Справа №212/5459/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 лютого 2022 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 , представника потерпілого адвоката ОСОБА_5 , розглянувши в місті Кривий Ріг Дніпропетровської області в залі судових засідань у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0001250 від 06.05.2018 року по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянин України, має середню-технічну освіту, інвалідності не має, не судимий, одружений, працює Криворізьке локомотивне «ДЕПО» ТЧ-2 на посаді машиніст електровоза, на утриманні має неповнолітню дитину: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 Кримінального кодексу України, внесеному в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за № 0001250 від 06.05.2018 року,-

ВСТАНОВИВ:

05 травня 2018 року приблизно о 18.00 годин ОСОБА_6 , рухався на своєму автомобілі марки «ALFA ROMEO», державний номер: НОМЕР_1 (далі «автомобіль») з вулиці Січеславська в бік вулиці Сержанта Рзянкіна на перехресті доріг, неподалік зупинки громадського транспорту «КРЕС», що розташована в Покровському районі м. Кривого Рогу.

В цей час по пішохідному переходу рухався потерпілий ОСОБА_8 , однак ОСОБА_6 не дочекавшись переходу дороги ОСОБА_8 на пішохідному переході за вказаною адресою, керуючи транспортним подаючи сигнал автомобіля, проїхав зазначену частину дороги.

Повільна хода ОСОБА_8 викликала незадоволення ОСОБА_6 , що виразилась в обуренні останнього та виникненні злочинного умислу направлено на спричинення середньої тяжкості тілесних ушкоджень потерпілому.

З метою реалізації свого раптово виниклого злочинного умислу, ОСОБА_6 зупинив на відстані близько 10 метрів після пішохідного переходу свій автомобіль, та діючи з прямим умислом, з мотивів особистої неприязні до потерпілого ОСОБА_8 , дістав зі свого автомобіля, а саме зі сторони водія, предмет - металеву палку, з метою нанесення нею тілесних ушкоджень.

Підійшовши до потерпілого ОСОБА_8 та реалізуючи свій злочинний умисел направлений на спричинення середньої тяжкості тілесних ушкоджень, ОСОБА_6 наніс не менше трьох ударів предметом - металевою палкою по голові, лівій руці та лівій нозі та один удар кулаком лівої руки в область обличчя потерпілого ОСОБА_8 , у якого від отриманих ударів в області голови, лівої руки, лівої ноги виникли тілесні ушкодження та крововилив від яких потерпілому ОСОБА_8 стало зле та він присів на землю, після чого ОСОБА_6 припинив вчиняти свої протиправні дії, після чого сів до свого автомобілю та зник з місця скоєння злочину.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи №872 від 19.06.2018, умисними діями ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_8 спричинено легкі тілесні ушкодження садна поперекової області, а також тілесні ушкодження у вигляді перелому основної фаланги 5 пальця лівої кісті, що відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесного ушкодження, за ознакою тривалого розладу здоров`я більше 21 доби (термін загоювання кісткової тканини більше 21 доби).

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України визнав повністю та суду пояснив, що все зачитане прокурором в обвинувальному акті це правда, визнає себе винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України. Дата, час та місце вірно зазначена в обвинувальному акті, у нього відбувся конфлікт з потерпілим та він наніс тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_9 . Просить суд жорстко не карати.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 суду пояснив, що підтримує обвинувачення за ч.1 ст.122 КК України, просить суд жорстко не карати обвинуваченого, на даний час примирились.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_6 повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

При цьому, згідно ст.337 КПК України розгляд провадження проводився відносно обвинуваченого в межах висунутого йому обвинувачення відповідно до обвинувального акту. Показання обвинуваченого дані під час судового розгляду про обставини вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення з визнанням у повному обсязі своєї вини у висунутому обвинуваченні, з точки зору належності, допустимості, суд вважає достовірними та об`єктивними, оскільки вони є логічними, детальними, послідовними та достатніми в сукупності з іншими зібраними доказами, з точки зору взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 , слід кваліфікувати за ч.1 ст.122 Кримінального кодексу України, за ознаками: умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисному ушкодженні, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують йому покарання.

Обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , суд не встановив.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого суд не встановив.

Приймаючи до уваги всі обставини справи, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, за наявності обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а також те, ОСОБА_6 на час досудового слідства та розгляду справи у суді свідомо і неухильно дотримувалася загальноприйнятих норм і правил поведінки, встановлених у суспільстві пануючих моральних принципів, і беручи до уваги з`ясоване у сукупності, суд прийшов до висновку про те, що виправлення та перевиховання ОСОБА_6 можливе без ізоляції його від суспільства, а тому суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_6 потрібно призначити покарання за кримінальне правопорушення в межах санкції статті у вигляді обмеження волі, враховуючи можливість виправлення обвинуваченого без відбуття покарання, на підставі ст..75 КК України від відбування призначеного основного покарання обвинуваченого ОСОБА_6 потрібно звільнити з випробуванням, з випробуваним строком з покладанням на обвинуваченого, відповідно до ст..76 КК України певні обов`язки.

Судом вирішено питання про цивільний позов потерпілого, про що постановлено відповідно ухвалу суду.

Відносно міри запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 сторони не заявляли клопотання про обрання міри запобіжного заходу до набрання вироку законної сили.

Долю речових доказів по кримінальному провадженню суд вирішує в порядку передбаченому ст..100 КПК України, в разі їх наявності та подання сторонами відповідних доказів.

Судові витрати по справі розподіляються в порядку передбаченому ст.124 КПК України, в разі їх наявності та подання сторонами відповідних доказів.

Керуючись ст.ст. 366-368, 369, 374 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення в пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.122 Кримінального кодексу України.

Призначити ОСОБА_6 покарання за ч.1 ст.122 Кримінального кодексу України у виді 1 (Один) рік обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування призначеного йому основного покарання у виді обмеження волі, з випробуванням з іспитовим строком 1 (Один) рік.

Відповідно до ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, з урахуванням положення, передбачений частиною 2 статті 394 КПК України.

Згідно ст. 376 ч. 6 КПК України копія вироку вручається негайно після його проголошення засудженому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1