справа № 631/1105/21
провадження № 1-кс/631/43/21
У Х В А Л А
п р о п о в е р н е н н я с к а р г и
10 листопада 2021 року селище міського типу Нова Водолага
Вирішуючи питання щодо можливості відкриття провадження у справі та виконання вимог статтей 303 та 304 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя ознайомившись зі змістом скарги, дослідивши документи та матеріали, яким скаржник обґрунтовує доводи скарги, приходить до наступного.
Згідно з частиною 1 статті 1 Кримінального процесуального кодексу України, порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.
Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (частина 2 статті 1 Кримінального процесуального кодексу України).
Кримінальний процесуальний кодекс України у пункті 18 частини 1 статті 3 визначає, що до повноважень слідчого судді як судді суду першої інстанції належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
В силу приписів статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Згідно з положеннями статті 24 Кримінального процесуального кодексу України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Отже, предметом судового контролю, яке здійснює слідчий суддя, є, зокрема, рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування.
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні чітко врегульований нормами Кримінального процесуального кодексу України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування має відбуватися з дотриманням певних умов.
Параграфом 1 глави 26 Кримінального процесуального кодексу України визначено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора під час досудового розслідування.
Частина 1 статті 303 вищевказаної глави Кримінального процесуального кодифікованого закону України надає перелік бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, що підлягає оскарженню під час досудового провадження, із зазначенням того, хто це може зробити. При цьому, цей перелік є вичерпним.
В силу пункту 1 частини 1 статті 303 Кримінального процесуального кодексу України заявник, потерпілий, його представник на досудовому провадженні може оскаржити бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.
У пункті 8 частини 1 статті 56 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що протягом кримінального провадження потерпілий має право мати представника та в будь-який момент кримінального провадження відмовитися від його послуг.
Згідно з частиною 1 статті 58 Кримінального процесуального кодексу України потерпілого у кримінальному провадженні може представляти представник особа, яка у кримінальному провадженні має право бути захисником.
Повноваження представника потерпілого на участь у кримінальному провадженні підтверджуються :
1) документами, передбаченими статтею 50 цього Кодексу, якщо представником потерпілого є особа, яка має право бути захисником у кримінальному провадженні;
2) копією установчих документів юридичної особи якщо представником потерпілого є керівник юридичної особи чи інша уповноважена законом або установчими документами особа;
3) довіреністю якщо представником потерпілого є працівник юридичної особи, яка є потерпілою (пункт 3 частини 1 статті 58 Кримінального процесуального кодексу України).
Положення статті 50 Кримінального процесуального кодексу України регламентують, що повноваження захисника на участь у кримінальному провадженні підтверджуються: 1) свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю; 2) ордером, договором із захисником або дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Відповідно до правового висновку щодо правозастосування, який міститься у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 11 листопада 2019 року у справі № 648/3629/17 (провадження № 51- 9792кмо18) у частині 1 статті 50 Кримінального процесуального кодексу України законодавець закріпив дві групи документів, наявність яких підтверджує повноваження захисника на участь у конкретному кримінальному провадженні та які обов`язково надаються суду: документ, що підтверджує право особи на заняття адвокатською діяльністю (оскільки захисником може бути тільки адвокат) та документи, що підтверджують право цієї особи бути захисником (здійснювати захист у конкретному кримінальному провадженні). При цьому законодавець у частині 1 статті 50 Кримінального процесуального кодексу України імперативно закріпив надання адвокатом свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю (пункт 1 частини 1 статті 50 Кримінального процесуального кодексу України) та документа з передбаченого в пункті 2 частині 1 цієї статті альтернативного переліку документів. Тобто зобов`язав адвоката надати суду свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю та надав право альтернативного вибору щодо документів, передбачених у пункті 2 частини 1 статті 50 Кримінального процесуального кодексу України, якими може бути підтверджено повноваження захисника у кримінальному провадженні.
Разом з тим, слід відмітити, що в даному випадку особа, яка підписала скаргу, на підтвердження своїх повноважень надала лише копію довіреності, посвідченої у встановленому законом порядку, де вказані повноваження на представлення інтересів «з питань, що пов`язані з веденням справ з оформлення його спадкових прав на майно, яке залишилось після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ».
Пунктом 1 частини 2 статті 304 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що скарга повертається, якщо скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу.
На підставі викладеного, керуючись статтями 1, 2, пунктом 18 частини 1 статті 3, статтями 7, 50, частиною 1 статті 56, статтями 58, 303, 304, 309, 369 372, 376 та 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя
Роз`яснити заявнику, що повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України.
Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала скаргу разом із скаргою та доданими до неї матеріалами.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, без виклику яких постановлено ухвалу протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя: ОСОБА_1