КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 грудня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
з участю особи, яка подала скаргу ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03 вересня 2021 року,
в с т а н о в и л а:
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03 вересня 2021 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність службових осіб Державного бюро розслідувань щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальні правопорушення за його заявою від 16.07.2021 (вих. № 4433/16).
Таке рішення слідчий суддя мотивував тим, що не погоджуючись з рішенням судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_6 про відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_7 до очолюваної заявником Громадської організації, про закриття підготовчого провадження у цивільній справі та призначення її до судового розгляду, заявник вдався до їх оскарження у позасудовому порядку, а саме шляхом звернення до органу досудового розслідування із заявою про вчинення головуючим суддею злочинів, які, на думку ОСОБА_8 , фактично полягали у винесенні неправосудних рішень, проте передбачена КПК можливість здійснення впливу на суддю у зв`язку з прийняттям ним судового рішення через процедуру кримінального переслідування є зазіханням на гарантовану Конституцією України та міжнародними зобов`язанням України незалежність судді, що порушує зазначені акти міжнародного законодавства, тому відмовив у задоволенні скарги.
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, ОСОБА_5 _________________________________________
Справа №11-сс/824/6439/2021 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_9
Категорія: ст. 303 КПК України Доповідач ОСОБА_1
подав апеляційну скаргу, в якій, вважаючи ухвалу слідчого судді винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права, з грубим порушенням норм КПК України, просить її скасувати та зобов`язати Шевченківський районний суд м. Києва наново розглянути його скаргу на бездіяльність керівника СУ ДБР, яка виразилась у невнесенні відомостей його заяви за вих. № 4433/16 від 16.07.2021 року про вчинене кримінальне правопорушення, в порядку, визначеному ст.ст. 306-307 КПК України.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що у його заяві за вих. № 4433/16 від 16.07.2021 року містилися всі необхідні дані про вчинення кримінальних правопорушень суддею ОСОБА_10 для внесення її відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, проте у порушення вимог законодавства, станом на 23.07.2021 року його у жодний із способів так і не було повідомлено керівником СУ ДБР або уповноваженим слідчим про внесення до ЄРДР відомостей по його заяві, у зв`язку з чим він звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність уповноваженого керівника СУ ДБР, однак слідчий суддя відмовив у задоволенні його скарги, допустивши порушення норм матеріального та процесуального права, які надають підставу для скасування оскаржуваної ухвали: не викликав у судове засідання суб`єкта оскарження - керівника СУ ДБР, а також не викликав його; викликав у судове засідання представника СУ ДБР, про призначення якого у справі суду не було надано доказів та бездіяльність якого ним не оскаржувалася; проводив судове засідання без участі керівника СУ ДБР; при винесенні рішення знехтував вимогами Наказу ГПУ за № 298 від 30.06.2020, який вимагав від уповноваженої особи ДБР внести необхідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань; не витребовував і не досліджував матеріали його заяви до керівника СУ ДБР, взамін вдався до розгляду його заяви за вих. № 4433/16 від 16.07.2021 про вчинене кримінальне правопорушення по суті справи, чого не дозволено нормами ст. 26 КПК України; протиправно вирішував ті питання, які законом віднесені до повноважень органу досудового розслідування (слідчого, процесуального керівника); стверджував обставини справи, не маючи на те жодних підстав, доказів і повноважень та приймав рішення виключно не з підстав, наявних у провадженні належних та припустимих доказів, а керувався лише власними припущеннями, що є неприпустимим.
Отже, слідчий суддя, не в повній мірі з`ясував всі обставини кримінального провадження, яке ним оскаржується, тому упустив той факт, що СУ ДБР не виконало вимоги ст. 214 КПК і наказу ГПУ за № 298 від 30.06.2020, що є підставою для скасування даної ухвали.
Також апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, як пропущений з поважних причин, посилаючись на те, він не був присутнім на проголошенні судового рішення, оскільки його не було повідомлено про розгляд скарги, а копію повного тексту оскаржуваної ухвали він отримав наручно лише 25.10.2021 року, тому апеляційну скаргу до суду подав 26.10.2021 року, що відповідає першому процесуальному дню.
Будучи повідомленими про дату, час та місце апеляційного розгляду, прокурор в призначений час до суду апеляційної інстанції не з`явилися, про поважність причин своєї неявки суду не повідомили і ніяких клопотань про відкладення розгляду не подавали, а тому, відповідно до вимог ч. 4 ст. 405 КПК України, апеляційний суд, враховуючи, що його неявка не перешкоджає проведенню розгляду, вважає можливим розглянути апеляційну скаргу без його участі.
Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_5 на підтримку доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження за скаргою та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Відповідно до приписів п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України, апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п?яти днів з дня її проголошення.
У разі, якщо апеляційна скарга подана після закінчення строку апеляційного оскарження суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка її подала, вирішує питання про поновлення цього строку, згідно п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України.
Зважаючи на те, що ОСОБА_5 не був присутнім у судовому засіданні 03.09.2021 року, коли була постановлена оскаржувана ухвала, і її копія на його адресу не направлялась, а була ним отримана безпосередньо в суді 25.10.2021 року, і вже 26 жовтня 2021 року ОСОБА_5 подав до суду апеляційну скаргу, то слід дійти висновку, що ОСОБА_5 строк на оскарження ухвали слідчого судді пропущено з поважних причин, у зв`язку з чимколегія суддів вважає можливим його поновити.
Що стосується апеляційних вимог ОСОБА_5 , то колегія суддів враховує наступне.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, під час досудового розслідування може бути оскаржена, зокрема, бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Приписами ч. 1 ст. 214 КПК України встановлено, що слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Згідно з частиною 4 цієї статті Кодексу слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.
Отже, розглядаючи скаргу на вказану бездіяльність слідчому судді необхідно з`ясувати, чи була подана заява про вчинене кримінальне правопорушення особі, уповноваженій на внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, чи вчинила або не вчинила і з яких причин ця особа дії, передбачені ч. 1 ст. 214 КПК України.
Частина 2 статті 307 КПК України передбачає, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:
1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора;
1-1) скасування повідомлення про підозру:
2) зобов`язання припинити дію;
3) зобов`язання вчинити певну дію;
4) відмову у задоволенні скарги.
За змістом положень ст. 307 КПК України рішення про відмову у задоволенні скарги слідчий суддя може прийняти виключно за результатами розгляду скарги по суті порушених у ній вимог, тобто шляхом перевірки доводів заявника щодо невиконання вимог ч. 1 ст. 214 КПК України слідчим, дізнавачем або прокурором після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто таким, що ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду і оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу та в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Згідно ст. 372 КПК України, мотивувальна частина судового рішення у формі ухвали повинна містити мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався, а резолютивна частина - висновки суду.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, 16 липня 2021 року ОСОБА_5 подав до Державного бюро розслідувань заяву про вчинення суддею Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_10 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 366, ч. 1 ст. 396, ч. 2 ст. 256, ч. 1 ст. 111, ст. 170, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 27 КК України. Не отримавши будь-яких відповідей та інформації з приводу внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, ОСОБА_5 подав до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва скаргу, за результатом розгляду якої 03 вересня 2021 року було прийнято рішення про відмову у її задоволенні.
Постановляючи таке рішення, слідчий суддя в мотивувальній частині ухвали, проаналізувавши положення ст. 214 КПК України, дійшов висновку, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться лише ті заяви чи повідомлення, що можуть об`єктивно свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а надалі, зазначивши, що, не погоджуючись з рішенням судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_6 про відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_7 до очолюваної заявником Громадської організації, про закриття підготовчого провадження у цивільній справі та призначення її до судового розгляду, заявник вдався до їх оскарження у позасудовому порядку, а саме шляхом звернення до органу досудового розслідування із заявою про вчинення головуючим суддею злочинів, які, на думку ОСОБА_8 , фактично полягали у винесенні неправосудних рішень, та привівши зміст положень законодавства щодо гарантій незалежності суддів під час здійснення правосуддя, дослівно вказав, що "передбачена КПК можливість здійснення впливу на суддю у зв`язку з прийняттям ним судового рішення через процедуру кримінального переслідування є зазіханням на гарантовану Конституцією України та міжнародними зобов`язаннями України незалежність судді, що порушує зазначені акти міжнародного законодавства", у зв`язку з чим вимоги скарги задоволенню не підлягають.
Отже, постановлене слідчим суддею рішення не відповідає вимогам ст.ст. 370, 372 КПК України, адже взагалі не містить будь-яких мотивів щодо наявності підстав для відмови у задоволенні скарги ОСОБА_5 .
Таким чином, на переконання колегії суддів, слідчий суддя допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, за яких не випливає його висновок про підстави відмови у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноваженої особи СУ ДБР, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а тому ухвала слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03.09.2021 року підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду скарги ОСОБА_5 в суді першої інстанції.
За таких обставин, апеляційна скарга ОСОБА_5 підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів
Поновити ОСОБА_5 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03 вересня 2021 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03 вересня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність службових осіб Державного бюро розслідувань щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальні правопорушення за його заявою від 16.07.2021 (вих. № 4433/16), - скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
_________________ ___________________ __________________ ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3