Справа № 509/5153/20
Провадження № 1-кп/496/100/22
УХВАЛА
про обрання запобіжного заходу: особисте зобов`язання

20 січня 2022 року м. Біляївка
Біляївський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6
розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні №0001355 від 04.07.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Біляївського районного суду Одеської області знаходиться вказане кримінальне провадження.
В підготовчому судовому засіданні прокурором ОСОБА_3 було зазначено, що прокурором Іллічівської місцевої прокуратури ОСОБА_7 19.11.2020 року було заявлено клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та заборонити ОСОБА_5 залишати житло у період доби з 22:00 год. до 06:00 год. з покладенням на обвинуваченого обов`язків передбачених ч.5 ст. 194 КПК України. Клопотання прокурор мотивував тим, що обвинуваченому, ОСОБА_5 , інкримінується вчинення особо тяжкого кримінального правопорушення за ч.4 ст. 190 КК України, а саме заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене в особо великих розмірах, а тому, на думку прокурора, існують ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема переховуватися від суду та незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, а застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж домашній арешт, до обвинуваченого ОСОБА_5 , не може запобігти зазначеним ризикам.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений та його захисник просили відмовити у задоволенні вказаного клопотання, вважаючи його не обґрунтованим.
Потерпіла в підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора підтримала та просила задовольнити.
Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Статтею 176 КПК України встановлено, що запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом. Слідчий суддя, суд, відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому, найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.
Згідно із ст. 177 КПК України, метою і підставами застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави судді вважати, що обвинувачений, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до приписів ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання (ч. 4 ст. 194 КПК України).
Суд вбачає наявність достатніх підстав вважати, що існує ризики, передбачені п. 2, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, на які вказує прокурор.
Разом з тим, суд дійшов висновку про те, що прокурор не довів обставини, передбачені п.3 ч.1 ст. 194 КПК України, а саме недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, отже суд дійшов висновку про часткове задоволення клопотання прокурора та застосування більш м`якого запобіжного заходу обвинуваченому, ніж той, який зазначений у клопотанні.
Окрім цього, суд при обранні запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_5 враховує тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його виним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, його вік та стан здоров`я; міцність соціальних зв`язків, в тому числі наявність у ОСОБА_5 родини, наявність постійного місця проживання.
За таких підстав, суд приходить до висновку про обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, і вважає цей запобіжний заход достатнім для контролю за його процесуальною поведінкою у даному кримінальному провадженні.
Керуючись ст.ст. 177-179, 194, 196, 314, 315, 370-372 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту задовольнити частково.
Обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язки:
- прибувати до суду за першим викликом;
- не відлучатись із населеного пункту, в якому проживає, без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну місця свого проживання та роботи;
- утримуватися від спілкування з діючими та звільненими працівниками ЖБК «Марін-Білдер».

Строк дії ухвали становить два місяці з дня постановлення ухвали, тобто до 20.03.2022 року включно.
В решті клопотання відмовити.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що в разі невиконання покладених обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурора Біляївської окружної прокуратури.
Ухвала судді підлягає негайному виконанню.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя ОСОБА_1