Постанова

іменем України

23 вересня 2021 року
м. Київ

справа № 404/1392/20
провадження № 5-2952 км 21

Колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
засудженого ОСОБА_6
(в режимі відеоконференції),
розглянула в судовому засіданні касаційну скаргу захисника ОСОБА_7 на вирок Кропивницького апеляційного суду від 27 квітня 2021 року, в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001061, щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Затобольск, Костанайського району, Кустанайської області, Республіки Казахстан, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
засудженого за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 Кримінального кодексу України (далі КК).

Короткий зміст оскаржених судових рішень та встановлені обставини
1. Вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 02 березня

2021 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого

ч. 1 ст. 187 КК та призначено покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки.
2. Відповідно до статей 75, 76 КК звільнено ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк 2 роки та покладено обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти про зміну місця проживання, роботи або навчання, виконати заходи, передбачені пробаційною програмою «Подолання агресивної поведінки».
3. Вироком Кропивницького апеляційного суду від 27 квітня 2021 року вирок районного суду щодо ОСОБА_6 скасовано в частині призначеного покарання.
4. Ухвалено вважати засудженим ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 187 КК до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.
5. Зараховано ОСОБА_6 у строк відбування покарання у виді позбавлення волі період перебування під вартою з 13 лютого 2020 року по

02 березня 2021 року.
6. В решті вирок суду залишено без зміни.
7. Як встановлено місцевим судом, ОСОБА_6 вчинив напад із метою заволодіння чужим майном (розбій), поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу за наступних обставин.
8. 13 лютого 2020 року о 16:25 ОСОБА_6 , перебуваючи біля будинку

№ 1 А по вул. І. Плахотнюка в м. Кропивницькому, побачив малолітнього ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), діючи з корисливих мотивів, засуджений зайшов за малолітнім до під`їзду будинку, наздогнав останнього між 2 та 3 поверхом. Погрожуючи ОСОБА_8 застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого, демонструючи в руці предмет, схожий на ніж, засуджений наказав віддати кошти. Так як коштів у потерпілого не було, ОСОБА_6 вимагав віддати йому мобільний телефон. Сприймаючи погрозу як реальну, малолітній на виконання вимоги ОСОБА_6 передав мобільний телефон «Redma 6A Black» разом із належностями. ОСОБА_6 покинув місце вчиненого злочину, а майном розпорядився на власну користь. Діями засудженого заподіяно малолітньому матеріальну шкоду на загальну суму 1901 грн. 45 коп.

Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка їх подала
9. У касаційній скарзі захисник просить змінити вирок апеляційного суду щодо ОСОБА_6 та призначити засудженому покарання з іспитовим строком із застосуванням положень ст. 75 КК. На думку захисника, апеляційний суд, ухвалюючи новий вирок в частині призначення покарання винному, істотно порушив вимоги кримінального процесуального закону та неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність. Стверджує, що дані про особу, а саме, молодий вік винного, який вперше притягається до кримінальної відповідальності, його щире каяття обставини, які пом`якшують покарання, дають можливість його призначити засудженому з випробуванням. Вирок апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 420 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК). Призначена апеляційним судом засудженому форма відбування покарання не відповідає тяжкості скоєного злочину, а його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства.

Позиції учасників судового провадження
10. Засуджений підтримав доводи касаційної скарги.
11. Прокурор заперечив проти задоволення скарги захисника, вважав, що вирок апеляційного суду є законним та обґрунтованим.

Мотиви Суду
12. Заслухавши доповідь судді, думку засудженого та прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи, викладені в касаційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що скарга захисника не підлягає задоволенню з наступних підстав.
13. Відповідно до положень ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
14. Висновок суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_6 та кваліфікація його дій у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК, ґрунтується на сукупності доказів, зібраних відповідно до вимог КПК та захисником не оспорюється.
15. Доводи захисника про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, суворість покарання, колегія суддів вважає необґрунтованими з огляду на наступне.
16. Як убачається з вироку апеляційного суду, колегія суддів відповідно до вимог ст. 404 КПК переглядала вирок суду першої інстанції за апеляційною скаргою прокурора, котрий скаржився на неправильне застосування судом при призначенні покарання ст. 75 КК, доводи якого було задоволено.
17. ОСОБА_6 призначено покарання в межах санкції статті закону, за яким його засуджено.
18. У вироку викладено обвинувачення, визнане судом доведеним, наведено обставини, за яких було вчинено кримінальне правопорушення, дана юридична кваліфікація злочинного діяння засудженого.
19. Належно мотивовано і висновки суду в частині призначення винному покарання. Зокрема, суд послався на характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, конкретні обставини справи, дані про особу ОСОБА_6 .
20. Змінюючи вирок місцевого суду в частині призначеного покарання ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 187 КК, апеляційний суд зазначив, що районним судом не в повній мірі взято до уваги ту обставину, що засуджений вчинив розбійний напад на малолітню дитину із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу.
21. Будучи особою молодого віку, ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) не працює, за місцем проживання характеризується посередньо. Матеріали кримінального провадження не містять даних про те, що засуджений виявив щире каяття з приводу вчиненого.
22. Зокрема, щире каяття ґрунтується на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки і характеризується щирим осудом цієї поведінки, бажанням виправити ситуацію, що склалася.
23. Та обставина, що ОСОБА_6 вчинив розбійний напад під час застосованого до нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту в іншому кримінальному провадженні за частинами 1, 2 ст. 186 КК, у якому потерпілими також є малолітні особи, свідчить про те, що протиправна поведінка особи засудженого становить підвищену суспільну небезпеку.
24. Наведене спростовує доводи скарги захисника про відсутність належного мотивування вироку в цій частині та неврахування даних про особу винного.
25. Водночас, покарання, яке належить відбувати реально за ч. 1 ст. 187 КК, призначене у мінімальному розмірі санкції частини статті закону, за якою засуджено ОСОБА_6 , свідчить про те, що апеляційним судом у повній мірі враховано особисті дані засудженого, його молодий вік та обставини, на які посилається у скарзі захисник.
26. Разом із тим, характер та ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, спосіб його вчинення, дані про особу винного, які в своїй сукупності, на думку апеляційного суду, не дають достатніх підстав для застосування положень ст. 75 КК, з чим погоджується і суд касаційної інстанції.
27. В цілому апеляційним судом призначено покарання ОСОБА_6 відповідно до вимог статей 50, 65 КК.
28. Вважати призначене покарання явно несправедливим в силу суворості, як того вимагає ст. 414 КПК при скасуванні вироку, підстав у касаційного суду немає.

Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК, колегія суддів

ухвалила:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Кропивницького апеляційного суду від 27 квітня 2021 року щодо ОСОБА_6 без зміни.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3