Справа № 152/532/16-к
Провадження №11-кп/801/1161/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі учасників провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7
та його захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в режимі відеоконференції з ДУ «Вінницька установа виконання покарань (№1)» апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 13 серпня 2021 року,
якою відмовлено в задоволенні подання ДУ "Вінницька установа виконання покарань (№1)" про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст.81 КК України відносно:
засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Грибалівка Шаргородського району Вінницької області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, проживаючого та зареєстрованого до засудження за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини

До Вінницького міського суду Вінницької області 09.08.2021 року надійшло подання начальника Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№1)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 .

Подання мотивоване тим, що ОСОБА_7 відбуває покарання за вироком Шаргородського районного суду Вінницької області від 03.10.2016 року, яким його засудженого за ч. 2 ст. 121 КК України до 7 (семи) років позбавлення волі. Початок строку відбування покарання засудженому рахується з 15.11.2016 року, а кінець строку відбування покарання припадає на 15.11.2023 року. Станом на 15.07.2021 року засуджений ОСОБА_7 відбув 2/3 частини строку покарання, тому відносно нього комісією Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№1)» 15.07.2021 року (протокол № 12) прийнято рішення про можливість умовно-дострокового звільнення. Крім того, засуджений ОСОБА_7 характеризується позитивно, своєю зразковою поведінкою та добросовісним ставленням до праці довів своє виправлення, тому з цих підстав також заслуговує на умовно-дострокове звільнення.
Представник ДУ «Вінницька установа виконання покарань (№1)» ОСОБА_9 в судовому засіданні зазначив, що на думку керівництва установи засуджений ОСОБА_7 на даний час довів своє виправлення, а тому просить задовольнити подання.
Прокурор ОСОБА_10 в судовому засіданні просила суд відмовити в задоволенні подання у зв`язку з відсутністю на даний час достатніх та обґрунтованих підстав для його задоволення.
Засуджений ОСОБА_7 попередньо через представника установи виконання покарань подав суду письмову заяву про розгляд подання в судовому засіданні без його участі. Свою позицію по суті подання в даній заяві не висловив.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 13 серпня 2021 року відмовлено в задоволенні подання начальника Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№1)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 .

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 13.08.2021року скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою задовольнити подання начальника ДУ «Вінницька установи ВП (№1)», звільнити його умовно-достроково від подальшого відбування покарання.
Апеляційну скаргу мотивує тим, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, на момент розгляду подання він уже відбув більше двох третин строку покарання. Згідно характеристики за весь час відбування покарання характеризується з позитивної сторони, працевлаштований перукарем, дотримується норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними, на профілактичному обліку не перебуває. Звернув увагу суду на те, що не має дисциплінарних стягнень та має вісім заохочень, останнє з яких 09.04.2021. Вважає, що сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Позиції учасників судового провадження

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_7 підтримав свою апеляційну скаргу в повному обсязі та просив її задовольнити, посилаючись на викладені в ній обставини.
Захисник ОСОБА_8 підтримав апеляційну скаргу свого підзахисного і також просив її задовольнити, посилаючись на викладені в ній обставини.
Прокурор ОСОБА_6 заперечив проти задоволення апеляційної скарги засудженого та просив залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін як законну та обґрунтовану.
Представник ДУ «Вінницька установа ВК (№1)» в судове засідання для участі в розгляді апеляційної скарги засудженого не прибув, хоча повідомлявся належним чином про дату, час і місце апеляційного розгляду, проте не повідомив суд про поважні причини свого неприбуття.
Клопотань від учасників провадження щодо відкладення судового розгляду на адресу суду не надходило.
Прокурор, засуджений та його захисник не заперечували проти проведення апеляційного розгляду у відсутність представника ДУ «Вінницька установа ВК (№1)», тому відповідно до ч.4 ст.405 КПК України судовий розгляд проведено у його відсутність.

Мотиви суду

Заслухавши доповідача, вислухавши думку прокурора, захисника та самого засудженого, дослідивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст.94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Перевіряючи в апеляційному порядку оскаржуване судове рішення, апеляційним судом встановлено, що зазначені вимоги закону судом були дотримані.

Так, вирішуючи питання про відмову в задоволенні подання установи, суд першої інстанції встановив, що також знайшло своє підтвердження в ході апеляційного розгляду, ОСОБА_7 засуджений вироком Шаргородського районного суду Вінницької області від 03.10.2016 року за ч. 2 ст. 121 КК України до 7 (семи) років позбавлення волі.
Відповідно до особової справи засудженого та матеріалів подання ОСОБА_7 прибув в Державну установу «Вінницька установа виконання покарань (№1)» 18.11.2016 року. За час перебування в слідчому ізоляторі даної установи характеризувався посередньо, заходи заохочення та стягнення не застосовувались. Засуджений залишений для роботи з господарського обслуговування Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№1)» та зарахований до Відділення соціально-психологічної служби відповідно до наказу начальника установи від 18.11.2016 року.
Відповідно до характеристики від 15.07.2021 року засуджений ОСОБА_7 за час відбування кримінального покарання в установі характеризується позитивно, працевлаштований на посаді перукаря. Дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, товариський. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи, виконує їхні законні вимоги. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, завжди має охайний вигляд. До виконання робіт по благоустрою установи виконання покарань відноситься з ініціативою.
Крім того, ОСОБА_7 приймає активну участь у організації виховних заходів, які проводяться в установі. Реалізує програми диференційованого виховного впливу: «Правова просвіта», «Фізкультура і спорт», «Духовне відродження» та «Підготовка до звільнення». Прагне до підвищення загальноосвітнього рівня, навчається в десятому класі Комунального закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів № 9 Вінницької міської ради при установі. Приймає активну участь та організовує роботу самодіяльних організацій, а саме є головою ради колективу засуджених відділення і ланковим (бригадиром). Входить до складу літературно-бібліотечної та фізкультурно-спортивної самодіяльних секцій. Підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними. На профілактичному обліку в установі не перебуває. Відповідно до вироку суду ОСОБА_7 розкаюється у вчиненому, міру призначеного судом покарання вважає справедливою, заборгованості за виконавчими листами не має.
Також судом першої інстанції встановлено, що під дію ст.81 КК України (умовно-дострокове звільнення) засуджений ОСОБА_7 підпадає по відбуттю 2/3 частини строку покарання, а саме з 15.07.2021 року. Комісією Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№1)» 15.07.2021 року прийнято позитивне рішення щодо можливості умовно-дострокового звільнення від покарання засудженого ОСОБА_7 , як особи, що довела своє виправлення.
Згідно з довідкою про наявність дисциплінарних стягнень та заохочень від 15.07.2021 року, у ОСОБА_7 дисциплінарних стягнення немає, є 8 (вісім) заохочень, останнє від 09.04.2021 року.
При цьому, з Форми проведення оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення від 30.06.2021 року долученої до подання, судом першої інстанції було встановлено, що рівень впливу історії правопорушень на протиправну поведінку засудженого ОСОБА_7 оцінено як низький.
Так, у відповідності до вимог ст.81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.
Пунктами 2, 17, 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно-корисної праці та потреби в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Слід зазначити, що висновок суду про виправлення засудженого повинен бути заснований на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі.

Суд вправі прийняти рішення про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання за наявності двох обов`язкових чинників: сумлінної поведінки та сумлінного ставлення до праці, які в сукупності доводять виправлення засудженого.
Колегія суддів апеляційного суду повністю погоджується з висновком суду першої інстанції, оскільки він є законний та обґрунтований. В матеріалах провадження відсутні такі ґрунтовні дані про поведінку засудженого та його особу, які свідчать, що процес виправлення в дійсності досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим покарання у виді позбавлення волі перестає бути доцільним, оскільки як було встановлено в ході апеляційного розгляду, у відповідності до наявної в матеріалах судового провадження Форми проведення оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення від 30.06.2021 року долученої до подання, на що також було звернуто увагу судом першої інстанції, рівень впливу історії правопорушень на протиправну поведінку засудженого ОСОБА_7 було оцінено, як низький.
За таких обставин, колегія суддів враховуючи викладене вважає, що на даний час підстав для умовно-дострокового звільнення від покарання засудженого ОСОБА_7 не має.
Також матеріали провадження не містять переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали подальшого відбування покарання засудженим в ДУ «Вінницька УВП (№1)» та в судовому засіданні апеляційного суду не доведені.

На думку колегії суддів, поведінка засудженого може свідчити лише про його намагання дотримуватися умов відбуття покарання, а не про сумлінність його поведінки, оскільки наявність у засудженого лише восьми заохочень за весь період відбування покарання у виді позбавлення волі, а саме майже за п`ять років, підтримання соціально-корисних зв`язків, офіційне працевлаштування в установі, відсутність в установі на виконанні виконавчих листів, є у даному випадку недостатнім для доведення ним свого виправлення.

Відповідно до ч.1 ст.6 КВК України виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

На думку апеляційного суду процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним протягом всього перебування засудженого в установі виконання покарання.

Аналізуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції під час розгляду клопотання установи повністю дотримався вимог кримінального закону та розділу 8 КПК України, та обґрунтовано дійшов висновку про відсутність достатніх ознак, які вказували б на виправлення засудженого.
Викладені засудженим в апеляційній скарзі обставини були в повній мірі перевірені та враховані як судом першої, так і апеляційної інстанції при прийняті рішення.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції повністю відповідають фактичним обставинам справи, а доводи апеляційної скарги засудженого їх не спростовують, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.
Колегія суддів звертає увагу на те, що згідно до вимог ч.7 ст.154 КВК України у разі відмови суду щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким повторне подання в цьому питанні щодо осіб, засуджених за тяжкі та особливо тяжкі злочини до позбавлення волі на строк не менше п`яти років, може бути внесено не раніше як через один рік з дня винесення ухвали про відмову.

Керуючись ст.81 КК України, ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, -

у х в а л и в:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.
Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 13 серпня 2021 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання ДУ "Вінницька установа виконання покарань (№1)" про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4