Номер провадження № 1-кс/756/3002/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2021 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , законного представника ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому в залі судових засідань № 3 Оболонського районного суду міста Києва клопотання слідчого, поданого в рамках кримінального провадження, внесеного 18.07.2018 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005788, про застосування запобіжного заходу в вигляді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають небезпечну поведінку:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Київа, громадянин України, який має професійно-технічну освіту, інваліда ІІІ групи, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

УСТАНОВИВ:
22.11.2021 до Оболонського районного суду міста Києва надійшло клопотання слідчого, поданого в рамках кримінального провадження, внесеного 18.07.2018 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005788, про застосування запобіжного заходу в вигляді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають небезпечну поведінку ОСОБА_4 підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України. Клопотання погоджено прокурором Оболонської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 .

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що в невстановлений досудовим розслідуванням час ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: м. Київ, площа Шевченка, де неподалік від зупинки громадського транспорту знайшов сумку темного кольору, в якій, окрім інших предметів, знаходився предмет схожий на ручну осколкову наступальну гранату РГД-5.

У той же час ОСОБА_4 усвідомив, що вказаний вище предмет відноситься до вибухових пристроїв, внаслідок чого у нього виник злочинний умисел, спрямований на придбання, носіння та зберігання вибухового пристрою без передбаченого законом дозволу.

Реалізуючи свій злочинний умисел, з метою подальшого зберігання, ОСОБА_4 забрав сумку, в якій знаходився предмет схожий на ручну осколкову наступальну гранату РГД-5, чим придбав вибуховий пристрій без передбаченого законом дозволу.

У подальшому ОСОБА_4 тримаючи при собі знайдену сумку, в якій знаходилась предмет схожий на ручну осколкову наступальну гранату РГД-5, попрямував до місця свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , де залишив сумку із ручною осколковою наступальною гранатою РГД-5. Перебуваючи у приміщенні квартири, за вказаною адресою, ОСОБА_4 поклав вказаний предмет у своїй кімнаті, тим самим почав зберігати вибуховий пристрій без передбаченого законом дозволу.

19.03.2018, приблизно о 12 годині, ОСОБА_4 , перебуваючи біля вказаної квартири, застосував предмет схожий на ручну осколкову наступальну гранату РГД-5 після чого відбувся її вибух.

19.03.2018 під час проведення огляду місця події за місцем проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_2 , на сходинковому майданчику шостого поверху, біля кв. АДРЕСА_3 , виявлено та вилучено фрагменти, а саме залишки після вибуху у вигляді осколків.

Під час досудового розслідування встановлено, що надані на дослідження фрагменти, які 19.03.2018 було вилучено під час огляду місця події, є залишками після вибуху, осколки корпусу ручної осколкової наступальної гранати РГД-5 та деформовані фрагменти уніфікованого запала дистанційної дії УЗРГМ, є фрагментами зруйнованої під час вибуху ручної осколкової наступальної гранати РГД-5, яка є вибуховим пристроєм.

Орган досудового розслідування вважає, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, тобто в придбанні, носінні та зберіганні вибухового пристрою без передбаченого законом дозволу.

Слідчий посилається на те, що підставою звернення з клопотанням про застосування запобіжного заходу в вигляді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають небезпечну поведінку ОСОБА_4 , відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184, 194, 508 КПК України, є встановлення під час досудового розслідування наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість ОСОБА_4 переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. А також наявність висновку судово-психіатричної експертизи, що ОСОБА_4 виявляє ознаки тимчасового розладу психічної діяльності у вигляді: важкого депресивного епізоду з психотичними симптомами (психогенного реактивного психозу) у особи з психічними та поведінковими розладами внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності. За своїм психічним станом на теперішній час ОСОБА_4 не може усвідомлювати свої дії та керувати ними.

У зв`язку з чим у клопотанні слідчий просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають небезпечну поведінку, в межах строку досудового розслідування.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання та доводи, що його обґрунтовують, просив слідчого суддю клопотання задовольнити, посилаючись на доводи вказані у ньому, ураховуючи наявність обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1. ст. 177 КПК України, як і неможливості застосуванні іншого запобіжного заходу.

В обґрунтування ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, задля застосування до підозрювано ОСОБА_4 запобіжного заходу, прокурор посилається на те, що він, усвідомлюючи міру покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, може навмисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності.

Ризиком того, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків є те, що підозрюваному відомо місце проживання вказаних осіб. Підозрюваний шляхом погрози, підкупу може схиляти свідків до дачі неправдивих показань, відмови від участі у кримінальному провадженні, що негативно вплине на хід досудового розслідування.

Відповідно до п.5 ст.177 КПК України, враховуючи мету, спосіб та обстановку вчинення даного злочину, особу підозрюваного ОСОБА_4 , останній може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки за місцем його проживання, відповідно до протоколу огляду місця події від 19.03.2018, було виявлено та вилучено 521 патрон, які є боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї (відповідно висновку експерта №8-5/384 від 11.05.2018), корпус ручної оборонної осколкової гранати Ф-1, запал дистанційної дії УЗРГМ-2, сигнальний патрон червоного вогню, відповідно висновку експерта №10-1/941, 14-130, при цьому ОСОБА_4 немає відповідного дозволу на зберігання боєприпасів. Ризиком того, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення також є те, що ОСОБА_4 , також підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 1, 5 ч. 2 ст. 115 КК України, відносно якого до Деснянського РС м. Києва направлено клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру.

Жоден із інших запобіжних заходів: домашній арешт, застава, особиста порука, особисте зобов`язання не зможуть запобігти ризикам, передбаченим вище, що підтверджуються вищевикладеними обставинами.

Також необхідно врахувати обставини, передбачені ст. 178 КПК України, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання за вчинення кримінального правопорушення, соціальні зв`язки підозрюваного, його репутацію, вік та стан здоров`я.

Підозрюваний ОСОБА_4 просив відмовити в задоволенні клопотанні, оскільки не вчиняв тих дій, які зазначені в повідомлені про підозру, ризики є необґрунтованими, він не збирається переховуватися, має поганий стан здоров`я, фактично немає можливості самостійно пересуватися через отриману травму при падінні з балкону. Наразі є пенсіонером, інвалідом 3 групи, алкогольні напої не вживає, і наразі не виявляє психічних розладів, які мали місце раніше через зловживання спиртними напоями, зокрема в 2018 році.

Захисники ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання слідчого, просили у його задоволенні відмовити, посилаючись на те, що наведені прокурором ризики не є обґрунтованими, як і розумна підозра того, що ОСОБА_4 учинив інкримінований злочин. Також захисники просили врахувати, що з наданих матеріалів досудового розслідування не є зрозумілим, коли саме було повідомлено ОСОБА_4 про підозру, бо одна копія повідомлення про підозру була спрямована поштою, а інша вручена представнику ОСОБА_4 дружині ОСОБА_7 . На думку захисників сама підозра не є обґрунтованою, бо в квартирі, де мешкає родина ОСОБА_8 , та було знайдено набої, мешкає окрім ОСОБА_8 та його дружини, їх діти. Крім того, у квартирі самовільно проживала протягом 2018 року інша особа, яка вселилась в квартиру через те, що право власності на квартиру ОСОБА_8 було зареєстровано за фінансовою установою, де родина ОСОБА_8 брала кредит. Наразі триває цивільній спір, з приводу вказаних правочинів, саме в зв`язку з чим родину ОСОБА_8 намагались виселити з квартири, зокрема і особа, яка вселилась туди без дозволу родини ОСОБА_8 . .

Законний представник ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснила, що вона дружина ОСОБА_4 , мешкає разом із останнім та дітьми в квартирі за адресою АДРЕСА_1 . Підтверджує ті пояснення, що надані захисниками та ОСОБА_4 . Наразі ОСОБА_4 дійсно майже немає можливості самостійно пересуватися через отриману при падінні травму хребта та ніг. Також ОСОБА_4 обмежений в самообслуговуванні в побуті. ОСОБА_4 не визнавався недієздатним. В якості законного представника її залучив слідчий з тих підстав, що в іншому кримінальному провадженні ОСОБА_4 , через зловживання певний період часу спиртними напоями, визнавався таким, що не здатний керувати своїми діями.

Вислухавши прокурора, підозрюваного, захисників, законного представника, дослідивши надані докази та матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступних висновків.

У судовому засіданні встановлено, що у провадженні слідчого відділу Оболонського відділу поліції ГУНП в місті Києві перебуває кримінальне провадження, внесене 18.07.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005788, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, яке виділено в іншого кримінального провадження № 02099 постановою прокурора 18.07.2018.

28.07.2018 складено повідомлення про підозру ОСОБА_4 та спрямовано її поштою на адресу останнього. Крім того, 29.04.2021 указане повідомлення про підозру вручено дружині ОСОБА_4 ОСОБА_7 . Дане повідомлення, як свідчать пояснення захисників, останніми не оскаржувалось, крім того, отримано ними разом із клопотанням про обрання запобіжного заходу та учинення інших дій ще під час проведення обшуку в квітні 2021 року. А отже суд не бере посилання захисників на те, що ОСОБА_4 не було повідомлено про підозру за ч. 1 ст. 263 КК України.

В якості підтвердження обґрунтованості підозри органом досудового розслідування до матеріалів клопотання надано наступні докази:

- протоколи огляду місця події від 19.03.2018, згідно з якими було оглянуто місце події 19.03.2018 за адресою: м. Київ, вул. Прирічна, 5, на земельній ділянці було виявлено та вилучено металеву конструкцію «кільце з ключами» сірого кольору.

Під час огляду місця події 19.03.2018, за адресою: м. Київ, вул. Прирічна, 5, під`їзд № 18, поверх № 6, було виявлено та вилучено куртку чорного кольору та штани сірого кольору, два металевих ключі, пластикові банківські картки «Приватбанку» № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , фіксальний чек, частина резинової підошви та каблуки, змив речовини бурого кольору з підлоги, зіскоб речовини бурого кольору з підлоги біля дверей, чотири частини взуття підошви, що знаходились на сходах, частини черевика чорного кольору, металеві фрагменти з гострим краями, ацетоновий змив з отвору.

Під час огляду місця події 19.03.2018 за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено зіскоб речовини бурого кольору зі столу, предмет зовні схожий на гранату, металевий корпус зовні схожий на корпус гранати Ф.1 з маркуванням 186-14-68 Т, один предмет зовні схожий на замок ручної гранати УЗРГН-2 з маркуванням «55-81 УЗРГН-2 583», один предмет зовні схожий на 30 мм. осколковий патрон, три предмети схожих на магазини до автомату Калашникова з патронами, одинадцять патронів з маркуванням LCW 7,62 х 39, шість предметів схожих на патрони калібру 7 х 65, 30 предметів схожих на патрони калібру 539 х 82, сто п`ятдесят три предмети схожих на патрони з маркуванням 270 х 80, тридцять сім предметів схожих на патрони з маркуванням 84 х 3, двісті сорок три предмета схожих на патрони з маркуванням 3 х 85, тридцять предметів схожих на патрони з маркуванням 230 х 83, десять предметів схожих на патрони з маркуванням 3 х 91, один предмет схожий на патрон з маркуванням НОМЕР_3 , два предмети схожих на патрони з маркуванням 38 х 3 та 84 х 3, штани чорного кольору, штани сірого кольору, футболка зеленого кольору з речовиною бурого кольору, предмет зовні схожий на ніж, предмет зовні схожий на шило в паперовому саморобному чохлі, один аркуш паперу з рукописним надписом з обох сторін, зіскоб речовини бурого кольору зі столу на кухні, поміщені до окремих паперових конвертів та спецпакетів «Національна поліція. Слідчий підрозділ», з пояснювальними написами слідчого та понятих, скріплені печаткою Оболонського УП ГУНП у м. Києві. 19.03.2018 було винесено постанову про визнання вказаних речей речовими доказами у кримінальному провадженні;

- протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 23.07.2018, згідно з яким останній повідомив, що 19.03.2018, близько о 12 год. 00 хв., останній разом із ОСОБА_10 перебували на шостому поверсі буд. АДРЕСА_2 , а саме ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебував у тамбурі коридору будинку, поблизу вхідних дверей до квартири АДРЕСА_3 , а ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебував на сходинковому майданчику за межами тамбуру, у тому ж будинку на тому ж поверсі, про що ОСОБА_4 достовірно знав.

Між ОСОБА_4 та ОСОБА_9 виник конфлікт, який відбувався у приміщенні тамбуру, та в момент, коли ОСОБА_9 вийшов до сходинкового майданчика, де в той момент перебував ОСОБА_10 , ОСОБА_4 умисно привів в дію предмет схожий на ручну осколкову гранату типу РГД-5, яка у нього на той час знаходилася при собі, та кинув на сходинковий майданчик у напрямку, де перебували ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , внаслідок чого предмет схожий на ручну осколкову гранату типу РГД-5, вибухнув. ОСОБА_9 вдалося укритися від вибуху, а ОСОБА_10 було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді: множинних сліпих поранень (в наслідок вибуху гранати) м`яких тканин обох ступней, обох гомілок, правого бедра;

- протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 23.07.2018, згідно з яким останній повідомив, що 19.03.2018, близько о 12 год. 00 хв., останній разом із ОСОБА_9 перебував на шостому поверсі будинку АДРЕСА_2 , зокрема ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебував у тамбурі коридору будинку, поблизу вхідних дверей до квартири АДРЕСА_3 , а ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебував на сходинковому майданчику за межами тамбуру, у тому ж будинку на тому ж поверсі. У цей же час за вищевказаною адресою перебували ОСОБА_4 та його син ОСОБА_4 .

Між ОСОБА_4 та ОСОБА_9 виник конфлікт, на ґрунті зміни замків вхідних дверей квартири, який відбувався у приміщенні тамбуру, при тому ОСОБА_4 погрожував предметом схожим на ніж та викрутку. В момент, коли ОСОБА_9 вийшов до сходинкового майданчика, де також перебував ОСОБА_10 , ОСОБА_4 умисно привів в дію предмет схожий на ручну осколкову гранату типу РГД-5, яка у нього на той час знаходилася при собі, та кинув на сходинковий майданчик у напрямку, де перебували ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , внаслідок чого предмет, схожий на ручну осколкову гранату типу РГД-5, вибухнув. ОСОБА_9 вдалося укритися від вибуху, а ОСОБА_10 було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді: множинних сліпих поранень (в наслідок вибуху гранати) м`яких тканин обох ступней, обох гомілок, правого бедра;

- протокол допиту свідка ОСОБА_11 згідно з яким останній повідомив, що він періодично працює на будівництві. Так, 19.03.2018 ОСОБА_9 запропонував ОСОБА_11 змінити декілька вхідних замків, за адресою: АДРЕСА_1 , на що останній погодився. Приблизно о 11 год. 30 хв. ОСОБА_11 спільно із ОСОБА_9 та ОСОБА_10 перебували за вищевказаною адресою, де також перебували раніше невідомі ОСОБА_11 чоловіки, а саме ОСОБА_4 та його син. Між чоловіками розпочався словесний конфлікт на ґрунті зміни замків. Після чого ОСОБА_11 , перебуваючи у приміщенні квартири, почув вибух, та побачив із зовнішньої сторони дверей квартири ОСОБА_4 , який тримав у руках предмет схожий на викрутку, та сина ОСОБА_4 , який тримав у руках предмет схожий на кухонний ніж. Внаслідок вибуху ОСОБА_9 було спричинено тілесні ушкодження в області ніг;

- протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі ОСОБА_9 ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які впізнали ОСОБА_4 , як особу, яка 19.03.2018, приблизно о 12 год. 00 хв., умисно привела в дію предмет схожий на ручну осколкову гранату типу РГД-5, яка у нього на той час знаходилася при собі, та кинув на сходинковий майданчик у напрямку, де перебували ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , внаслідок чого предмет схожий на ручну осколкову гранату типу РГД-5 вибухнув;

- висновок судово-медичного експерта №1114/е від 05.07.2018;

- висновок експерта у галузі судово-балістичної криміналістики №8-5/384 від 11.05.2018;

- висновок судово-психіатричної експертної комісії №315 від 08.05.2018;

- висновок судово-психіатричної експертної комісії №109 від 05.07.2018;

- висновок експерта у галузі молекулярно-генетичної та судово-балістичної криміналістики №10-1/941, 14-130 від 27.06.2018; -

- висновок експерта у галузі судової хімічної та вибухотехнічної криміналістики №11-1/212/14-131 від 21.06.2018;

- протокол обшуку від 29.04.2021 року, що проводився за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі ухвали слідчого судді №756/6154/21;

- довідка з КНЛКМКЛ ШМД, виписка із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого №9006;

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Суд ураховує, що поняття обґрунтована підозра не визначене у національному законодавстві, але, зважаючи на вимоги, закріплені у статті 9 КПК України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд ураховує позиції Європейського суду з прав людини викладені в його рішеннях.

Так, у п. 32 справи «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, Series А, № 182) від 30 серпня 1990 року зазначено, що обґрунтована підозра це коли існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

На думку суду, обґрунтованість підозри повинна бути визначена враховуючи положення ст. 94 КПК України, а саме, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Дослідивши у судовому засіданні надані органом досудового розслідування докази, суд дійшов висновку про те, що вони є такими, що обґрунтовують підозру ОСОБА_4 в інкримінованому злочині, так як надані слідчим докази свідчать про те, що ОСОБА_4 міг вчинити інкриміновані дії при зазначених у клопотанні обставинах.

Суд звісно бере до уваги посилання захисника та підозрюваного в судовому засіданні щодо подій, які мали місце до внесення відомостей до ЄРДР, зокрема щодо цивільного спору пов`язаного з нерухомим майном. Між тим, суд ураховує, що Деснянським районним судом міста Києва 16.01.2021 було постановлено ухвалу про застосування щодо ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру в виді госпіталізації до психіатричного заклад з посиленим наглядом до виходу з указаного тимчасового розладу психічної діяльності. Оскільки суд, який приймає таке рішення, відповідно до вимог пунктів 1-3 ч. 1 ст. 513 КПК України зобов`язаний встановити: чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення? Чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою?

Наведене рішення свідчить, що судом було встановлено те, що мало місце суспільне небезпечне діяння, яке учинено ОСОБА_4 , який потім захворів на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання. Зокрема використання ОСОБА_4 осколкової наступальної гранати РГД-5. Тож, такі висновки є достатньою підставою наразі вважати обґрунтованою підозрою ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 263 КК України, виходячи з того, що обставини за цим провадженням та провадження за яким було постановлено ухвалу, мали пов`язані між собою обставини.

Приймаючи таке рішення, суд не брав до уваги в якості доказів зазначене слідчим «іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності», бо такі докази суд не може перевірити на відповідність вимогами ст. 84 КПК України.

Отже, суд вважає, що має місце наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 508 КПК України до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, можуть бути застосовані судом такі запобіжні заходи:

1) передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом;

2) поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку.

При цьому, згідно з частинами 2, 3 ст. 508 КПК України передбачені частиною першою цієї статті запобіжні заходи застосовуються судом до особи з моменту встановлення факту розладу психічної діяльності чи психічної хвороби.

Застосування передбачених запобіжних заходів здійснюється згідно із загальними правилами, передбаченими цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України окрім обґрунтованої підозри підставою застосування запобіжного заходу є також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Як видно з клопотання, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які обґрунтовують наявність підстав для застосування запобіжного заходу ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, а саме переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Між тим, на думку суду, указані прокурором у судовому засіданні ризики відсутні, оскільки на їх підтвердження суду не надано жодних доказів чи достатніх відомостей вважати їх існування, ураховуючи відомості які наведені стороною захисту та не заперечувались прокурором в судовому засіданні. Зокрема отримання інвалідності ОСОБА_4 , не можливість останнього здійснювати за собою належного догляду самостійно, як і не можливість самостійно пересуватись. А отже, це свідчить про відсутність підстав вважати наявними такі ризики, як можливість переховуватися. Тим більше, ризик переховування обґрунтовано лише тяжкістю покарання. Підстави вважати, що ОСОБА_4 отримав тяжке тілесне ушкодження намагаючись зістрибнути з балкону та втекти від органу досудового розслідування, під час судового розгляду суду не доведено. Свідки були відомі підозрюваному ще з 2018 року, між тим будь-яких відомостей щодо впливу на них суду не надано, а інкриміновані події також мали місце ще в 2018 році. А з того часу ніяких інших обвинувачень ОСОБА_4 не висунуто.

Слід також узяти до уваги, що запобіжний захід у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку може бути застосовано лише у випадку коли щодо особи планується застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування. Між тим, як видно з наданих суду матеріалів досудового розслідування, в кримінальному провадження триває загальний порядок досудового розслідування, та щодо особи не планується застосування примусових заходів медичного характеру. При цьому також встановлено, що ухвала суду про застосування щодо ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру в виді госпіталізації до психіатричного заклад з посиленим наглядом до виходу з указаного тимчасового розладу психічної діяльності, не виконувалась, а ОСОБА_4 вказані заходи медичного характеру не відбував, а отже і не лікувався. Зі слів ОСОБА_4 останній продовжував працювати. Також слід узяти до уваги, що ухвалу було постановлено ще в 2019 році, а висновок експерта на підставі якого прийнято рішення, було складено ще в 2018 році.

Узагалі, оглядаючи наведений висновок експерта вбачається, що ОСОБА_4 на час проведення експертизи виявляв лише тимчасові розлади психічної діяльності та потребував застосування примусових заходів медичного характеру в вигляді госпіталізації до психіатричного закладу до виходу з вказаного тимчасового розладу психічної діяльності. Також суд бере до уваги, що на час звернення до суду в цьому кримінальному провадження не проводилась психіатрична експертиза. Тож підстави вважати, що ОСОБА_4 потребує застосування до нього наразі запобіжного заходу в вигляді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають небезпечну поведінку, відсутні. Оскільки такий запобіжний захід може бути застосовано лише щодо особи, яка страждає на психічні розлади та потребує лікування.

З цих підстав слід також зауважити, що слідчий просить застосувати запобіжний захід як поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають небезпечну поведінку, хоча такого запобіжного заходу не існує. Бо відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 508 КПК України є запобіжний захід - поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку. Тобто мова йде не про поміщення в першу чергу особи до медичного закладу, а про надання особі психіатричної допомоги. Хоча як вже наведено, відомостей про те, що така допомога наразі підозрюваному потрібна, матеріали провадження не містять.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 196 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Наведені, на думку суду, обставини свідчать у судовому засіданні прокурор довів обставини, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого злочину, однак не довів обставини, передбачених пунктами 2, 3 тобто існування ризиків та наявність достатніх підстав для застосування запобіжного заходу як поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку, який є винятковим запобіжним заходом, пов`язаний, як то вже було наведено, саме зі станом здоров`я підозрюваного, і що інший більш м`який запобіжний захід не буде достатнім для запобіганню встановлених у судовому засіданні ризиків.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 КПК України слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Ураховуючи те, що застосування запобіжного заходу як поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку здійснюється в загальному порядку для запобіжних заходів, а також ураховуючи, що суд не знайшов підстав для застосування вказаного слідчим запобіжного заходу, хоча суду доведено наявність обґрунтованої підозри, на думку суду в задоволенні клопотання слідчого слід відмовити, між тим відповідно до ч. 3 ст. 194 КПК України слід зобов`язати ОСОБА_4 прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду, відповідно до стадії кримінального провадження.

Керуючись статтями 7, 110, 131, 132, 177, 178, 194, 309, 369-372, 376, 395, 508 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання слідчого, поданого в рамках кримінального провадження, внесеного 18.07.2018 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005788, про застосування запобіжного заходу у вигляді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають небезпечну поведінку ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України відмовити.

Зобов`язати ОСОБА_4 прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду, відповідно до стадії кримінального провадження.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1