Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/580/21 Слідчий суддя ОСОБА_1
Категоріяст.121 КК України Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.10.2021 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому кримінальне провадження №0002906за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах обвинувачених ОСОБА_5 на вирок Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13 листопада 2020 року, яким
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Олександрії Кіровоградської області, громадянин України, з професійно-технічною освітою, не одружений, не працюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий ,
засуджений за ч.2 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років.

В С Т А Н О В И В:

За вироком суду ОСОБА_5 засуджено за вчинення умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, вчиненого групою осіб, за таких обставин.

18.12.2015, близько 20.00 ОСОБА_5 та особи матеріали стосовно якої виділені в окреме провадженнязнаходилися за адресою АДРЕСА_3 по місцю проживання ОСОБА_8 ..

Під час перебування в даному будинку між проживаючим у ньому ОСОБА_9 з одного боку та ОСОБА_5 та особами матеріали стосовно якої виділені в окреме провадженняз другого боку на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник конфлікт, під час якого ОСОБА_5 та особи матеріали стосовно якої виділені в окреме провадженнянамагалися заспокоїти перебуваючого в нетверезому стані ОСОБА_9 , який вів себе агресивно та нав`язливо, вимагаючи у присутніх кошти на алкогольні напої та перешкоджаючи відпочивати своїй дружині та неповнолітньому сину.

При цьому, ОСОБА_5 та особи матеріали стосовно якої виділені в окреме провадженняперебуваючи в нетверезому стані, маючи умисел завдати тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , умисно по черзі наносили удари руками та ногами по тілу та голові ОСОБА_9 в приміщенні будинку.

Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_5 та особи матеріали стосовно якої виділені в окреме провадженнявивели ОСОБА_9 у двір домоволодіння, де продовжили наносити ОСОБА_9 удари ногами та руками в різні частини тіла.

Потім ОСОБА_5 та особа матеріали стосовно якої виділені в окреме провадженнявивели ОСОБА_9 з двору на беріг річки Березівка м. Олександрії Кіровоградської області, де і залишили.

В результаті умисних протиправних дій ОСОБА_5 та особи матеріали стосовно якої виділені в окреме провадженняпотерпілому ОСОБА_9 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми: крововиливу під твердою мозковою оболонкою у вигляді кров`яного згортку (гематомою) об`ємом 180 мл по конвекситальній поверхні головного мозку зліва, крововиливи у м`які тканини голови на лобі справа та зліва, садна по поверхні лоба в кількості 13, на спинці носу у верхній третині в кількості 3, в проекції правої вилиці, синці навколо правого та лівого ока, перелом 3,4,6,7,8 ребер по середньо-ключичній лінії зліва,2,4,5,6,7 ребер по середньо-ключичній лінії справа, 10,11 ребер по лопаткової лінії справа; перелом грудини в нижній третині, з крововиливами навколо переломів; синці на рівні 6-8 ребер зліва, на рівні 5-6 ребер справа, по передній поверхні лівої гомілки. Вказані тілесні ушкодження відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 426 від 22 січня 2015 року у своїй сукупності мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як такі, що викликали небезпечний для життя стан в момент заподіяння або у своєму подальшому клінічному перебігу, та знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті.

Після спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 помер на березі річки Березівка між проспектом Леніна та вулицею Червоностудентська міста Олександрії Кіровоградської області. Смерть ОСОБА_9 наступила в результаті травматичного шоку в комплексі з стисненням головного мозку гематомою, що розвинулися внаслідок вищевказаних ушкоджень.

На вказаний вирок суду прокурором у кримінальному провадженні та захисником ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 внесено апеляційні скарги через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Прокурором відділу захисту інтересів дітей та протидії насильству Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_3 подано до суду апеляційної інстанції клопотання про застосування ОСОБА_5 обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно терміном на 60 діб.
Зазначене клопотання обґрунтоване тим, що обвинувачений ОСОБА_5 ігноруючи вищевказані вимоги закону, будучи належним чином повідомленим про час та місце апеляційного розгляду, у судове засідання, призначене на 18.02.2021 до Кропивницького апеляційного суду не з`явився, заздалегідь не повідомив про неможливість з`явитися до суду , доказів поважності причин неявки не подав. При цьому, з часу останнього судового засідання 18.02.2021 минув тривалий час, що надало можливість обвинуваченому ОСОБА_5 подати до суду підтверджуючі дані поважності причин його неявки до суду, за їх наявності, однак, жодних відомостей про такі до суду не подано.

Вважає, що такими діями ОСОБА_5 умисно та свідомо ухиляється від явки до суду без поважних причин, як наслідок затягує розгляд справи та перешкоджає кримінальному провадженню, що вказує на підстави застосування запобіжного заходу, визначені у п.1 п.4 ч.1 ст.177 КПК України.

Заслухавши прокурора відділу захисту інтересів дітей та протидії насильству Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_3 , які підтримала клопотання та просила його задовольнити оскільки обвинувачений тривалий час ухилявся від явки до суду, у зв`язку з чим перебував у розшуку, обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_4 , які заперечували проти задоволення клопотання прокурора та просили обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, апеляційний суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 183 ч. 1, 2 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризиками, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років

Згідно ст. 177 ч. 1 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ст. 5 ч. 1, ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути розбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Частиною 3 ст. 5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.
Згідно ст. 6 ч. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Проте, враховуючи обставини справи, апеляційний суд вважає, що по справі наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного. При цьому, колегія суддів оцінює суворість можливого призначеного покарання ОСОБА_5 в подальшому та визнає за реальну небезпеку можливість його ухилення від правосуддя у разі зміни, обраного щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в триманні підозрюваного під вартою. Підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу не вбачається.

В суді апеляційної інстанції обвинувачений та сторона захисту вказували на необґрунтованість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Ризик переховування підозрюваного ОСОБА_5 від суду продовжує існувати та обумовлений тяжкістю ймовірного покарання та суворістю можливого вироку.

Як вбачається з матеріалів справи вироком суду першої інстанції ОСОБА_5 засуджений за ч.2 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років.
Однак, запобіжний захід ОСОБА_5 судом першої інстанції не обирався.
Разом з тим ОСОБА_5 , з урахуванням вимог апеляційної скарги прокурора про призначення більш тяжкого покарання, з метою ухилення від суду та відбування можливого покарання усудові засідання Кропивницького апеляційного не з`явився, заздалегідь про неможливість з`явитися до суду не повідомляв, доказів поважності причин неявки не подав, у зв`язку з чим тривалий час перебував у розшуку.

Таким чином, в судовому засіданні доведено ризик переховування підозрюваного ОСОБА_5 від суду та можливість перешкоджання розгляду справи іншим чином.

Окрім цього, особисте зобов`язання не може бути застосоване до підозрюваного ОСОБА_5 оскільки даний запобіжний захід є найбільш м`яким, а кримінальне правопорушення, яке вчинив останній є тяжким.

Особиста порука, яка полягає у наданні особам, яких суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків і зобов`язуються за необхідністю доставити його до органу досудового розслідування чи суду на першу про те вимогу, так в ході розслідування даного провадження таких осіб не встановлено.

Що стосується тверджень захисника, що можливо ОСОБА_5 застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою,то такі доводи захисника на переконання не спростовують висновок про наявність у даному кримінальному провадженні ризиків, передбачених п.п. 1, 4 ч.1 ст. 177 КПК України та не можуть бути самостійною підставою для відмови у задоволенні клопотання про застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження та доданих ініціатором клопотання доказів на підтвердження його обґрунтованості.

Оскільки ОСОБА_5 не має міцних соціальних зв`язків, постійного місця роботи та достатніх засобів до існування, процесуальні обов`язки обвинувіавченого в добровільному порядку не виконує, то обрання більш м`яких видів запобіжного заходу ніж тримання під вартою є недостатнім та при цьому мету запобіжного заходу досягнуто не буде.

В той же час, обвинувачений свідомо та навмисно ухилився від кримінальної відповідальності шляхом переховування від суду шляхом залишення постійного місця проживання.

Враховуючи наведене, беручи до уваги обставини вчинення кримінального правопорушення, а також те, що інший більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою - не забезпечить виконанням підозрюваним процесуальних обов`язків, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи захисту про необхідність обрання підозрюваним запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою.
Таким чином, підстав для задоволення апеляційної скарги не має.

Практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.
У справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.
Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то суд на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, про можливу причетність ОСОБА_5 до вчинення злочину, в якому йому пред`явлено обвинувачення, що є вірогідним та достатнім для застосування щодо нього обмежувального заходу.

Отже, враховуючи мету і підстави застосування запобіжних заходів, що їх передбачено ст. 177 КПК України, а також зважаючи на дані матеріалів клопотання, суд апеляційної інстанції переконаний у необхідності застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання його під вартою, оскільки останній не виконує покладені на нього обов`язки.
Наявні у матеріалах клопотання дані підтверджують наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що у разі обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, вказане не забезпечить під час апеляційного розгляду матеріалів кримінального провадження належного виконання останнім процесуальних обов`язків і надасть йому змогу переховуватися від суду та перешкоджати розгляду кримінального провадженню.

На даний час наявні достатні підстави вважати, що за матеріалами даного кримінального провадження стосовно ОСОБА_5 існують ризики, передбачені п.п. 1, 4 ч. 1 ст.177 КПК України,а інші, більш м`які запобіжні заходи (домашній арешт/особисте зобов`язання), на думку колегії суддів не забезпечать запобігання встановленим ризикам та виконанню обвинуваченим процесуальних обов`язків, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Також, у відповідності до вимог п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання вважає за необхідне не визначати ОСОБА_5 розмір застави оскільки він підозрюється у вчиненні злочину, який спричинив загибель людини.

А тому, підстав для задоволення апеляційної скарги захисника та визначення розміру застави не має.

Керуючись ст.ст. 183, 376, 407, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора відділу захисту інтересів дітей та протидії насильству Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - задовольнити.
Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0002906,за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Строк тримання під вартою обчислювати з 11.00 год. 27 жовтня 2021 року до 11.00 год. 24 грудня 2021 року

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , взяти під-варту негайно в приміщенні апеляційного суду.

Ухвала апеляційного суду Кіровоградської області є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Кропивницького
апеляційного суду ОСОБА_2