Провадження №: 1-кс/755/218/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" січня 2022 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого (однак на даний час у провадженні Дарницького районного суду м. Києва перебувають обвинувальні акти за ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України), у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0003394 від 25.11.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 у кримінальному проводженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003394 від 25.11.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

Клопотання погоджено прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 .

Клопотання мотивоване тим, що досудовим розслідуванням встановлено, ОСОБА_7 у невстановлений досудовим розслідуванням час вступив в злочинну змову з ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 та невстановленою досудовим розслідуванням особою, направлену на вчинення нападів, з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством небезпечним для життя особи, яка зазнала нападу, домовившись обирати осіб потерпілих нетрадиційної статевої орієнтації. Для досягнення вказаної мети, ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 та невстановлена досудовим розслідуванням особа розробили злочинний план, відповідно до якого вищевказані особи розмістили оголошення на сайті «goroda.bluesystem.me», з метою відшукання осіб потерпілих нетрадиційної статевої орієнтації, та з метою вчинення розбійного нападу з метою заволодіння майном заготовили предмети, схожі на пістолети та ножі.

Здійснюючи свої злочинні наміри, діючи згідно розробленого плану, ОСОБА_9 24.11.2021 року подобово орендував квартиру АДРЕСА_3 , в якій стали тимчасово проживати ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та невстановлена досудовим розслідуванням особа з метою вчинення розбійного нападу на осіб нетрадиційної статевої орієнтації.

Продовжуючи свої злочинні наміри, 24.11.2021 року приблизно о 21:40 через оголошення на сайті «goroda.bluesystem.me» домовились про зустріч в цей же день о 23:00 з особою нетрадиційної орієнтації ОСОБА_10 на проведення часу в квартирі АДРЕСА_3 , маючи на меті здійснення нападу з метою заволодіння майном останнього.

Реалізуючи свої злочинні наміри, ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , та невстановлена досудовим розслідуванням особа, 24.11.2021 року приблизно о 22:45, перебуваючи у квартирі АДРЕСА_3 , маючи прямий умисел, направлений на здійснення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого, корисливий мотив та мету незаконного збагатитися, діючи за попередньою змовою, керуючись спільним умислом, запросили потерпілого ОСОБА_10 до кімнати вищевказаної квартири, де, погрожуючи заздалегідь заготовленими предметами, схожими на пістолети та предметами, схожими на ніж, поставили вимогу потерпілому перерахувати на банківські картки грошові кошти в розмірі 5000 доларів США. Сприймаючи погрози ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , та невстановленої досудовим розслідуванням особи як реальні, розуміючи, що вказаними предметами можна спричинити небезпечну шкоду здоров`ю та життю, потерпілий ОСОБА_8 шляхом проведення транзакції через мережу Інтернет перерахував з власних банківських карток банків «Пумб» та «Монобанк» на банківські рахунки невстановлених банків грошові кошти в сумі 160000 гривень. В подальшому, ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , та невстановлена досудовим розслідуванням особа, оглянувши речі потерпілого ОСОБА_11 , заволоділи грошовими коштами в сумі 700 гривень.

Таким чином, ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , та невстановлена досудовим розслідуванням особа вчинили розбійний напад на потерпілого ОСОБА_11 , заволодівши майном останнього на загальну суму 160700 гривень.

Крім того, ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , та невстановлена досудовим розслідуванням особа 24.11.2021 року приблизно о 22:10 через оголошення на сайті «goroda.bluesystem.me» домовились про зустріч в цей же день о 23:30 з потерпілою особою нетрадиційної орієнтації ОСОБА_12 на проведення часу в квартирі АДРЕСА_3 , маючи на меті здійснення нападу з метою заволодіння майном останнього.

Реалізуючи свої злочинні наміри, ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , та невстановлена досудовим розслідуванням особа, 24.11.2021 року приблизно о 23:30, перебуваючи у квартирі АДРЕСА_3 , маючи прямий умисел, направлений на здійснення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого, корисливий мотив та мету незаконного збагатитися, діючи за попередньою змовою, особами, які вчинили розбій відносно потерпілого ОСОБА_11 , керуючись спільним умислом, запросили потерпілого ОСОБА_12 до кімнати вищевказаної квартири, де, погрожуючи заздалегідь заготовленими предметами, схожими на пістолети та предметами, схожими на ніж, поставили вимогу потерпілому перерахувати на банківські картки грошові кошти в розмірі 40000 гривень. Сприймаючи погрози ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , та невстановленої досудовим розслідуванням особи як реальні, розуміючи, що вказаними предметами можна спричинити небезпечну шкоду здоров`ю та життю, потерпілий ОСОБА_8 намагався шляхом проведення транзакції через мережу Інтернет перерахувати з власних банківських карток на банківські рахунки невстановлених банків грошові кошти, однак перерахувати невдалось. В подальшому, ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , та невстановлена досудовим розслідуванням особа, оглянувши речі потерпілого ОСОБА_12 , заволоділи грошовими коштами в сумі 900 гривень та 20 доларів США, що станом на 24.11.2021 по курсу НБУ становлять 537,20 гривень.

Таким чином, ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , та невстановлена досудовим розслідуванням особа вчинили розбійний напад на потерпілого ОСОБА_12 , заволодівши майном останнього на загальну суму 1437,20 гривень.

У подальшому, ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , та невстановлена досудовим розслідуванням особа з місця вчинення злочину зникли та викраденим розпорядились на власний розсуд чим завдали потерпілому ОСОБА_10 матеріальної шкоди на загальну суму 160700 гривень та потерпілому ОСОБА_12 матеріальної шкоди на загальну суму 1437,20 гривень. 27.11.2021 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України. Як зазначає слідчий у клопотанні, вина ОСОБА_13 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: заявами про вчинення кримінального правопорушення від 25.11.2021 року; показами потерпілих; показами свідків; речовими доказами у кримінальному провадженні та іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що на сьогоднішній день виникла необхідність продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 у зв`язку з тим, що необхідно виконати ряд процесуальних дій, а саме: отримати висновок експертизи матеріалів речовин та виробів, висновок молекулярно-генетичної експертизи, у разі якої будуть виявлені клітини з ядрами, відібрати букальний епітелій підозрюваних та направити для порівняльного дослідження, отримати тимчасовий доступ до операторів мобільного зв`язку щодо мобільних терміналів, які працювали на місці вчинення злочину, отримати відповідь на запит Національного агенства України з питань виявлення розшуку та управління активами одержаних від корупційних та інших злочинів, щодо руху грошових коштів по рахунках осіб на які були переведені під примусом гроші потерпілого ОСОБА_10 , допитати власників вказаних банківських карток на предмет походження даних грошових коштів, вжити заходів щодо встановлення невстановленої особи, яка діяла за попередньою змовою з підозрюваними під час вчинення злочину, вирішити питання щодо оголошення кінцевих підозр, ознайомити учасників з матеріалами кримінального провадження та скласти обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування. Разом з тим, у розумінні положень, що наведені у численних рішень Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Крім того, у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення в сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під вартою. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».

Слідчий в клопотанні зазначив, що в межах вказаного кримінального провадження існують ризики, а саме:

- п. 1 ст. 177 КПК України підозрюваний ОСОБА_4 будучи обізнаним з санкцією статті, яка йому інкримінується, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки ним вчинено тяжкий злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років;

- п. 3 ст. 177 КПК України підозрюваний ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків, потерпілих у даному кримінальному провадженні, з метою схилити їх до дачі не правдивих показів у судовому засіданні;

- п. 4 ст. 177 КПК України підозрюваний ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме не з`являтися за викликами до слідчого для проведення слідчих та процесуальних дій;

- п. 5 ст. 177 КПК України підозрюваний ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки наразі не працевлаштований.

Таким чином, більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти зазначеним ризикам.

У рішенні по справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26 січня 1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

У той же час, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину і тому вже лише ця обставина спонукає людину до вчинення дій, спрямованих на ухилення від кримінальної відповідальності, що кореспондується з позицією Європейського суду з прав щодо необхідності оцінки ризику втечі у світлі фактів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (рішення у справах «Бекчиєв проти Молдови», «Панченко проти Росії»).

Наявність вказаних ризиків підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого та просив продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 оскільки ризики, передбачені п. 1, п. 3, п. 4, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і які були наведенні у клопотанні про обрання запобіжного заходу, існують та не відпали, у зв`язку з цим прокурор вважає, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечував проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 посилаючись на те, що ризики наведенні прокурором, є необгрунтованими. Також зазаначив, що тримання під вартою є занадто суворим запобіжним заходом, а тому просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або визначити заставу.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав доводи та прохання свого захисника.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку прокурора, підозрюваного та його захисника, слідчий суддя вважає, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Відповідно до ч. 1 ст. 199 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
У ч. 2 ст. 177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права. Частиною 5 ст. 9 КПК України визначено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ).
Слідчим суддею встановлено, що 25.11.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003394 були внесені відомості про вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.
27.11.2021 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.
Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 27.11.2021 року підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 23.01.2022 року включно.
Постановою керівника Дніпровської окружної прокуратури м. Києва від 17.01.2022 року строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 26.02.2022 року включно.
Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.
Відповідно до позиції ЄСПЛ, відображеній у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», «термін «обґрунтована підозра» означає те, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32), те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, відповідно до ст. 178 КПК України слідчий суддя на підставі наданих матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України; тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим - позбавлення волі на строк від семи до десяти років; вік та стан здоров`я підозрюваного; репутацію підозрюваного; майновий стан; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки з огляду на те, що він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину та на даний час у провадженні Дарницького районного суду м. Києва перебувають обвинувальні акти за ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України.

Щодо обґрунтованості ризиків неналежного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, то слід зазначити таке. Слідчий суддя вважає обґрунтованим прокурором ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, підозрюваний ОСОБА_4 будучи обізнаним з санкцією статті, яка йому інкримінується, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки його підозрюють у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років. Тому даний ризик є цілком реальним. Слідчий суддя вважає обґрунтованим і ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, зважаючи на те, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків, потерпілих у даному кримінальному провадженні з метою схилити їх до дачі не правдивих показів у судовому засіданні.

Слідчий суддя вважає, що прокурором обґрунтовано і ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зважаючи на те, що підозрюваний офіційно не працевлаштований, на даний час щодо нього у провадженні Дарницького районного суду м. Києва перебувають обвинувальні акти за ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, тому має схильність до вчинення нових злочинів. Крім того, слідчий суддя вважає, що у клопотанні не обґрунтовано ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

На підставі вказаних вище обставин у їх сукупності та взаємозв`язку слідчий суддя дійшов висновку про наявність у даному кримінальному провадженні обґрунтованих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Крім того, слідчий суддя враховує те, що для завершення досудового розслідування необхідно виконати ряд процесуальних дій, про які зазначає слідчий у клопотанні, а саме: отримати висновок експертизи матеріалів речовин та виробів, висновок молекулярно-генетичної експертизи, у разі якої будуть виявлені клітини з ядрами, відібрати букальний епітелій підозрюваних та направити та порівняльного дослідження, отримати тимчасовий доступ до операторів мобільного зв`язку щодо мобільних терміналів, які працювали на місці вчинення злочину, отримати відповідь на запит Національного агенства України з питань виявлення розшуку та управління активами одержаних від корупційних та інших злочинів, щодо руху грошових коштів по рахунках осіб на які були переведені під примусом гроші потерпілого ОСОБА_10 , допитати власників вказаних банківських карток на предмет походження даних грошових коштів, вжити заходів щодо встановлення невстановленої особи яка діяла за попередньою змовою з підозрюваними під час вчинення злочину, вирішити питання щодо оголошення кінцевих підозр, ознайомити учасників з матеріалами кримінального провадження та скласти обвинувального акт з реєстром матеріалів досудового розслідування.
На думку слідчого судді, у разі застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, такого як домашній арешт або застава, про які просив захисник і підозрюваний, орган розслідування не зможе в повній мірі забезпечити виконання завдань кримінального провадження.
Продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 необхідне для забезпечення його належної процесуальної поведінки та ненастання ризиків, що мають місце.
Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. На підставі викладеного та керуючись статтями 32, 176-178, 181, 194, 197, 199, 309, 376 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у межах строку досудового розслідування, тобто до 26 лютого 2022 року. Суд, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Будь-які твердження чи заяви підозрюваного, зроблені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, не можуть бути використані на доведення його винуватості у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, або у будь-якому іншому правопорушенні.

Ухвала слідчого судді щодо продовження запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали буде проголошено 20 січня 2022 року о 09 годині 30 хвилин.

Слідчий суддя ОСОБА_1