УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 серпня 2021 року м. Запоріжжя
Колегія суддів Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
захисника адвоката ОСОБА_8 ,
ВСТАНОВИЛА:
В провадженні Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя перебуває на розгляді кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 296, ч. 2 ст. 15 п.п. 7, 13 ч. 2 ст. 115 КК України.
В судовому засіданні, відповідно до вимог ст. 331 КПК України колегією суддів на обговорення поставлено питання про доцільність продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою.
Під час судового засідання прокурор просила продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком 60 днів. Клопотання мотивувала тим, що ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України наразі продовжують існувати, а тому в разі зміни запобіжного заходу на більш м`який, можна спрогнозувати неправомірну поведінку обвинуваченого.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_8 проти продовження строку запобіжного заходу відносно свого підзахисного заперечила. Водночас клопотала про зміну міри запобіжного заходу з тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 на домашній арешт у певний період часу. Клопотання мотивувала тим, що на теперішній час обраний Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 повністю втратив свою необхідність, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були перераховані в ухвалі слідчого судді, вже перестали існувати. Крім того, обвинувачений ОСОБА_6 примирився з потерпілим ОСОБА_9 , повністю відшкодував матеріальні та моральні збитки, в зв`язку з чим, потерпілий не бажає, щоб до обвинуваченого було і надалі застосовано самий суворий запобіжний захід. Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_9 тільки частково підтвердив обставини, що викладені в обвинувальному акті, та зазначив, що вважає невірною кваліфікацію дій ОСОБА_6 , яка встановлена стороною обвинувачення по даному кримінальному провадженню, а також просив суд суворо не карати ОСОБА_6 , тому що пробачив його. Наразі встановлені усі особи, причетні до організації та вчинення злочину, виявлено та вилучено усі об`єкти та речі, що мають та можуть доказове значення у кримінальному провадженні та якими вже володіє сторона обвинувачення, встановлені та допитані свідки.
Також, при вирішенні клопотання адвокат просила врахувати той факт, що на момент скоєння правопорушення ОСОБА_6 є особою раніше не судимою, з позитивною характеристикою за місцем проживання, з міцними соціальними зв`язками, зареєстрований та мешкає зі своєю родиною за адресою: АДРЕСА_1 . Під вартою ОСОБА_6 знаходиться вже тривалий час, два роки, стан здоров`я ОСОБА_6 значно погіршився, згідно довідки від 02.06.2021 року до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12ААВ № 397835, йому встановлена третя група інвалідності по зору з причин загального захворювання. Також, захистом було надано суду інші медичні документи, які підтверджують наявність у ОСОБА_6 численних захворювань, в тому числі захворювання гепатит, яке потребує лікування, що неможливе в умовах утримання в слідчому ізоляторі. Сторона захисту вважає, що ступень тяжкості інкримінованих злочинів сам по собі не може бути підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки це не відповідає правовій позиції, викладеній в рішення ЄСПЛ «Харченко проти України» рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року.
Таким чином, в зв`язку із відсутністю вмотивованих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, адвокат просила змінити запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 на запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний період доби. Покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки: не залишати з 22.00 год. до 06.00 год. ранку наступного дня житло, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ; прибувати на виклик суду; не відлучатися за межі м. Запоріжжя без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні.
Прокурор ОСОБА_5 заперечила щодо можливості задоволення клопотання захисника ОСОБА_8 про зміну міри запобіжного заходу обвинуваченого ОСОБА_6 .
Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав клопотання свого захисника та просив його задовольнити.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, колегія суддів прийшла до наступних висновків.
При вирішенні питання про доцільність продовження строку дії запобіжного заходу, колегія суддів враховує, що ризики, які стали підставоами для застосування запобіжного заходу хоча й продовжують існувати, але з огляду на тривалий час перебування ОСОБА_6 (з 23.08.2019 року) в СІЗО та те, що реалізація цих ризиків зменшилась, крім того обвинувачений має постійне місце проживання, має матір, що на думку суду свідчить про міцні соціальні зв`язки, тому колегія суддів вважає недоцільним продовжувати тримання відносно останнього під вартою і приходить до висновку про необхідність зміни запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт.
Крім того, суд приймає до уваги рішення ЄСПЛ «Харченко проти України», «Єлоєв проти України» згідно яких після сплину певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення волі свободи і суд зобов`язаний розглянути можливість обрання іншого запобіжного заходу, альтернативного триманню під вартою. Тривалість тримання під вартою може бути виправдана за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають правило поваги до особистої свободи.
Однак, в ході проведення судового засідання колегія суддів приходить до висновку, що більш м`який запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту здатний у повній мірі забезпечити дотримання обвинуваченим ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків на даній стадії кримінального провадження, таким чином задовольнивши клопотання сторони захисту частково.
Згідно з ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Статтею 177 КПК України передбачено, що метою і підставою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі (ч.ч. 1, 2 ст. 181 КПК України).
При зміні ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді домашнього арешту колегією суддів враховані обставини, в т.ч. особу обвинуваченого, наявність постійного місця проживання, його стан здоров`я, відсутність намірів ухилятися від суду.
Крім того, вирішуючи питання про зміну запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт відносно обвинуваченого, колегія суддів враховує положення Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного заходу, зокрема, - у виді цілодобового домашнього арешту.
Беручи до уваги вищевикладене та те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, а тому є достатні підстави спрогнозувати можливу негативну поведінку обвинуваченого у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу, ніж цілодобовий домашній арешт, то колегія суддів встановлює обвинуваченому цілодобовий домашній арешт з застосуванням засобу електронного контролю.
Відповідно до вимог ч. 6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали суду про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.
Керуючись ст.ст. 181, 183, 202, 331, 369-372, 376 КПК України, колегія суддів,-
Клопотання захисника ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу задовольнити частково.
Змінити запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт з застосуванням засобу електронного контролю, обвинуваченому ОСОБА_6 , строком на 2 місяці тобто до 12 жовтня 2021 року включно, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_6 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Покласти на ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ч. 5 ст.194 КПК України, та зобов`язати:
- прибувати до суду за першим викликом;
-не залишати цілодобово місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/чи роботи;
- утримуватися від спілкування із свідками, потерпілим та іншим обвинуваченим з приводу обставин вказаного кримінального правопорушення.
Ухвалу в частині застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого.
Обвинуваченого ОСОБА_6 звільнити з під варти в залі судового засідання негайно.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 202 КПК України, зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_6 невідкладно прибути до місця свого проживання.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Копію ухвали для відома негайно направити до ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».
Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали виготовлений 13 серпня 2021 року.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2

Суддя: ОСОБА_3