Справа № 522/5537/19
Провадження 1-кп/522/721/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2022 року Місто Одеса
Приморський районний суд міста Одеси у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
за участю секретаря - ОСОБА_2

провівши у відкритому судовому засіданні судовий розгляд у кримінальному провадженні №0002486 від 10.05.2017 рокуза обвинуваченням ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Новодофинівка Комінтернівського району Одеської області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- вироком Суворовського районного суду м.Одеси від 13 листопада 2007 року за ч.2 ст.15, ч.2 ст.186; ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк два роки;
- вироком Комінтернівського районного суду Одеської області від 03 грудня 2009 року за ч.2,3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки;
- вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 29 вересня 2014 року за ч.2 ст.186; ч.2 ст.190 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років, на підставі ст.75,76 КК України звільнений від відбування покарання на іспитовий строк два роки;
- вироком Комінтернівського районного суду Одеської області від 06 липня 2017 року за ч.1 ст.187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки, на підставі ст.75,76 КК України звільнений від відбування покарання на іспитовий строк один рік шість місяців,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_3

УСТАНОВИВ:

02 січня 2019 року приблизно о 00 годині 15 хвилин ОСОБА_3 , будучи раніше судимим за вчинення злочинів проти власності, судимість за які не знята і не погашена у встановленому законом порядку та не відбувши покаарння за попереднім вироком суду, діючи повторно, разом з ОСОБА_6 , відносно якого судом ухвалено обвинувальний вирок в окремому провадженні, тобто за попередньою змовою групою осіб, знаходячись на Старосінній площі в Приморському районі в м. Одесі, умисно, з корисливих мотивів, нанесли кілька ударів по голові та тілу потерпілого ОСОБА_7 , чим застосували насильство, яке не було небезпечним для життя чи здоров`я в момент заподіяння, та відкрито заволоділи мобільним телефоном марки «Lenovo» ІМЕІ: НОМЕР_1 , в чохлі чорного кольору та гаманцем із грошовими коштами, з місця злочину зникли, викраденим розпорядилися на власний розсуд, чим спричинили потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 4000 гривень.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.186 КК України, за кваліфікуючими ознаками - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілого, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Допитаний у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, визнав у повному обсязі, підтвердивши фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті.

Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, відповідно до письмової заяви просив розглядати справу без його участі, щодо призначення покарання покладався на розсуд суду.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою винуватість у скоєнні зазначеного злочину, підтвердивши викладене в обвинувальному акті, фактичні обставини ніким з учасників судового провадження не оспорюються, відсутні заперечення та сумніви у добровільності їх позицій, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України вважає їх доведеними та кваліфікує дії ОСОБА_3 в межах пред`явленого обвинувачення.
При призначені покарання обвинуваченомусуд керується положеннями ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання та враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання.
Так, згідно із приписами ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети та принципів справедливості і індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують та обтяжують, відповідно до положень статей 66 та 67 КК України.
Відповідно до ст.12 КК України злочин, передбачений ч.2 ст.186 КК України,є тяжким злочином проти власності.

ОСОБА_3 уродженець м.Первомайськ Миколаївської області, громадянин України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштований, не одружений, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності, має не відбуте покарання за попереднім вироком суду.
Відомостей щодо перебування обвинуваченого на обліках у лікарів нарколога чи психіатра - немає.
Обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому злочині, у майбутньому обіцяє не скоювати нових злочинів, просить його суворо не карати.
Заподіяна потерпілому майнова шкода усунена у повному обсязі шляхом повернення викраденого майна, цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_3 не встановлені.

З огляду на викладене, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченого, вказану помякшуючу обставину, ставлення обвинуваченого до вчиненого, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому за вчинений ним злочин покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки на думку суду його подальше виправлення не можливе без ізоляції від суспільства, вважаючи дане покарання достатнім для попередження вчинення нових злочинів. Остаточне покарання суд визначає за правилами ст. 71 КК України, оскільки зайчик має не вдбуте покарання за вироком Приморського районного суду м. Одеси від 31.07.2019 року.

Питання про речові докази, суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПКУ.
Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 1-379 КПК України, ст.ст.1-90 КК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст.71 КК України, до призначеного покарання шляхом часткового складання приєднати ОСОБА_3 частину не відбутого покарання за вироком Приморського районного суду м. Одеси від 31.07.2019 року та остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки і 1 (один) місяць. Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з 02.01.2019 року.
Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.
На підставі ч.5 ст.72 КК України в строк відбуття покарання зарахувати строк утримання ОСОБА_3 по даному кримінальному провадженню в Одеській установі виконання покарань в період з 02.01.2019 року по день набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі.
Речові докази: - гаманець чорного кольору та мобільний телефон марки «Леново» - вважати повернутим потерпілому ОСОБА_7 .
Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляції через Приморський районний суд м.Одеси до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а особою, яка тримається під вартою у той же строк з дня копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя:

08.02.2022