Справа № 168/584/21
Провадження № 1-кп/168/93/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У КР А Ї Н И

28 грудня 2021 року смт. Стара Вижівка
Старовижівський районний суд Волинської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря с/з ОСОБА_2 ,
з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

потерпілої - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Стара Вижівка Волинської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000212 від 03 вересня 2021 року відносно:

ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м. Луцьк Волинської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з неповною середньою освітою,неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

що обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

03 вересня 2021 року близько 20 год. 00 хв. ОСОБА_4 , знаходячись по вулиці Центральній в с.Солов`ї Ковельського (раніше Старовижівського) району Волинської області під час виниклого словесного конфлікту з ОСОБА_5 , на грунті особистих неприязних відносин, усвідомлюючи значення і суспільно-небезпечний характер власних дій, керуючись метою заподіяння тілесних ушкоджень, підійшов до потерпілої та умисно наніс їй один удар кулаком правої руки в грудну клітку. Після цього, ОСОБА_4 вирвав у ОСОБА_5 із лівої руки дерев`яну палицю та продовжуючи свої протиправні дії, утримуючи палицю своєю правою рукою, умисно наніс потерпілій даною палицею один удар в груди та не менше двох ударів по правій руці.

Внаслідок чого потерпіла отримала тілесні ушкодження у вигляді забою правого ліктьового суглобу з синцем задньої поверхні правого ліктьового суглобу, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 255 від 10 вересня 2021 року по ступеню тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 125 КК України, за кваліфікуючими ознаками: умисне легкої тяжкості тілесне ушкодження.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав у повному обсязі, у вчиненому щиро розкаявся, фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення не оспорює, підтвердив суду, що кримінальне правопорушення ним було вчинено при вищезазначених обставинах. В черговий раз попросив вибачення у потерпілої. Наголосив, що в будь-який час може допомогти у будь-чому.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що конфліктує із обвинуваченим більше 15-ти років. Тоді сперечалася із матір`ю обвинуваченого щодо викраденого велосипеда. Обвинувачувала у крадіжці обвинуваченого ОСОБА_4 . В цей час останній підійшов у стані алкогольного сп`яніння до неї та почав шарпати за груди. Вирвав з її рук палку та вдарив декілька раз по руці та по тілу. Просить суд покарати обвинуваченого. Не хоче більше його бачити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні зазначив, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доводиться матеріалами справи. Просив визнати ОСОБА_4 винним та призначити йому покарання у виді 180-ти годин громадських робіт. Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 в рамках цього кримінального провадження не обирався. Цивільний позов не заявлявся. Витрати на залучення експертів та речові докази відсутні. Шкода не завдана. Долю речових доказів вирішити в порядку статті 100 КПК України.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою винуватість у скоєнні злочину, підтвердивши викладене в обвинувальному акті, фактичні обставини ніким з учасників судового провадження не оспорюються, відсутні заперечення та сумніви у добровільності їх позицій, суд, з`ясувавши думку учасників судового засідання, роз`яснивши сторонам кримінального провадження вимоги частини 3 статті 349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, що будуть досліджуватися, за згодою учасників судового засідання, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім письмових доказів, які характеризують особу обвинуваченого та їх особисті пояснення. Обвинуваченому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оскаржувати в апеляційному порядку фактичні обставини справи, встановлені доказами, які судом не були досліджені.

На підставі вищезазначеного, оцінюючи обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000212 від 03 вересня 2021 року, відомості надані сторонами у судовому засіданні, суд погоджується із кваліфікацією кримінального правопорушення органом досудового слідства та приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого частиною 1 cтатті 125 КК України, а саме умисне легкої тяжкості тілесне ушкодження є доведеною в повному обсязі.

При призначені покарання обвинуваченій суд керується положеннями статті 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання та враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, згідно із приписами статті 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети та принципів справедливості і індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують та обтяжують, відповідно до положень статей 66 та 67 КК України.

Обставинами, які відповідно до статті 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире його каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставинами, які відповідно до статті 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Так, відповідно до статті 12 КК України злочин, передбачений частини 1 статті 125 КК України є кримінальним проступком.

Суд приймає до уваги, що ОСОБА_4 є громадянином України, вчинив кримінальне правопорушення, що відноситься до кримінальних проступків, раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, щиро розкаявся у вчиненому, обвинувачений має постійне місце проживання, має нерегулярний дохід, позитивно характеризується за місцем проживання.

Призначаючи покарання, суд керується положеннями статті 65 КК України, та дотримуючись принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів та враховує характер і ступень тяжкості скоєного кримінального правопорушення, пом`якшуючі покарання обставини, обтяжуючі обставини покарання у сукупності із даними, що характеризують особу ОСОБА_4 , його відношення до скоєного злочину, та вважає, що покарання треба визначити в межах санкції частини 1 статті 125 КК України у виді штрафу.

Саме таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

По кримінальному провадженню матеріальних збитків не заподіяно, цивільний позов не заявлено. Судові витрати відсутні. Заходи кримінально-правового характеру до обвинуваченого не застосовувалися.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до статті 100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами статтей 100, 349, 369-371, 373, 374, 376, 392-395 КПК України,

суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 (вісімсот п`ятдесят) гривень .

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не застосовувався.

Речові докази - дерев`яну палицю залишити у власниці ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляції через Старовижівський районний суд Волинської області до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з урахуванням особливостей передбачених статтею 394 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Оскарження в апеляційному порядку вироку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України не допускається.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1