Справа №639/8845/21
Провадження №1-кс/639/1/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2022 року м. Харків

Слідчий суддя Жовтневого районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ув`язненого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові скаргу ув`язненого ОСОБА_3 , 1984 року народження на порушення його прав при утриманні в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор»,-

ВСТАНОВИВ:
Ув`язнений ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова зі скаргою в порядку ст. 206 КПК України, в якій посилається на порушення його прав при утриманні в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор».

В судовому засіданні ув`язнений ОСОБА_3 уточнив вимоги своєї скарги, в якій зазначив, що з квітня 2021 року він перебуває в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор», на теперішній час у нього видалена права нирка, має хронічний полініфрит та гидронифоз лівої нирки, стан його здоров`я постійно погіршується, у зв`язку із чим він потребує кваліфікованого медичного обстеження, в тому числі огляду лікарів-спеціалістів поза межами медичної частини №27. Проте його численні звернення були проігноровані адміністрацією медичної частини, жодної медичної допомоги ОСОБА_3 не отримав.У зв`язку з вищевикладеним, ув`язнений ОСОБА_3 просить зазначену скаргу задовольнити та призначити повне його медичне обстеження із проведенням необхідних досліджень та призначення медичного лікування.
Прокурор відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд скарги за його відсутності, просив відмовити у задоволенні скарги ув`язненого, оскільки ОСОБА_3 надається медична допомога належним чином та підстав для вжиття заходів в порядку ст. 206 КПК України не вбачається.

Представник Харківської міської медичної частини №27 філії ЦОЗ ДКВС України у Харківській та Луганській областяхв судове засідання також не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини своєї неявки не повідомив.

Заслухавши думки учасників процесу, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Судовим розглядом встановлено, що в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» з 01.04.2021 року перебуває ув`язнений ОСОБА_3 , тобто в межах територіальної юрисдикції слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова.

В судовому засіданні ув`язнений ОСОБА_3 повідомив, що з квітня 2021 року медична частина №27 не надає йому належної медичної допомоги, не проводить медичне обстеження. Останній посилається на те, що має хронічні захворювання лівої нирки, стан його здоров`я постійно погіршується, у зв`язку із чимостанній потребує кваліфікованого медичного обстеження.

Слідчим суддею було направлено на адресу Харківської міської медичної частини №27 філії ДУ «ЦОЗ ДКВС України» у Харківській та Луганській областях копію скарги ув`язненого ОСОБА_3 та ухвалу від 28.12.2021 року з вимогою надати медичну документацію відносно ОСОБА_3 та іншу інформацію щодо стану здоров`я ув`язненого, проте, до початку судового засідання відповідних матеріалів до суду надано не було.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, стаття 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод покладає на державу обов`язок захищати фізичне здоров`я осіб, позбавлених волі.

Держава має забезпечити належний захист здоров`я ув`язнених, зокрема шляхом надання необхідної медичної допомоги (п. 72 рішення ЄСПЛ від 18.12.2008 року у справі «Ухань проти України», заява №30628/02).

Відповідно до пункту 138 рішення ЄСПЛ від 15.05.2012 року у справі «Каверзін проти України» (Kaverzin v. Ukraine), заява № 23893/03, надання необхідної медичної допомоги особам у місцях тримання під вартою є обов`язком держави (див., наприклад, рішення від 18 грудня 2008 року у справі «Ухань проти України» (Ukhan v. Ukraine), заява № 30628/02, пп. 72-74, з подальшими посиланнями). Встановлюючи те, чи виконали державні органи свої обов`язки з надання медичної допомоги особі, яка перебуває під вартою і під їхнім контролем, Суд має оцінити якість медичних послуг, наданих такій особі з урахуванням стану її здоров`я та «практичних вимог ув`язнення», і, якщо її було позбавлено адекватної медичної допомоги, з`ясувати, чи становило це нелюдське і таке, що принижує гідність, поводження на порушення статті 3 Конвенції (див. рішення у справах «Сарбан проти Молдови» (Sarban v. Moldova), заява №3456/05, п.78, від 4 жовтня 2005 року «Алексанян проти Росії» (Aleksanyan v. Russia), заява №46468/06, п.140, від 22 грудня 2008 року, і «Євген Олексеєнко проти Росії» (Yevgeniy Alekseyenko v. Russia), заява №41833/04, п.104, від 27 січня 2011 року).
Положеннями статті 11 Закону України «Про попереднє ув`язнення» та ст.ст. 6, 39, 72 Основ законодавства України про охорону здоров`я, передбачено, що особи, узяті під варту, мають право на надання їм медичної допомоги.

Відповідно до пункту 2.3 Розділу ІІ «Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту», затвердженого наказом Міністерства юстиції України, МОЗ України №239/5/104 від 10.02.2012 року, медичне обстеження осіб, узятих під варту, здійснюється у разі їх звернення зі скаргою на стан здоров`я за ініціативою лікаря медичної частини СІЗО або адміністрації СІЗО.
Під час медичного обстеження особи, узятої під варту, з метою встановлення діагнозу лікар медичної частини СІЗО використовує дані анамнезу, медичної документації, яка долучена до особової справи, результати огляду, дані лабораторних, рентгенологічних і функціональних методів дослідження. За необхідності керівництво СІЗО подає запит до закладу охорони здоров`я, який надавав медичну допомогу особі, узятій під варту, щодо результатів диспансерного, амбулаторного, стаціонарного нагляду або лікування.
У випадках, коли лікарі медичної частини СІЗО не можуть самостійно встановити діагноз, начальник медичної частини СІЗО подає запит до керівництва СІЗО щодо направлення хворого на лікування до обраного закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку або залучення відповідного лікаря-фахівця закладу охорони здоров`я.
Таким чином, враховуючи пояснення ув`язненого ОСОБА_3 , надані ним під час судового засідання на істотне погіршення стану здоров`я (має хронічні захворювання лівої нирки), а на спростування зазначених відомостей представниками медичної частини №27 жодних доказів до суду надано не було, слідчий суддя приходить до висновку, що уповноваженими службовими особами Харківської міської медичної частини №27 філії ЦОЗ ДКВС України у Харківській та Луганській областях не в повній мірі виконуються вищевказані приписи.

З огляду на вищевикладене слідчим суддею приймається рішення про зобов`язання завідувача Харківської міської медичної частини №27 філії Центру охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України у Харківській та Луганській областях забезпечити ув`язненому ОСОБА_3 проведення повного медичного обстеження для встановлення точного діагнозу та призначення необхідної кваліфікованої медичної допомоги, поза межами установи із залученням спеціалістів з лікарняних закладів чи закладів охорони здоров`я, після чого, з урахуванням результатів обстеження та встановленого діагнозу призначити ОСОБА_3 курс лікування в обсязі, передбаченому стандартами та нормативами медичної допомоги у сфері охорони здоров`я, клінічними протоколами надання медичної допомоги.
Керуючись ст.ст. 206, 369-372, 375, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Скаргу ув`язненого ОСОБА_3 на порушення його прав при утриманні в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» задовольнити.

Зобов`язати завідувача Харківської міської медичної частини №27 філії Центру охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України у Харківській та Луганській областях забезпечити проведення повного поглибленого медичного обстеження ув`язненого ОСОБА_3 , для встановлення точного діагнозу та призначення необхідної кваліфікованої медичної допомоги, поза межами установи із залученням вузьких спеціалістів з лікарняних закладів чи закладів охорони здоров`я.

З урахуванням результатів обстеження та встановленого діагнозу призначити ОСОБА_3 курс лікування в обсязі, передбаченому стандартами та нормативами медичної допомоги у сфері охорони здоров`я, клінічними протоколами надання медичної допомоги.

В порядку вимог ч.4 ст.535 КПК України зобов`язати орган, на який покладено обов`язок виконання зазначеного рішення, повідомити суд про його виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1