання, внаслідок якого з мисливської рушниці застрелила тварину (кабана).

Під час проведення огляду місця події 04.11.2021 року з 01 год. 30 хв. по 02 год. 45 хв. території поля, що знаходиться неподалік с. Облапи Ковельського району Волинської області, на межі 7-8 кварталу Зеленівського лісництва СЛАТ «ТУР», було виявлено та вилучено автомобіль марки «Опель Комбо», реєстраційний номер НОМЕР_1 (номер кузова НОМЕР_2 ), з речами в салоні. Автомобіль поміщено на арештмайданчик, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Встановлено, що вищевказаний автомобіль з речами в салоні, перебуває у користуванні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Враховуючи вищевикладене, дізнавач просив накласти арешт на вказаний автомобіль із забороною використання, розпоряджання, відчужування, з метою забезпечення збереження речових доказів у вказаному кримінальному провадженні.

Дізнавач та прокурор в судовому засіданні клопотання підтримали з підстав, викладених в ньому, та просили його задовольнити.
Представник володільця майна адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував проти задоволення даного клопотання, вважаючи його не обґрунтованим, належним чином не вмотивованим. Вказував на те, що даний автомобіль не має жодного відношення до даного кримінального провадження, що підтверджується і протоколом обшуку цього автомобіля, в ході якого нічого не було виявлено. Просив відмовити в задоволенні даного клопотання.
Володілець (користувач) майна ОСОБА_5 , поділяючи позицію свого представника, також просив відмовити в задоволенні даного клопотання.

Слідчий суддя, заслухавши учасників судового засідання, перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з ЄРДР щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, та, дослідивши докази по вказаних матеріалах, дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Арештом майна, згідно з вимогами ч. 1 ст. 170 КПК України, є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
У п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. В цьому випадку, згідно із ч. 3 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
З аналізу положень вищевказаних процесуальних норм закону вбачається, що слідчий, прокурор повинні довести, що майно, яке на їх думку підлягає арешту, повинно відповідати критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України. Доведеними повинні бути і ризики щодо такого майна, передбачені ст.170 КПК України, а саме: щодо збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати усі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Відповідно до постанови дізнавача про визнання і приєднання до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 04.11.2021 року, вищевказаний транспортний засіб марки «Опель Комбо», реєстраційний номер НОМЕР_1 , визнано речовим доказом у кримінальному проваджені № 0000932 від 04.11.2021 року.

Вказаний автомобіль відповідає критеріям, зазначеним у ч. 1 ст. 98, п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України, оскільки його було виявлено та вилучено на місці пригоди, а тому він дійсно може мати значення речового доказу в даному кримінальному провадженні, як засіб пересування причетних до події осіб.

Доводи представника володільця майна про те, що цей транспортний засіб не може бути речовим доказом не знайшли свого підтвердження в ході розгляду клопотання.

За таких обставин, враховуючи, що вилучений під час огляду місця події 04.11.2021 року транспортний засіб марки «Опель Комбо», реєстраційний номер НОМЕР_1 може бути використаний як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та в подальшому виступатиме по кримінальному провадженню важливим речовим доказом, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження цього майна, на нього слід накласти арешт, заборонивши відчужувати та розпоряджатись вказаним транспортним засобом у будь-який спосіб.

У відповідності до вимог п.п. 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

При врахуванні розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження в даному випадку слідчий суддя враховує, що встановлення заборони на користування цим транспортним засобом буде надмірним обтяженням прав його володільця.

На переконання слідчого судді, накладення арешту на транспортний засіб із забороною відчужувати та розпоряджатись вказаним майном у будь-який спосіб буде забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав власників майна, та не буде свавільним обмеженням прав останніх.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 173 КПК України, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в :

Клопотання старшого дізнавача СД Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 про арешт майна, - задовольнити частково.

Накласти арешт на транспортний засіб марки «Опель Комбо», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , яким користується ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заборонивши розпоряджатись в будь-який спосіб та відчужувати вказаний транспортний засіб до вирішення провадження по суті.

В задоволенні решти клопотання відмовити.

Тимчасово вилучене майно: транспортний засіб марки «Опель Комбо», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , - негайно повернути володільцю - ОСОБА_5 , або іншим уповноваженим особам.

Ухвала підлягає негайному виконанню старшим дізнавачем СД Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 , на якого покласти обов`язок інформувати про неї заінтересованих осіб.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд протягом п`яти днів з моменту оголошення повного тексту ухвали.

Ухвала може бути скасована в порядку ст.174 КПК за клопотанням власника чи володільця майна, що не був присутнім під час розгляду.

Повний текст ухвали складено, підписано та проголошено 15 листопада 2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1