ПРИМОРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ1
УХВАЛА

про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого

25 листопада 2021 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

перекладача ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_6 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України, суд -

встановив:

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває кримінальне провадження № 0001771 від 14.12.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України (головуючий суддя ОСОБА_7 ).
22.11.2021 року автоматизованою системою документообігу Приморського районного суду м. Одеси справа за обвинуваченням ОСОБА_6 передана в провадження судді ОСОБА_1 у зв`язку з перебуванням на лікарняному головуючого у справі судді ОСОБА_7 , для розгляду в порядку ч.3 ст.315 КПК України.
Прокурором подано клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, в обґрунтування якого прокурор зазначив, що ризики, які були підставою для застосування запобіжного заходу до ОСОБА_6 під час досудового розслідування не зникли та існувати не перестали.

Захисник ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення клопотання прокурора та просила визначити суму застави обвинуваченому, що було підтримано обвинуваченим ОСОБА_6 .

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступних висновків.

За змістом ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у виді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Питання, які суд повинен вирішити при застосуванні відносно особи запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, визначені змістом ст.ст.177, 178, 183 КПК України.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Розглядаючи клопотання прокурора та питання доцільності продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення суд, відповідно до вимог ст.178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

При вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд враховує засаду верховенства права, закріплену у ст.8 КПК України, та практику Європейського суду з прав людини (далі - Суд, ЄСПЛ), яка у відповідності до вимог ч.2 зазначеної статті підлягає обов`язковому застосуванню під час кримінального провадження.

Так, у п. 219 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року (заява № 42310/04) Суд зазначив, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не можна вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (див. рішення у справі «Єчюс проти Литви», N 34578/97, п. 93, ECHR 2000-IX).

Суд оцінює тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у злочині, у вчиненні якого він обвинувачується, за яке передбачено покарання, у тому числі, у виді позбавлення волі на строк до восьми років; вік та стан здоров`я обвинуваченого, щодо якого відсутні відомості, які б перешкоджали триманню його під вартою; який є громадянином Республіки Азербайджан, зареєстрованого місця проживання на території України не має, офіційно не працевлаштований, утриманців не має, злочин, який ставиться у вину обвинуваченому, вчинений в період іспитового строку призначеного за Київським районним судом м. Одеси від 05.10.2020 року, що в свою чергу, на даній стадії кримінального провадження, може свідчити про його схильність до вчинення злочинів, вчинення спроб ухилитись від суду та продовжити злочинну діяльність.

Зазначені обставини свідчать про існування ризиків можливого переховування обвинуваченого від суду та продовження ним злочинної діяльності, та які є доведеними прокурором.

Крім того, у зв`язку із засадою безпосередності дослідження показань, встановленої ст.23 КПК України, не допитані потерпілий, свідки та експерти.

Таким чином, вказані обставини свідчать, що наявні достатні підстави вважати, що ризики, які були підставою для застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 у виді тримання під вартою, на даний час не зникли, оскільки є підстави вважати, що на даний час обвинувачений ОСОБА_6 перебуваючи на волі може переховатися від суду та продовжити свою злочинну діяльність, може перешкоджати кримінальному провадженню, що було доведено прокурором в судовому засіданні та не спростовано стороною захисту.
Вищезазначені обставини кримінального провадження свідчать про те, що на даній стадії кримінального провадження справжній інтерес суспільства у забезпеченні законності та запобігання порушенню прав осіб та інтересів правосуддя, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважає інтереси забезпечення права обвинуваченого ОСОБА_6 на свободу.

Таким чином, з урахуванням викладених обставин та особи ОСОБА_6 , того, існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були доведені прокурором, суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів на даний час не може забезпечити належну поведінку ОСОБА_6 та запобігти вищевикладеним ризикам, передбаченим п.п. 1, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, а тому суд вважає за необхідне продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк, що не перевищує 60 днів.

За таких обставин клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_6 є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

При цьому, суд враховує, що доцільність подальшого тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 буде перевірена судом через нетривалий час, у тому числі вона може бути перевірена за клопотанням сторони захисту.

Вирішуючи у відповідності до положень ч.4 ст.183 КПК України питання про можливість застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 о альтернативного запобіжного заходу у виді застави, суд враховує, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, а саме за ч.3 ст. 186 КК України, яке кваліфікується як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), що завдав значної шкоди потерпілому, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілого, вчинений повторно та за попередньою змовою групою осіб, у зв`язку з чим не вбачає підстав для застосування до ОСОБА_6 альтернативного запобіжного заходу у виді застави, у зв`язку з чим клопотання захисника ОСОБА_5 щодо визначення розміру застави задоволенню не підлягає.
Крім того, як видно з матеріалів судового провадження у даному кримінальному провадженні залучено перекладача для здійснення перекладу з української на російську мови ОСОБА_4 , яка є фізичною особою-підприємцем.
Відповідно до положень ч.2 ст.122 КПК України витрати, пов`язані із залученням та участю перекладачів здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України в порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.
25 листопада 2021 року у даному кримінальному провадженні за участю перекладача ФОП ОСОБА_4 відбулося судове засідання тривалістю 1 (одна) година.
Таким чином, оскільки перекладач здійснював переклад в судовому засіданні протягом 1 години, то оплата послуг перекладу ФОП ОСОБА_4 має бути здійснена ТУ ДСА в Одеській області в розмірі 300 грн. (300 грн./годину).
Керуючись ст.ст. 331, 370, 376 КПК України, суд

постановив:

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про визначення альтернативного запобіжного заходу обвинуваченому у виді застави відмовити.

Клопотання прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , задовольнити.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 23 січня 2022 року.

Строк дії ухвали суду про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою становить до 23 січня 2022 року, включно.

Зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області здійснити на користь ФОП « ОСОБА_4 » оплату послуг усного перекладу з української мови на російську мови із розрахунку 300 гривень за 1 (одну) годину усного перекладу в судовому засіданні 25 листопада 2021 року, що складає 300 грн. (триста гривень), у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України.

Ухвала в частині продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду, а обвинуваченим, який тримається під вартою, в той же строк з моменту вручення копії ухвали. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 26 листопада 2021 року о 12:00 годині в залі судового засідання Приморського районного суду м. Одеси №106.

Суддя
Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1

Єдиний унікальний номер справи: №522/4425/21
Номер провадження № 1-кп/522/1451/21
Головуючий суддя ОСОБА_1