печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 січня 2022 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю представника особи, в інтересах якої подано скаргу адвоката: ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на постанову слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Києві) Територіального управління Держаного бюро розслідувапнь, розташованого у м. Києві ОСОБА_6 від 25.10.2021 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000844 від 13.09.2021, -
ВСТАНОВИВ:
22.11.2021 до суду надійшла скарга адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на постанову слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Києві) Територіального управління Держаного бюро розслідувапнь, розташованого у м. Києві ОСОБА_6 від 25.10.2021 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000844 від 13.09.2021.
Із скарги та долучених до неї матеріалів вбачається, що у провадженні першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві перебуває кримінальне провадження № 0000844 від 13.09.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365 КК України.

Досудове розслідування у цьому провадженні здійснюється за заявою ОСОБА_5 за фактом незаконного вилучення 14.02.2020 працівниками Оболонського УП ГУНП у м. Києві транспортного засобу, належного ОСОБА_5 , та у подальшому передання його у розпорядження третім особам.

11 жовтня 2021 року адвокатом ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 , подано до слідчого заяву про залучення до кримінального провадження у якості потерпілого.

25 жовтня 2021 року слідчим першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Києві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_6 винесено постанову про відмову у визнанні потерпілим.

Адвокатом у скарзі також зазначено, що обґрунтуванням прийнятого рішення слугувало лише те, що автомобіль придбаний ОСОБА_5 у шлюбі з ОСОБА_7 та відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить останній.

У зв`язку з чим, немає об`єктивних підстав та не отримано достатніх даних, які б свідчили про спричинення ОСОБА_5 будь-якої шкоди, спричиненої діями службових осіб Оболонського УП ГУНП у м. Києві.

Сторона захисту вважає, що вказане процесуальне рішення слідчого є необґрунтованим та, як наслідок, незаконним з огляду на наступне.

Автомобіль марки «Porsche», моделі «Масап» належить ОСОБА_5 , оскільки придбаний в червні 2019 року за грошові кошти останнього у розмірі 2 130 255,00 грн.

Підтвердженням належності ОСОБА_5 автомобіля є платіжне доручення від 13.06.2019 № TR.3663482.3536.91 15. Відповідно до вказаного доручення ОСОБА_5 перерахував зі свого банківського рахунку № НОМЕР_1 на банківський рахунок своєї дружини ОСОБА_7 № НОМЕР_2 грошові кошти у сумі 2,2 млн.грн., які в цей же день, тобто 13.06.2019, вона згідно платіжного доручення № TR.4817254.3539.9115, перерахувала на користь TOB «ВІННЕР ПЦКА» за купівлю автомобіля марки «Porsche», моделі «Масап» на загальну суму 2 130 255,00 гривень.

Підставою для вчинення цих дій слугувало те, що ОСОБА_5 спочатку намагався самостійно здійснити оплату за автомобіль з власної банківської картки, однак автосалон не зміг списати грошові кошти з банківської карти останнього через лімітні обмеження у розмірі 500 тис. грн.

У зв`язку з чим, ОСОБА_5 спочатку перераховував власні кошти на банківський рахунок дружини ОСОБА_7 , а вона вже з власного рахунку дистанційно, навіть не перебуваючи в автосалоні «Порше Центр Київ Аеропорт», здійснила перерахування коштів за вказаний автомобіль.

Більш того, слід зазначити, що під час шлюбу ОСОБА_5 не отримав доходи понад 200 000 гривень, які б могли бути спільним майном подружжя. В той же час зазначений автомобіль придбавався ОСОБА_5 за кошти, отримані в якості дивідендів, які є його особистими коштами в розумінні ст. 58 Сімейного кодексу України.

На даний час ОСОБА_5 та ОСОБА_7 перебувають у процесі розлучення та поділу майна.

В свою чергу, працівники поліції, діючи в інтересах ОСОБА_7 , втрутились у вказаний процес поділу майна на боці останньої, незаконно вилучили автомобіль у ОСОБА_5 , який перебував у м. Маріуполь, та передали його ОСОБА_7 , доставивши у м. Київ.

Внаслідок незаконних дій працівників Оболонського УП ГУНП у місті Києві, які призвели до позбавлення ОСОБА_5 права власності на транспортний засіб, останньому заподіяно майнову шкоду на суму у розмірі 2 130 255,00 грн.

Таким чином, наведені обставини обґрунтовано свідчать про те, що ОСОБА_5 заподіяно майнову шкоду внаслідок незаконного вилучення працівниками поліції транспортного засобу, а наведені твердження слідчого ОСОБА_6 у постанові є необґрунтованими, у зв`язку з чим постанова про відмову у визнанні ОСОБА_5 потерпілим у кримінальною провадженні є незаконною та відповідно підлягає скасуванню.

Представник особи, в інтересах якої подано скаргу адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу підтримав, посилаючись на викладені в ній доводи. Просив скаргу задовольнити в повному обсязі. Зазначивши, що оскаржувана постанова, щодо відмови у задоволенні клопотання суперечить закону, а тому просив її скасувати в повному обсязі.

Представник Територіального управління Держаного бюро розслідувань, розташованого в місті Києві у судове засідання не з`явився, про розгляд скарги повідомлявся належним чином, заяв, клопотань, заперечень до суду не надходило.

Вивчивши скаргу, дослідивши матеріали, які долучені до скарги, заслухавши доводи адвоката, приходжу до наступного висновку.

За змістом п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Згідно ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст. 3 КПК України сторони кримінального провадження - з боку обвинувачення: слідчий, керівник органу досудового розслідування, прокурор, а також потерпілий, його представник та законний представник у випадках, установлених цим Кодексом; з боку захисту: підозрюваний, обвинувачений (підсудний), засуджений, виправданий, особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, їхні захисники та законні представники.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява про визнання потерпілим подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у ч. 1 ст. 55 КПК України, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді (ч. 5 ст. 55 КПК України).

Згідно зі ст. 124 Конституції України, правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення.

Пунктом п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України, вбачається, що постанова слідчого, прокурора складається з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Зміст процесуального рішення слідчого у формі постанови в кожному випадку повинен відповідати вимогам ст. 110 КПК України.

Аналізуючи доводи адвоката ОСОБА_4 , підстави звернення з вказаною скаргою, слідчий суддя приходить до висновку, що в постанові слідчого враховані приводи подачі клопотання суб`єктом звернення, надано обґрунтування підстав неможливості задоволення клопотання, а відтак приходить до висновку, що постанова прийнята з врахуванням фактичних обставин кримінального провадження, на підставі діючого кримінального процесуального законодавства, стверджувати про її неповноту та необґрунтованість підстав не вбачається.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 3, 7, 55, 110, 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на постанову слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Києві) Територіального управління Держаного бюро розслідувапнь, розташованого у м. Києві ОСОБА_6 від 25.10.2021 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000844 від 13.09.2021 відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1