15.02.2022
Справа № 642/105/20
Провадження № 1-кп/642/317/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2022 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000982 від 18.04.2019 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новогригорівка-1, Долинського району, Кіровоградської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину 2004 р.н., працюючого в ТОВ «Капро» на посаді технічного директор, зареєстрованого є за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366, ч.1 ст. 384 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366, ч.1 ст. 384 КК України, за таких обставин.

Так, ОСОБА_4 відповідно до наказу № 34 від 26.11.2004 прийнятий на роботу та працював на посаді менеджера ТОВ «Афаліна» .

06.05.2005 відповідно до протоколу загальних зборів учасників № 1/05-05 І з 5 05.2005 та наказу № 65 від 06.05.2005 ОСОБА_4 було переведено на посаду директора ТОВ «Афаліна».

Наказом №30/08 ОСОБА_4 звільнено з посади директора ТОВ Афаліна» з 30.08.2019.

У період часу з 05.08.2016 по 11.07.2018, перебуваючи на посаді директора ТОВ «Афаліна», будучи обізнаним у своїх службових обов`язках та вимогах законодавства, що регламентують діяльність директора товариства, на підставі наданих посадовими обов`язками повноважень, відповідно до ч. З ст. 18 КК України ОСОБА_4 обіймав посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, - тобто являвся службовою особою.

У період часу з 05.08.2016 по 11.07.2018 (більш точний час досудовим слідством не встановлено) у ОСОБА_4 , який перебував на посаді директора ТОВ «Афаліна», виник злочинний умисел на складання в інтересах ОСОБА_6 завідомо неправдивого офіційного документу - «Угоди про виплату вартості частини майна ТОВ «Афаліна» від 21.05.2012».

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 у період з 05.08.2016 по 11.07.2018 (більш точний час досудовим слідством не встановлено), достовірно знаючи, що власницею 100% частки статутного капіталу ТОВ «Афаліна» є ОСОБА_7 , перебуваючи у невстановленому в ході досудового розслідування місці, діючи в інтересах ОСОБА_6 , надрукував текст «Угоди про виплату вартості частини майна ТОВ «Афаліна» на 2 арк., між ОСОБА_6 , як учасником ТОВ «Афаліна» та ТОВ «Афаліна» в особі директора ОСОБА_4 , зазначивши дату її укладання - «21» травня 2012 року, що не відповідало дійсності, в якій виклав умови, строк та порядок виплат ОСОБА_6 1 100 000 (один мільйон сто тисяч) доларів США, як вартості 1/2 частини майна ТОВ «Афаліна». Після чого надав текст «Угоди» ОСОБА_6 , яка поставила свій підпис у нижньому правому куті на 1 арк. та в графі «Учасник» на 2 арк. далі особисто поставив свій підпис у нижньому правому куті на 1 арк. та в графі «Товариство» на 2 арк. та після чого поверх свого підпису в графі «Товариство» на 2 арк. наніс відтиск печатки ТОВ «Афаліна», надавши вищевказаній угоді статусу офіційного документу.

Дії ОСОБА_4 , кваліфіковано як кримінальне правопорушення (злочин),передбачений ч. 1 ст. 366 КК України, - складання службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів.

Крім того, 29.08.2018 рішенням учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Афаліна» (ТОВ «Афаліна»), , були прийняті серед іншого наступні рішення: про усунення від обов`язків та повноважень директора Товариства - ОСОБА_4 , про покладання обов`язків та повноважень директора та підписанта на Учасника Товариства - ОСОБА_7

29.08.2018 проведено державну реєстрацію змін до Статуту ТОВ «Афаліна» та внесено відомості до Єдиного державного реєстру юридичних осіб фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо покладання виконання обов`язків директора ТОВ «Афаліна» на ОСОБА_7

30.08.2018 рішенням учасника ТОВ «Афаліна» були прийняті рішення про припинення повноважень та звільнення директора Товариства- ОСОБА_4 , про призначення директора Товариства ОСОБА_7 ; про здійснення державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі.

30.08.2018 близько 16.00 години, ОСОБА_7 , яка є засновником ТОВ «Афаліна» (100 % статутного капіталу) та виконуючою обов`язки директора ТОВ «Афаліна» в одній особі, прибула на територію ТОВ «Афаліна» за адресою: м. Харків, пров. Пластичний, 9 з метою виконання вимог законодавства про працю - вручення наказу про звільнення №30/08 ОСОБА_8 . Знаходячись у кабінеті бухгалтера на 4-му поверсі за вказаною адресою, ОСОБА_7 зачитала та надала для ознайомлення наказ про звільнення ОСОБА_8 , однак останній, ознайомившись особисто з вказаним наказом, відмовився отримувати примірник наказу та розписуватись про ознайомлення з ним. В результаті чого складено акт від 30.08.2018 та ОСОБА_8 направлено лист з копією наказу про звільнення.

07.12.2018 ОСОБА_4 звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Афаліна» (ТОВ «Афаліна») про поновлення на роботі, стягнення заробітку за час вимушеного прогулу, вказуючи, що 26.11.2004 останнього було прийнято па посаду керівника проекту ТОВ «Афаліна» згідно наказу № 34 від 26.11.2004. 06.05.2005 відповідно до протоколу загальних зборів учасників №1/05-05 ОСОБА_4 було переведено на посаду директора ТОВ «Афаліна», про що зроблено запис у трудовій книжці за №26.

30.08.2018 за адресою: м Харків, пров. Пластичний, 9, де знаходиться адміністративна будівля ТОВ «Афаліна», відбулось протиправне захоплення Товариства невідомими особами. У ході захоплення ОСОБА_4 змусили залишити приміщення та будівлю Товариства. Копію наказу про звільнення ОСОБА_4 не отримував, остаточний розрахунок з ним не проводився. Належним чином оформлену трудову книжку від ТОВ «Афаліна» не отримував. Крім цього, ОСОБА_4 вважає, що позбавлення його роботи є неправомірним, а тому є необхідним стягнути з відповідача па його користь заробітну плату за час вимушеного прогулу. Також, ОСОБА_4 вказує, що весь час він та його сім`я перебувала в стресовому стані, без засобів до існування, а тому просить стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в розмірі 10000 гривень.

12.02.2019 у Ленінському районному суді м. Харкова за адресою: м. Харків, вул. Полтавський шлях, 20 відбулось чергове судове засідання за позовом ОСОБА_4 до ТОВ «Афаліна». У судовому засіданні під головуванням судді Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , будучи попередженим про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання та відмову від давання показань за ст. ст. 384, 385 КК України, надавши суду присягу говорити правду і нічого не приховувати і не спотворювати, про що власноручно розписався у присязі, при допиту його в якості свідка, діючи з прямими умислом, усвідомлюючи протиправність своїх дій, надав суду завідомо неправдиві показання, умисно повідомивши суду недостовірні відомості про факти і обставини, що мають значення для вказаного судового розгляду. Так, на запитання представника відповідача ОСОБА_10 , чи зачитували 30.08.2018 ОСОБА_4 наказ про його звільнення, ОСОБА_4 відповів «ні». Крім того, на запитання представника відповідача ОСОБА_10 , чи знаходився ОСОБА_11 на четвертому поверсі адмінбудівлі ТОВ «Афаліна», коли ОСОБА_4 знаходився в приміщенні заступника, ОСОБА_4 відповів - «не знаходився». Також, на запитання представника відповідача

ОСОБА_10 , чи взагалі знаходився в цей день ОСОБА_11 на території підприємства ОСОБА_4 відповів - «ні».

Згідно з рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 14.03.2019 по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ТОВ «Афаліна» судом прийнято рішення про відмову у задоволенні вимог ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Афаліна» про поновлення на роботі, стягнення заробітку за час вимушеного прогулу.

Дії ОСОБА_4 , кваліфіковано як кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 1 ст. 384 КК України, - завідомо неправдиве показання свідка, надане суду.

В судово засіданні захисник ОСОБА_5 подав клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі п. 2. ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку зі спливом 3-річного строку давності притягнення до кримінальної відповідальності, та просив закрити кримінальне провадження.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання захисника.

Прокурор ОСОБА_12 вважала клопотання таким, що відповідає вимогам закону та не заперечували проти його задоволення.

Суд, вислухавши учасників кримінального провадження, приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі

Отже, згідно з обставинами, які викладені в обвинувальному акті від 27.12.2019р. у кримінальному провадженні 00000982 від 18.04 2019р, строк притягнення обвинуваченого ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, фактично сплив 11 липня 2021року, а за обвинуваченням у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 384 КК України фактично сплив 12 лютого 2022 року.

Досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні після повідомлення ОСОБА_4 про підозру не зупинялося, тобто відсутні підстави зупинення перебігу давності, які передбачені ч. 2 ст. 49 КК України.

На цей час не існує жодного вироку, який би набрав законної сили, стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 про вчинення останнім нового злочину, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років. Отже, перебіг давності не зупинявся та не переривався.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до роз`яснень, викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23.12.2005, звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим, тобто суд, встановивши наявність всіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності на цій підставі незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа), - досудове розслідування, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але важливо, - до набрання вироком суду законної сили (ст.532 КПК).

Кримінально-правові та цивільно-правові наслідки закриття кримінального провадження ОСОБА_4 роз`яснені та їй зрозумілі.

Передбачені ст. 49 КК України перешкоди для застосування давності відсутні.

За таких обставин наявні передбачені п.2 ч.1 ст. 49 КК України підстави для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 366, ч.1 ст. 384 КК України, та закриття кримінального провадження, а тому клопотання сторони захисту підлягає задоволенню.

Разом з тим, звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності не є реабілітуючою підставою,

Процесуальні витрати по справі необхідно стягнути з обвинуваченого.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись п.1 ч.2 ст. 284, ст. ст. 286, 288 , 372, 376 КПК України, ст. 49 КК України,

У Х В А Л И В:

Клопотання захисника ОСОБА_5 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 366, ч.1 ст. 384 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

У кримінальному провадженні судові витрати, пов`язані із залученням експертів, на проведення: судової експертизи відео-звукозапису №13/191 СЕ-19 згідно в сумі 4710 грн. 30 коп.; судово-технічної експертизи документів в сумі 18840 грн; судової комп`ютерно-технічної експертизи в сумі 31 460 грн., а всього 55 010 грн.30 в доход держави.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.1 ст. 366, ч.1 ст. 384 КК України, закрити на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Харківської апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Харкова протягом 7 днів з дня проголошення.

Суддя ОСОБА_1