Справа № 157/1075/21
Провадження №1-кп/157/38/22
УХВАЛА
Іменем України

13 січня 2022 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

особи, стосовно якої вирішується

питання про застосування примусових

заходів медичного характеру ОСОБА_4 ,

законного представника особи,

стосовно якої вирішується питання

про застосування примусових

заходів медичного характеру ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 8 червня 2021 року за №0000190, щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , освіта вища, не працевлаштований, не одружений, не судимий,

за ознаками суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 8 червня 2021 року близько 16 години, знаходячись навпроти приміщення, яке належить Видричівському старостинському округу, що розташоване за адресою: вул. Центральна, 49, с. Видричі, Камінь-Каширський район, Волинська область, будучи нездатним усвідомлювати свої дії та керувати ними через хронічне психічне захворювання у вигляді біполярного афективного розладу з психотичними симптомами, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, під час конфлікту з потерпілим ОСОБА_7 , шляхом стискання пальцями правої руки за верхню третину лівого плеча потерпілого та в подальшому під час шарпанини, хапаючи руками за руки та тулуб останнього, заподіяв тілесні ушкодження ОСОБА_7 у вигляді синців, подряпин та садна у ділянці тулуба та верхніх кінцівок, які згідно з п. 2.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ № 6 від 17.01.1995, по ступеню тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_4 , перебуваючи у стані неосудності, вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечив обставину нанесення потерпілу ОСОБА_7 тілесних ушкоджень та пояснив, що між ним та потерпілим, який є старостою села Видричі, мав місце конфлікт, оскільки навпроти зупинки на проїжджій частині дороги були ями, а останній, будучи посадовою особою сільської ради повинен був вжити заходів щодо усунення таких недоліків. Він ОСОБА_7 тілесних ушкоджено не наносив, а лише схватив останнього за ліву руку своєю рукою і відштовхнув, оскільки той неподалік сільської ради 8 червня 2021 року близько 16 год. вдарив його ногою у пах.

Потерпілий ОСОБА_7 у судовому засіданні дав показання про те, що близько за тиждень до нанесення йому тілесних ушкоджень тричі викликали працівників поліції до ОСОБА_4 , оскільки останній бігав за жителями села із штахетом, із ножем, а останній раз медичні працівники зробили інєкцію щоб заспокоїти ОСОБА_4 . Вранці 8 червня 2021 року ОСОБА_4 прийшов до сільської ради з викруткою, яку у нього на вулиці біля сільської ради забрав ОСОБА_8 , оскільки той до нього чіплявся, викрутку ОСОБА_9 віддав йому (потерпілому), потім ОСОБА_4 зайшов до нього у кабінет у сільську раду, після чого приміщення ради залишив. Однак біля 16 год., коли до нього зайшов колишній землевпорядник сільської ради ОСОБА_10 щоб взяти довідку та перебував в одному з кабінетів сільської ради, до приміщення ради зайшов із цигаркою ОСОБА_4 , а тому він попросив останнього вийти на вулицю, посилаючись на заборону куріння у приміщенні, однак ОСОБА_4 почав виражатися у його сторону нецензурними словами і висловив вседозволеність щодо куріння у будь-якому місці, а тому він (потерпілий) виштовхнув на вулицю ОСОБА_4 , останній присів на ганку, а дим від цигарки випускав у приміщення сільської ради (коридор), і тоді він попросив ОСОБА_4 покинути територію сільської ради, яка є громадським місцем, однак ОСОБА_4 після цього вхопив його за руку і сказав, що оскільки це громадське місце, то він (потерпілий) піде з ним, і тому він почав відштовхуватись від ОСОБА_4 , а останній у відповідь стиснув його за ліве плече, стискав сильніше та сильніше, і почав тягнути. Він (потерпілий) почав просити ОСОБА_4 щоб той його пустив, при цьому вже звертався на нього на «ти», що ОСОБА_4 збентежило, і останній замахнувся щоб вдарити його, однак він ОСОБА_4 відштовхнув, після цього ОСОБА_4 знову схопив його за руку та намагався вдарити, однак він закрився та, захищаючись, вдарив ОСОБА_4 у пах, внаслідок чого останній впав, але відразу піднявся та з кишені дістав ручку, якою замахнувся на нього, він знову відштовхнув ОСОБА_4 та забіг до приміщення сільської ради. В подальшому ОСОБА_4 побіг через дорогу і взяв півтораметрову палицю, почав бігти на нього, бібліотекарку ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які на той час також вже були на вулицю, а тому вони усі забігли до приміщення сільради та закрилися, почали викликати поліцію. ОСОБА_4 стукав у двері та ходив біля сільської ради, однак коли приїхали працівники поліції, то ОСОБА_4 вже біля сільської ради не було. На наступний день, коли він з смт. Ратне повертався до приміщення сільської ради, був вже неподалік, то побачив, що ОСОБА_4 з ножем прийшов до сільської ради та стукав у двері, а бібліотекарка ОСОБА_13 через вікно вилазила з приміщення ради.

З показань в судовому засіданні свідка ОСОБА_13 вбачається, що як на роботу прийшов працювати ОСОБА_7 , то ОСОБА_4 почав часто приходити до неї та вимагав якій документи, записував дні, коли вона відходила у магазин, розповідав, що вона веде аморальний спосіб життя. У той день, коли сталася бійка, ОСОБА_4 зайшов спочатку до неї, а тому вона покликала старосту ОСОБА_7 , і ОСОБА_4 вийшов з бібліотеки та зайшов у кабінет, де сидів колишній працівник сільської ради ОСОБА_14 . ОСОБА_15 вчепився до останнього, вказуючи що той немає права перебувати у кабінету сільської ради, оскільки вже звільнений. ОСОБА_7 гарно попросив вийти ОСОБА_4 , останній виходячи із приміщення сільської ради дістав цигарку і закурив, тоді ОСОБА_7 попросив ще раз ОСОБА_4 вийти з приміщення. ОСОБА_4 з сільської ради вийшов, однак почав погрожувати, ОСОБА_7 намагався заспокоїти ОСОБА_4 , але останній схопив за ліву руку ОСОБА_7 та почав тягти за територію сільської ради і бити, вона почала кричати, що б`ють ОСОБА_16 та кликати ОСОБА_14 , і викликала поліції. ОСОБА_7 під час шарпанини, захищаючись, вдарив ОСОБА_4 у пах, однак останній дістав ручку кулькову та почав погрожувати, в тому числі їй також, говорив, що вона не дійде додому. У той день ОСОБА_4 погрожував також і палицею ОСОБА_7 , а також погрожував їй до приїзду поліції. На наступний день коли ОСОБА_7 поїхав знімати побої, вона залишилась сама у сільській раді та закрилася з середини, оскільки боїться ОСОБА_4 . Останній вкотре прийшов до приміщення сільської ради, почав гримати у двері, вимагати, щоб вона йому їх відкрила, що з сільської ради вона не вийде, а тому вона змушена була тікати через вікно, і якраз у цей момент її побачив ОСОБА_7 , який під`їжджав до сільської ради.

Свідок ОСОБА_14 у судовому засіданні дав показання про те, що влітку 2021 року, точної дати не пам`ятає, він сам перебував у кабінеті секретаря сільської ради та почув як кричить ОСОБА_13 , що б`ються, вибігши на вулицю, він побачив, що вже ОСОБА_7 та ОСОБА_4 стояли порізно, бійки не було, однак у руках ОСОБА_4 щось тримав та погрожував ОСОБА_7 , моменту бійки він не бачив.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_17 пояснила, що влітку 2021 року на території Видричівської сільської ради ОСОБА_4 хапав за руки ОСОБА_7 , замахувався на останнього палицею, ображав, намагався вдарити палицею, і тому потерпілий ОСОБА_7 його штовхнув, але ОСОБА_4 не впав. Очевидцями цих подій також були працівники сільської ради та її сестра. У ОСОБА_7 на руці після цього конфлікту вона бачила синці у тих місцях, де ОСОБА_4 хапав його за руки.

З протоколу проведення слідчого експерименту від 10 червня 2021 року з фототаблицями до нього вбачається, що потерпілий ОСОБА_7 під час проведення слідчого експерименту детально показав механізм та локалізацію заподіяння тілесних ушкоджень, зокрема, показав характер штовханини з ОСОБА_4 та продемонстрував наявне тілесне ушкодження на лівому передпліччі.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 62 від 9 червня 2021 року у потерпілого ОСОБА_7 виявлено тілесні ушкодження у вигляді синців, подряпин та садна у ділянці тулуба та верхніх кінцівок. Дані тілесні ушкодження утворилось від дії тупого твердого предмету (предметів) з обмеженою травмуючою поверхнею, терміном утворення не більше 1-2 доби до моменту обстеження, мінімальною кількістю контактів не менше п`яти. Тілесні ушкодження у ОСОБА_7 у вигляді синців, подряпин та садна у ділянці тулуба та верхніх кінцівок по ступеню тяжкості відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень. Судово-медичних даних, що вказані ушкодження утворились при падінні з висоти власного зросту немає.

З протоколу огляду предметів від 11 червня 2021 року вбачається, що згідно з медичною документацією щодо ОСОБА_4 останній перебував на психіатричному обліку та проходив неодноразово лікування у КНП «Камінь-Каширська ЦРЛ», у Волинській обласній психіатричній лікарні № 2 смт. Олика, Волинській обласній психіатричній лікарні № 1 м. Луцька, останнє звернення до психіатра КНП «Камінь-Каширська ЦРЛ» зафіксоване у картці 8 червня 2021 року.

Як вбачається з копії довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААА № 760893, ОСОБА_4 з 1 січня 2018 року є особою з інвалідністю третьої групи загального захворювання, інвалідність встановлено довічно.

Згідно з висновком судово-психіатричної експертизи № 183 від 19 липня 2021 року ОСОБА_4 страждав у період вчинення інкримінованого йому правопорушення хронічним психічним захворюванням у вигляді біполярного афективного розладу з психотичними симптомами. Хронічний психічний розлад у період, що стосується інкримінованого протиправного діяння, позбавляв ОСОБА_4 можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. ОСОБА_4 страждає на даний час хронічним психічним захворюванням у вигляді біполярного афективного розладу з психотичними симптомами. Хронічний психічний розлад на даний час позбавляє ОСОБА_4 можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. ОСОБА_4 за своїм психічним станом потребує примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації у відділення із загальним типом нагляду.

Аналізуючи вищенаведені докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що належить визнати доведеним те, що ОСОБА_4 , перебуваючи у стані неосудності, вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

У відповідності до ч. 2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно з ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку встановлених Кримінальним та Кримінально процесуальним кодексами України, цим законом та іншими законами.

Статтею 93 КК України передбачено, що примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб: 1) які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння; 2) які вчинили у стані обмеженої осудності кримінальні правопорушення; 3) які вчинили кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіли на психічну хворобу до постановлення вироку або під час відбування покарання.

Відповідно до ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: 1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; 2) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом; 3) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом; 4) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом. Госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом може бути застосована судом до психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку.

З урахуванням вищезазначеного, в тому числі висновку судово-психіатричної експертизи, суд дійшов висновку про вчинення ОСОБА_4 суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, у стані неосудності, оскільки останній страждав у період вчинення інкримінованого йому правопорушення хронічним психічним захворюванням у вигляді біполярного афективного розладу з психотичними симптомами.

За таких обставин та заслухавши думку прокурора, який клопотання про застосування щодо ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру підтримав, законного представника особи, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характер, та захисника, які не заперечили проти задоволення клопотання, і беручи до уваги тяжкість вчиненого у стані неосудності діяння, характер і тяжкість захворювання ОСОБА_4 , до останнього доцільно та необхідно застосувати примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

На підставі ст. 100 КПК України речові докази, а саме: амбулаторну карту ОСОБА_4 належить повернути до КНП «Камінь-Каширська центральна районна лікарня».

Підстав для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження немає.

Керуючись статтями 512, 513 КПК України, суд

ухвалив:

Клопотання прокурора у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 8 червня 2021 року за №0000190, про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_4 у зв`язку із вчиненням суспільно-небезпечного діяння, яке містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, задовольнити.

Визнати доведеним, що ОСОБА_4 , перебуваючи у стані неосудності, вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Застосувати щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Видричі Камінь-Каширського району, Волинської області, примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Речовий доказ амбулаторну карту ОСОБА_4 повернути до КНП «Камінь-Каширська центральна районна лікарня».

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Камінь-Каширський районний суд протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Дата проголошення повного тексту ухвали 12 год. 10 хв.

14 січня 2022 року.

Головуючий: ОСОБА_1