провадження № 274/1072/18
В И Р О К провадження № 1-кп/0274/127/21
І м е н е м У к р а ї н и
07.09.2021 року м. Бердичів
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючого - судді . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_1
за участі секретарів судового засідання . ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 274/1072/18 про обвинувачення
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Стара Синява Старосинявського району Хмельницької області, громадянина України, з вищою військовою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 , військового пенсіонера, не працює, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
за ч. 2 ст. 286 КК України,
прокурорів . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9
потерпілої . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_10
представника потерпілої . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_11
захисників . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_12 , ОСОБА_13
обвинуваченого . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_5 ,
Порушення водієм ОСОБА_5 вимог пунктів 1.5, 2.3 «б», 12.3 та 18.1 Правил дорожнього руху України знаходиться у прямому причинному зв`язку із створенням аварійної обстановки, виникненням даної дорожньо-транспортної події та її наслідками.
Кримінальна відповідальність за злочин, у вчиненні якого ОСОБА_5 визнається винуватим, передбачена ч. 2 ст. 286 КК України.
Крім повного визнання вини обвинуваченим, його винуватість також підтверджується сукупністю й інших зібраних та досліджених у судовому засіданні доказів.
Як показав свідок ОСОБА_18 , він з ОСОБА_21 навчалися на водійських курсах в селищі Гришківці. Курси закінчувалися о 20годині, але в той день їх відпустили на 15 хв. раніше. Вони вдвох з ОСОБА_22 йшли на зупинку, щоб їхати додому. Спиртне звісно ж не вживали. Моросило. Підійшли до пішохідного переходу, що веде до церкви. Перехід позначений знаком, на ньому нанесена дорожня розмітка «зебра» та він був добре освітлений. Пропустили автомобілі в бік ОСОБА_23 з увімкненими фарами, які не засліплювали. Подивилися по бокам, більше автомобілів не було в жодну із сторін. Видимість в бік ОСОБА_23 не обмежувалася, була доброю і становила більше ста метрів. Розпочали рух по пішохідному переході в середньому темпі. ОСОБА_22 йшов першим, він йшов за ОСОБА_22 . Чому не разом не пам`ятає. ОСОБА_22 темп руху не змінював, не пришвидшувався і не біг, напрямок руху також не змінював, так і йшов по пішохідному переході. Секунди через 2-3, коли ОСОБА_22 був вже за крок до закінчення переходу, а він ще був на середині, раптово ОСОБА_22 збила машина, яка їхала зі сторони ОСОБА_23 і яку до цього він не бачив. Оскільки все відбулося дуже швидко, на його суб`єктивну думку, швидкість автомобіля була більше 100 км/год. Автомобіль був сірого кольору, марки не знає. Чи було світло фар і яке саме, не пам`ятає. Від удару автомобілем ОСОБА_22 відлетів, машина ж проїхала ще метрів 10 і зупинилася біля ОСОБА_22 . ОСОБА_22 лежав на наступному пішохідному переході. Обвинувачений вийшов з автомобіля і підійшов до ОСОБА_22 , підбігли інші перехожі. Він також швидким кроком пішов до ОСОБА_22 . По дорозі ніяких інших дій не виконував, взуття не переміщував. У ОСОБА_22 йшла кров, обвинувачений ще щось підкладав йому під голову. Викликали швидку, яка приїхала хвилин за 30. Він подзвони потерпілій, повідомив, що ОСОБА_22 збила машина. На місці події було багато людей, криків. Щоб хтось говорив: «Навіщо побіг?» не чув. На автомобілі обвинуваченого бачив пошкодження у правій передній стороні. Дійсно на місце підходив охоронник, який говорив, що ДТП знято на камеру відеоспостереження. На місці події з ним слідчі дії не проводили, не опитували. В подальшому за його участі було проведено слідчий експеримент за тих же погодних умов, він розповів правду про обставини ДТП, підписав протокол, там все було записано вірно.
Свідок ОСОБА_24 пояснила суду, що в жовтні 2017 року ввечері, близько 20 години вони поверталися з навчання в ОСОБА_17 . На вулиці вже було темно, була мряка. Вона пішла до пішохідного переходу, що навпроти церкви. За нею йшла ОСОБА_25 . Дійшовши до переходу, вона розвернулася, щоб подивитися, чи не їдуть машини. В цей момент побачила, як ОСОБА_26 закінчує переходити дорогу по пішохідному переході. ОСОБА_22 був одягнений в темну шапку, синю куртку. Пішохідний перехід був позначений дорожньою розміткою «зебра» та був добре освітлений. ОСОБА_22 встиг зробити декілька кроків, пройшовши ще 1,5-2 метри і тут його безпосередньо на «зебрі» збив автомобіль сірого кольору, який рухався в напрямку міста Бердичева і вона його побачила на невеликій відстані від ОСОБА_22 . ОСОБА_22 при цьому рухався в середньому темпі, абсолютно точно не біг, при цьому дивився прямо. Автомобіль рухався з великою швидкістю, так як від удару ОСОБА_22 відлетів аж на другий пішохідний перехід, що за метрів 20. Автомобіль рухався з увімкненим світлом фар, перед наїздом не гальмував, на її думку, не помітивши пішохода. Після ДТП автомобіль зупинився за другим пішохідним переходом. З місця водія вийшов обвинувачений, підійшов до ОСОБА_27 . Вона ще сказала не чіпати потерпілого, щоб не було гірше. На місце події підійшли люди, в тому числі хлопець, який переходив пішохідний перехід за ОСОБА_22 , але на відміну від потерпілого лише почав переходити. Цей хлопчина відразу після наїзду побіг до ОСОБА_22 . Сам наїзд відбувся, коли ОСОБА_22 вже доходив до протилежної сторони дороги, але не біля самого бордюру, а десь посередині між роздільною суцільною лінією і бордюром, метри за два. Контакт відбувся передньою частиною автомобіля, точніше сказати не може. Обвинувачений місце події не залишав, запаху алкоголю від обвинуваченого вона не чула. ОСОБА_22 перед наїздом швидкість не збільшував, напрямок руху не змінював. Щоб хтось на місці події питав, чому він побіг, не чула. Про відео ДТП знає від слідчого, сама його не бачила.
З показань свідка ОСОБА_28 вбачається, що в жовтні 2017 року близько 20 години вона поверталася з авто курсів. Пів групи йшло переходити дорогу. Вона йшла з ОСОБА_29 . ОСОБА_30 з другом йшли за ними. На вулиці вже було темно, моросив дощ, дорога була мокрою. Їй чомусь не захотілося переходити дорогу по першому переході і вона запропонувала ОСОБА_29 піти на другий. ОСОБА_29 йшла першою, вона за нею. Йшли в напрямку міста Бердичева, спиною до ОСОБА_23 . Назустріч їхали машини, але далеко, тільки в`їжджали у поворот за метрів 150, вона бачила світло фар. Інших автомобілів в бік ОСОБА_23 не було, вони вільно встигали перейти дорогу. Відстань видимості сказати не може, але людей на зупинці через дорогу бачила добре. ОСОБА_29 дійшла до переходу першою і вже повернулася, вона ж тільки доходила до переходу і тому самого наїзду не бачила, лише почула різкий тріск і коли подивилася, побачила, як летить ОСОБА_22 . ОСОБА_31 впав на другому пішохідному переході, лише тоді побачила автомобіль темно-сірий, який зупинився за другим переходом неподалік від ОСОБА_22 . До цього автомобіль не бачила, тому як той їхав до наїзду сказати не може, звуків гальмування не чула. З автомобіля вийшов обвинувачений, підбіг до потерпілого, ще підкладав тому шапку під голову. В подальшому обвинувачений просив заспокійливе. На місце підбігли люди, вона подзвонила своєму майстру, було викликано швидку. На місці ДТП вона бачила лише розсипаний телефон, інших предметів, в тому числі взуття, не бачила. Друг ОСОБА_22 також був на місці, був дуже переляканим. На автомобілі було розбите лобове скло з правої пасажирської сторони, інших пошкоджень не бачила. Слідів шин на проїзній частині також не бачила. Пішохідний перехід, яким ОСОБА_22 переходив, освітлювався, був позначений дорожнім знаком, була «зебра», неподалік школа. Про відеозапис дізналася від слідчого, сама його не бачила.
Допитана свідок ОСОБА_32 пояснила, що число не пам`ятає, в осінню пору вона йшла після навчання в автошколі, спускалася вниз від Гришковецької сільської ради до пішохідних переходів. За нею йшли два одногрупники загиблий з другом. На вулиці було темно, мряка. Пішохідний перехід освітлювався ліхтарями. Як завжди, переходячи через дорогу, вона подивилася ліворуч-праворуч, почала переходити, значить автомобілів не було. Дорожнє покриття було мокрим, була нанесена розмітка «зебра». За нею по пішохідному переході переходили дорогу хлопці, на якій відстані не скаже, не бачила. Перейшовши, вона повернула та, здійснивши кроків 10-15, почула звук тупого удару. Повернувшись, побачила, як загиблий перелітає через автомобіль та падає на другому пішохідному переході. Автомобіль був світло-бежевого або іншого світлого кольору, зупинився. Як рухався автомобіль до події, не бачила, як і не чула до події жодних гучних звуків, криків, писку гальм тощо. До потерпілого почали збігатися люди товариш, дівчата з автошколи, якісь перехожі жінки. Хтось сказав, щоб потерпілого не чіпали, підклали шапку під голову. У потерпілого випав пакет, телефон, який підняв його товариш. Взуття потерпілого було ніби на місці, вона не бачила, щоб хтось його піднімав. Автомобіль обвинуваченого зупинився на кінці другого пішохідного переходу, водій був на місці пригоди. Були викликані швидка, поліція, ще хтось дзвонив, питав, чому так довго не їдуть. На місце події приїхав їхній інструктор. Вона та ще декілька людей дочекалися приїзду працівників поліції, які записали їхні номери. На місці всі щось розказували, про реєстратор вона нічого не чула. Чула, як хтось, не скаже хто саме, навіть чоловік або жінка, говорив, що загиблий побіг. На її думку, потерпілий міг би побігти, щоб проскочити, але вона сама цього не бачила. Швидкість автомобіля обвинуваченого звісно була дуже великою, бо якби не була б такою, то від удару потерпілий не перелітав би через машину аж на другий пішохідний перехід і обвинувачений міг би завчасно виявити пішохода на освітленому переході без перешкод для видимості та зупинитися.
Як показав свідок ОСОБА_33 , він є приватним підприємцем та має СТО в АДРЕСА_2 . У нього є відеокамера, яка наведена на проїзну частину вул. Леніна. Яка це камера, сказати не може, так як не розбирається, але камера фіксує і вдень, і вночі, має підсвітку, що покращує контрастність, щоб було краще видно. В той день у 2017 році, це було якесь свято, він приїхав на СТО у темну вечірню пору, близько 20 години. Погодні умови не пам`ятає, була якась мряка. Це вже було після ДТП, самого ДТП він не бачив і про його обставини йому нічого не відомо. На місці події були працівники поліції, швидка. Тіла на проїзній частині не бачив, як не бачив і обвинуваченого. На момент його приїзду працівників на СТО вже не було, в подальшому ніхто з його працівників не розповідав, що бачив ДТП. Оператора на камері у нього немає. Охоронці на СТО також відсутні, можливо охоронець був на сусідніх об`єктах. На цьому ж місці було як мінімум три ДТП, він давно бореться, щоб на тій ділянці покращили освітлення, пише заяви у сільську раду, депутатам, але поки що без змін, лише обіцяють зробити освітлення. Працівники поліції знають про його камеру, раніше вже брали відеозаписи. В цей раз також зранку, не пам`ятає через скільки часу, до нього прийшли працівники поліції, яким він самостійно добровільно передав відео на час ДТП, переписавши на диск. Сам він також переглядав відео. Камера самого пішохідного переходу не фіксує, затуляється стіною. На відео видно лише, як зупиняється автомобіль та падає людина, сам наїзд не зафіксовано. Монтажу, оброблення відео не зазнавало.
Допитаний як свідок слідчий СВ Бердичівського ВП ОСОБА_34 пояснив, що в той день в жовтні 2017 року він чергував у Відділі поліції по ДТП. Йому зателефонував черговий та повідомив про цю пригоду. До його службових обов`язків входить виїзд на місце ДТП і його первинне оформлення. Він сказав черговому, щоб направляв на місце події працівників СРПП. Сам він на власному автомобілі поїхав на місце ДТП. Приїхав майже першим. Це було близько 20 години. На це ж місце виїжджав ще одного разу через місяць, більше за півтора роки на тому ж місці ДТП не було. Потерпілого вже забрала швидка медична допомога. На місці був автомобіль обвинуваченого, сам обвинувачений, який був звичайним, знервованим. Йшов невеликий дощ, асфальтобетонне покриття було вологим. Вже було темно, але на самому місці ДТП було вуличне освітлення, пішохідні переходи освітлювалися зі стовпів. На місці ДТП була пряма ділянка дороги, оглядовість нічим не обмежувалася. Наявність дощу і темна пора доби на оглядовість також не впливали тому, що дощ був вкрай невеликим і мав вплив лише на гальмівний шлях на вологому покритті, а місце події добре освітлювалося. Крім того, на місці події була дорожня розмітка «зебра», яка була дуже добре наведена. Автомобіль обвинуваченого стояв за третім пішохідним переходом в напрямку з м. Житомира. Він доповів начальнику ВП, керівництву ВР ДТП, сказали провести правильно фіксацію, ніяких окремих вказівок щодо вчинення або невчинення якихось дій не було і не могло бути. Після приїзду працівників патрульної поліції, які забезпечували безпеку на місці ДТП, він почав фіксування, складання протоколу ОМП зі схемою. В протокол і схему він вніс всі відомості, що стосувалися справи. Про наявність мобільного телефону потерпілого, його взуття, не пам`ятає. Протокол і схема були пред`явлені всім учасникам, в тому числі обвинуваченому, скарг, зауважень не було. Автомобіль обвинуваченого забирали евакуатором, на автомобілі були пошкоджені бампер дещо справа та лобове скло у правій частині. На місці події, крім обвинуваченого, був ще його друг чи брат, друг потерпілого, двоє свідків, які йшли з автошколи та бачили подію. Він в усній формі опитав цих осіб про анкетні дані, записав їх на аркуш паперу або в блокнот для наступного виклику на допит як свідків, тому що фіксація обстановки була пріоритетною. Цей аркушик паперу він до справи не долучав, так як не бачив для цього підстав. Друг потерпілого був у шоковому стані, так як йшов, зі слів, за потерпілим по пішохідному переходу за декілька кроків і коли майже дійшов або дійшов до середини дороги, а потерпілому залишалося 1-1,5 м до тротуару, потерпілого на його очах збив автомобіль, тобто збити можна було ще і трішки і друга потерпілого. Також на місці події був депутат облради ОСОБА_20 , який здійснював відеофіксацію на свій мобільний телефон і відразу викладав в Інтернет. Він підходив до Романського, той сказав, що їхав з ОСОБА_23 , побачив місце ДТП і зупинився, самого ДТП не бачив, тому він і не допитував його як свідка, так як свідком той і не є. Крім того, на місце події приходив охоронець чи то з СТО, чи звідки, який також сказав, що вийшов на гамір, самого ДТП не бачив, тому і не допитувався як свідок. На місці події ніхто не говорив, що потерпілий перед ДТП біг. Дійсно під час складання протоколу огляду місця події автобус, який їхав в напрямку з Житомира, збив конус, яким було огороджено місце ДТП, але ніякого відношення до самої події це не має, оскільки автобус, проїжджаючи місце ДТП, потрапив у ситуацію, коли назустріч йому їхали автомобілі і був змушений брати праворуч, задівши таким чином боковою стороною конус. В ту ж ніч або наступного ранку він вніс відомості про ДТП до ЄРДР. Вносив відомості за фактом, а не по особі тому, що в цій категорії справ підозра оголошується особі лише за результатами слідчих дій, експерименту, експертиз, до цього ж не можна робити висновок про те, хто винен у ДТП. Про це він казав і при оформленні ОСОБА_5 , ніякого упередження до обвинуваченого не мав, сформованого переконання, що винен саме ОСОБА_5 , на час оформлення первинних документів ще не мав. Наступного дня він приїхав на місце події, дізнався про камеру на СТО, встановив власника. Той на прохання надав диск з відеозаписом на час ДТП. Для легалізації він допитав власника як свідка і протоколом допиту долучив диск. Цей диск він проглядав, поклав в білий паперовий конверт, який наклеїв на аркуш паперу і долучив до справи. Викликав для допиту як свідка ОСОБА_5 . Той з першого ж допиту мав адвоката. Склавши протокол допиту, коли залишалося лише підписати, він уткнув дурницю і показав ОСОБА_5 і адвокату відео з СТО. Після цього адвокат вскочив, сказав, що це все міняє, що треба змінювати показання, зазначивши, що ОСОБА_5 щось засліпило, що саме, не знає. Оскільки протокол був незавершений, він вніс цей запис. В подальшому поведінка ОСОБА_5 вказувала на намагання уникнути відповідальності будь-якими способами. Так, вже було погодженим з ОСОБА_5 , його адвокатом проведення слідчого експерименту, вибрано аналогічні погодні умови. Він прибув на місце, працівники СРПП забезпечили безпеку на місці, але у назначений час ОСОБА_5 не брав слухавку, а потім взагалі був відключений. Він відправив працівників СРПП, які супроводжували слідчу дію, за місцем проживання ОСОБА_5 . Двері їм ніхто не відчинив, але вже за 30 хвилин передзвонив адвокат і сказав, що раптово захворів і їх не буде на слідчому експерименті. На виклики ОСОБА_5 прибував виключно за судовими повістками. Він декілька разів викликав ОСОБА_5 для того, щоб з`ясувати, чи є погодні умови такими, за яких можна провести слідчий експеримент, чи не з`явилося нових клопотань. Жодного допиту ОСОБА_5 по суті без адвоката не проводилося, з першого ж дня у ОСОБА_5 був постійно адвокат. Він призначав експертизу технічного стану автомобіля і трасологічну, ОСОБА_5 був присутнім під час огляду автомобіля експертом. В подальшому справу він передав за підслідністю в слідче управління і жодних слідчих чи процесуальних дій, в тому числі слідчий експеримент, вже не здійснював. З розмов знає, що вина ОСОБА_5 доведена юридично. На його думку, ОСОБА_5 їхав зі швидкістю, яка була більше дозволеної, хоча і не знає, з якою саме, так як потерпілий впав аж за третім пішохідним переходом, а відстань між другим, де було збито, і третім переходами складає близько 20 м. Причиною ДТП вважає неуважність водія, який не міг не побачити на освітленому пішохідному переході двох людей. Коли справа була у нього у провадженні, жодних скарг, зауважень на його дії від обвинуваченого, захисників не було.
Крім того, винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 також підтверджується:
-даними протоколу огляду трупа від 17.10.17 з фототаблицею до нього, під час якого в приміщенні моргу Бердичівської ЦМЛ оглянуто труп ОСОБА_15 , зафіксовано зовнішні тілесні ушкодження на трупі (т. 1, а.п. 53-56);
-даними висновку судово-медичної експертизи № 248 від 11.12.17, згідно з яким смерть ОСОБА_15 настала від травми із залученням декількох ділянок тіла, яка супроводжувалась геморагічним забоєм головного мозку, легенів, субарахноїдальним крововиливом з проривом крові в шлуночки мозку, що визвало травматичний шок. При судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_15 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: забою головного мозку, забою легенів, травматичного субарахноїдального крововиливу, крововиливу в м`які тканини голови, перелому кісток склепіння та основи черепу, підшкірних крововиливів в ділянці грудної клітки справа та правого стегна, саден поперекової ділянки зліва. Дані тілесні ушкодження відносяться до категорії ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя, що спричинили смерть і знаходяться у прямому причинному зв`язку зі смертю. Дані тілесні ушкодження, враховуючи їх характер та розташування, виникли в результаті удару автомобілем, що рухався, при находженні потерпілого у вертикальному чи близькому до такого положенні, потерпілий був повернутий до травмуючого автомобіля правою боковою поверхнею тіла. Виявлені тілесні ушкодження могли виникнути за обставин та в термін, вказані в ухвалі, тобто 11.10.17 близько 20 год. 00 хв. під час наїзду автомобілем (т. 1, а.п. 58-60). Допитаний в ході судового розгляду експерт ОСОБА_35 показав, що за направленням Бердичівського ВП він робив розтин трупа ОСОБА_15 , у якого були виявлені тілесні ушкодження у вигляді забою головного мозку, забою легенів, перелому кісток склепіння та основи черепу, крововиливів, саден. За обставинами, які були надані працівниками поліції: ОСОБА_15 збив автомобіль на пішохідному переході. На нижніх кінцівках були виявлені тілесні ушкодження у вигляді підшкірних крововиливів правого стегна з правої сторони, на лівій нозі тілесних ушкоджень виявлено не було. Це, найбільш вірогідно, може вказувати, що ОСОБА_15 був обернутий правою стороною до травмуючого фактору і знаходився у вертикальному чи близькому до нього положенні, при цьому опираючись на одну ногу. Конкретизувати механізм виникнення тілесних ушкоджень, в тому числі внаслідок падіння на автомобіль, за автомобіль з висоти власного зросту, експертиза не може. Також він не може визначити швидкість автомобіля достатня для виникнення тілесних ушкоджень. Його висновки у експертизі є достовірними. Таким чином підтверджено час та спосіб скоєння злочину - внаслідок наїзду автомобілем під керуванням ОСОБА_5 ;
-даними листа Житомирського обласного центру з гідрометеорології № 24-03-16/1-1219 від 31.10.17, відповідно до якого встановлено погодні умови в селищі Гришківці Бердичівського району 11.10.17 близько 20 год. 00 хв.: хмарно, вітер західний, середня швидкість вітру 2 м/с, максимальна 6 м/с, температура повітря 11° тепла, відносна вологість повітря 94%, відмічався слабкий дощ, метеорологічна дальність видимості 4 км (т. 1, а.п. 79);
-даними копій карт виклику та виїзду швидкої медичної допомоги № 3047 від 11.10.17, відповідно до яких о 19 год. 53 хв. 11.10.17 було прийнято виклик про ДТП на вул. Леніна, 34, біля церкви в селищі Гришківці. За результатами виїзду ОСОБА_15 діагностовано ВЧМТ, забій головного мозку важкого ступеню, гематому потиличної ділянки голови, що підтверджує час та місце скоєння кримінального правопорушення (т. 1, а.п. 81-82);
-даними листа філії "Бердичівська ДЕД" № 109 від 25.10.17, згідно з яким при на автомобільній дорозі М-21 Житомир-М.Подільський (під`їзд до м. Бердичева з боку м. Житомир) км 2+980 на правій смузі встановлено дорожні знаки: 5.47 "Початок населеного пункту" км 1+130, інформаційне панно «Ділянка Підвищеної аварійності» км 2+100, 1.39 "інша небезпека" км 2+240, 1.32 "пішохідний перехід" км 2+800, 5.35.1 (2) "пішохідний перехід" км 2+980, 5.35.1 (2) "пішохідний перехід" км 2+990, 5.35.1 (2) "пішохідний перехід" км 3+020, 5.41 "місце зупинки автобуса" км 3+190, 1.1 "небезпечний поворот праворуч" км 3+190. Розмітка в наявності (т. 1, а.п. 84);
-даними листа Гришковецької селищної ради № 934 від 26.10.17, в якому рада повідомляє, що вуличне освітлення по вул. Житомирській вмикається о 18.00 та вимикається о 06.00, тобто було ввімкненим на час скоєння злочину (т. 1, а.п. 86);
-даними копії токсикологічного дослідження крові ОСОБА_15 на вміст алкоголю № 5735 від 20.10.17, згідно з яким у відібраному у ОСОБА_15 11.10.17 о 20.40 зразку крові алкоголю не виявлено (т. 1, а.п. 119);
-даними протоколу додаткового огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 02.01.18 зі схемою та фототаблицею до нього, при проведенні якого додатково зафіксовано наявність вуличного освітлення, дорожньої розмітки трьох пішохідних переходів, дорожніх знаків, що їх позначають на місці скоєння злочину на вулиці Житомирська в селищі Гришківці Бердичівського району (т. 1, а.п. 140-144);
-даними протоколу огляду предмету, в подальшому визнаного речовим доказом, від 16.02.18, а саме CD-R-диску, наданого свідком ОСОБА_36 , з відеозаписом з камери відеоспостереження на приміщенні СТО по АДРЕСА_3 , на якому зафіксовано завершення ДТП (т. 1, а.п. 182-183, 185);
Згідно з висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 109 від 11.10.17, 11.10.17 о 22.05 при огляді ОСОБА_5 ознак сп`яніння не виявлено (т. 1, а.п. 13).
Суд не покладає в основу вироку та визнає неналежним доказом дані висновку судової експертизи обставин і механізму дорожньо-транспортної пригоди № 3/73 від 05.02.18 (т. 1, а.п. 173-181), оскільки даних про обставини, що підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні, висновок не містить, запитання слідчого залишилися фактично без вирішення, висновки хоча б з якоюсь долею впевненості у документі не містяться, експерт зазначив, що вирішити питання про причинний зв`язок з виникненням аварійної обстановки і даної дорожньо-транспортної пригоди в категоричній формі - не представилось можливим.
Судом в ході судового розгляду досліджені всі процесуальні джерела доказів (ст. 84 КПК України), які були заявлені та надані сторонами на підтвердження обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні (ст. 91 КПК України), в обсязі, визначеному відповідно до ст. 349 КПК України та в порядку, передбаченому § 3 глави 28 КПК України. Про дослідження будь-яких інших джерел доказування сторони не зазначали, клопотань про долучення, дослідження або перевірку таких доказів до суду не надходило, сторони висловили свою думку про закінчення з`ясування обставин та перевірки їх доказами.
При цьому судом для забезпечення дотримання вимог статей 22, 42, 43 КПК України (щодо можливості ознайомлення з матеріалами обвинувачення, оцінки доказів), статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Право на справедливий суд), судом до матеріалів провадження в ході судового розгляду долучено й інші документи, які надано прокурором, в тому числі й інші докази, які можуть стосуватися допустимості, достовірності та повноти наведених вище доказів на підтвердження фактів та обставин, що підлягають доказуванню.
Первинні показання ОСОБА_5 доводи захисту про те, що загиблий ОСОБА_15 при наїздом біг, перетинав дорогу не зліва направо, а з права на ліво по відношенню до руху автомобіля, про те, що ОСОБА_38 перед ДТП засліпило, як вказано у експерименті, чи частково засліпило, як вказував захисник у своїх виступах, судом розцінюються як захисна позиція, викликана намаганням у будь-який спосіб виправдатись у своїх та чужих очах. Справа не про злочин, скоєний в умовах неочевидності, наявні очевидці скоєння злочину, показаннями яких безумовно спростовано доводи, що загиблий ОСОБА_15 перед наїздом біг, змінював напрямок руху, так само як і безумовно підтверджено, що ОСОБА_15 переходив дорогу по пішохідному переході зліва направо відносно напрямку руху автомобіля під керуванням ОСОБА_5 (це ж випливає і з висновку судово-медичної експертизи). При цьому сам обвинувачений надає показання, що він взагалі загиблого до наїзду не бачив, вже не кажучи, що бачив, як загиблий біг тощо.
Обвинувачений визнає та за достовірно встановленими фактичними обставинами до місця ДТП обвинувачений проїхав ще один пішохідний перехід, протягом всього під`їзду до цих переходів наявні попереджувальні дорожні знаки, видимість яких у світлі фар перевищує 100 метрів. Обвинуваченому інкримінується порушення вимог п. 18.1 ПДР України водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода, тобто ОСОБА_5 , наближаючись до пішохідного переходу, навіть першого, зобов`язаний був слідкувати за наявністю/відсутністю пішоходів поруч з переходом. У разі засліплення (а засліплення не може бути «трішки» засліпленням особа або сприймає всю дорожню обстановку або не сприймає, несприйняття частини дорожньої обстановки за наслідками не відрізняється від несприйняття всієї обстановки, оскільки особа вже не бачить важливих обставин, а значить не контролює ситуацію, керуючи джерелом підвищеної небезпеки) ОСОБА_5 не міг сприймати наявність/відсутність пішохода у дозволеного для нього (пішохода) місці, тобто відповідно до вимог наведеного пункту ПДР не мав права продовжувати рух, створюючи своїми діями аварійну обстановку. У справі ж встановлено, що наближаючись до пішохідного переходу, ОСОБА_5 не те, що не пропустив пішохода на пішохідному переході, але й взагалі швидкість до ДТП не зменшував, ігноруючи всі дорожні знаки, правила ПДР, які регулювали його рух.
Оцінивши наведені докази в їхній сукупності, суд вважає винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 доведеною та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, часткове добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставин, які б обтяжували покарання ОСОБА_5 , суд не встановив.
При призначенні покарання ОСОБА_5 суд керується загальними засадами призначення покарання, визначеними у ст. 65 КК України, і враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують його покарання.
Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, є тяжким злочином.
Обвинувачений раніше не судимий, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, за місцем проживання характеризується позитивно, за місцем військової служби також характеризувався позитивно, був звільнений у запас у 2011 році.
З урахуванням наведеного, тяжкості наслідків, що настали від дій обвинуваченого, приймаючи до уваги санкцію статті, суд приходить висновку про призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі. Проте, враховуючи особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності ніколи не притягувався, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, частково добровільно відшкодував завдану шкоду, приймаючи до уваги позицію сторін при призначенні покарання, особливо думку потерпілої, яка просить не позбавляти волі обвинуваченого, і саме позиція потерпілої перш за все підлягає врахуванню при визначенні міри покарання, відповідно до ст. 75 КК України суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування основного покарання з випробуванням.
Обговоривши питання щодо можливості незастосування додаткової міри покарання у виді позбавлення обвинуваченого права керувати транспортними засобами, суд враховує, що обвинувачений хоча і вчинив необережний злочин, але при цьому суть його порушень є вкрай грубою, пов`язаною з ігноруванням здається безпечного для оточуючих місця пішохідного переходу, подальше намагання висунути з метою уникнення відповідальності різноманітних версій, що свідчить про підвищену суспільну небезпечність його як водія, і на думку суду вимагає призначення додаткової міри покарання.
Враховуючи наведене, на думку суду, саме призначене обвинуваченому покарання сприятиме досягненню мети покарання та буде необхідним й достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як ним, так і іншими особами.
Потерпіла ОСОБА_10 клопоче про залишення цивільного позову щодо відшкодування матеріальної та моральної шкоди без розгляду у зв`язку з тим, що обвинуваченим у його частині збитки їй відшкодовано, але вона ще має намір звернутися до страхової компанії для відшкодування решти збитків.
Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів при проведенні судових експертиз, підлягають стягненню з ОСОБА_5 .
Підстав для зміни обраного щодо обвинуваченого запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, враховуючи призначене покарання, особу та поведінку обвинуваченого, до набрання вироком законної сили суд не вбачає.
Керуючись статтями 373, 374 КПК України, суд
ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування основного покарання з випробуванням протягом 2 (двох) років іспитового строку, якщо він протягом визначеного судом строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
Додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки підлягає реальному виконанню.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_10 про відшкодування матеріальної, моральної шкоди залишити без розгляду.
Стягнути з ОСОБА_5 (р.н. НОМЕР_3 ) на користь держави 7328 грн. 66 коп. процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експертів при проведенні Житомирським НДЕКЦ МВС України комплексної судової транспортно-трасологічної та експертизи технічного стану транспортного засобу, двох судових експертиз механізму та обстановки ДТП та комплексної судової експертизи фотозображень, обставин і механізму ДТП (отримувач: УК у м. Житомир/Житомирська міська отг24060300; банк отримувача: Казначейство України; код ЗКПО: 38035726; рахунок UA4489 9998 0313 0101 1500 0006 797; код класифікації доходів: 24060300).
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо обвинуваченого ОСОБА_5 залишити попередній - особисте зобов`язання.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок протягом тридцяти днів з дня проголошення може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учаснику, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Головуючий - суддя ОСОБА_1