Єдиний унікальний номер 448/1707/17
Провадження № 1-кп/448/4/21
У Х В А Л А
Іменем України
(повний текст)

17.08.2021 року м. Мостиська

Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючий - суддя ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000678 від 14 серпня 2016 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Судова Вишня Мостиського району Львівської області, жителя та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122 та ч.2 ст.296 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Бортятин Мостиського району Львівської області, жителя та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186 та ч.2 ст.296 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м.Судова Вишня Мостиського району Львівської області, жителя та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України,

учасники справи:
прокурорка ОСОБА_6 ,
потерпілий ОСОБА_7 не з`явився,
представник потерпілого адвокатка ОСОБА_8 ,
обвинувачений ОСОБА_3 ,
його захисник-адвокат ОСОБА_9 ,
обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
їх захисник-адвокатка ОСОБА_10 ,
в с т а н о в и в:

В провадженні Мостиського районного суду Львівської області перебуває кримінальне провадження за №0000678 від 14.08.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122 та ч.2 ст.296 КК України, ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186 та ч.2 ст.296 КК України та ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України.

Як випливає із змісту обвинувального акту, кримінальні правопорушення, які інкримінуються ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вчинені 14.08.2016 року.

Стороною обвинувачення вказані дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковано за: - ч.1 ст.122 КК України, - заподіяння умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження за ознаками тривалого розладу здоров`я; ч.2 ст.296 КК України - грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчиненого групою осіб; дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано за: ч.2 ст.186 КК України відкрите викрадення майна поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для його життя чи здоров`я; за ч.2 ст.296 КК України - грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчиненого групою осіб; дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковано за ч.2 ст.296 КК України - грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчиненого групою осіб.

Захисник обвинувачених ОСОБА_4 і ОСОБА_5 адвокатка ОСОБА_10 у судовому засіданні заявили клопотання, щодо звільнення її підзахисних від кримінальної відповідальності, на підставі ст.49 КК України. Відповідно до мотивів, наведених захисником в клопотанні про звільнення обвинувачених від кримінальної відповідальності, останні підлягають звільненню від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.186, ч.2 ст.296 (обвинувачений ОСОБА_4 ) та вчинення кримінального правопорушення (обвинувачений ОСОБА_5 ), на підставі ст.49 КК України та закриття кримінального провадження з цих підстав.

Обвинувачені ОСОБА_4 і ОСОБА_5 підтримали у судовому засіданні клопотання захисника про звільнення їх від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, надали на це свою згоду та вказали, що правові наслідки такого звільнення їм роз`яснені та зрозумілі.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_9 , також клопотав щодо звільнення його підзахисного від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122 та ч.2 ст.296 КК України, на підставі ст.49 КК України. Зазначив, що строки притягнення до кримінальної відповідальності за інкриміновані його підзахисному ОСОБА_3 , кримінальні правопорушення, сплили.

Обвинувачений ОСОБА_3 , в судовому засіданні підтримав клопотання захисника, надав згоду на закриття кримінального провадження щодо нього, при цьому зазначив, що правові наслідки звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України йому зрозумілі.

Прокурорка ОСОБА_6 у судовому засіданні зазначила, що обвинувачений ОСОБА_4 , не підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, оскільки його дії інкриміновані не за вказаною частиною статті 186 КК України, а за частиною другою відповідної статті КК України, про що також зазначено в обвинувальному акті, відповідно строки притягнення до кримінальної відповідальності за вказаною частиною статті 186 КК України на даний час не сплили. В решті заявленого клопотання захисника ОСОБА_10 щодо звільнення її підзахисних від кримінальної відповідальності за вчинення ними кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, не заперечувала. Також не заперечувала щодо клопотання захисника ОСОБА_9 поданого в інтересах ОСОБА_3 , щодо звільнення такого від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122 та ч.2 ст.296 КК України, на підставі ст.49 КК України.

Представник потерпілого ОСОБА_7 , адвокатка ОСОБА_8 , частково заперечила щодо задоволення клопотань сторони захисту.

Вивчивши клопотання та матеріали кримінального провадження, з`ясувавши думку учасників процесу, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

У частині першій ст.26 КПК України зазначено, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Частиною 4 статті 286 КПК України передбачено, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 19.11.2019 у справі №345/2618/16-к, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч.1 ст.49 КК України, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності.

Суд повинен невідкладно розглянути клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, якщо під час судового розгляду провадження, що надійшло до суду з обвинувальним актом, одна із сторін цього провадження звернеться до суду з таким клопотанням.

При цьому, суд має з`ясувати думку сторін щодо закриття кримінального провадження за такою підставою, у разі згоди обвинуваченого (засудженого) розглянути питання про звільнення останнього від кримінальної відповідальності.

Враховуючи вказану правову норму суд невідкладно перейшов до вирішення поданих клопотань.

Відповідно до ст.ст.284, 288 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності; суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно ч.1 ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Частиною 1 ст.286 КПК України встановлено, що звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

За правилами ст.44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.122 КК України умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я або значну стійку втрату працездатності менш як на одну третину, - карається виправними роботами на строк до двох років або обмеженням волі на строк до трьох років, або позбавленням волі на строк до трьох років.

Частиною 2 статті 296 КК України передбачено, що хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, вчинені групою осіб, - караються обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на строк до чотирьох років.

Отже, кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.122 і ч.2 ст.296 КК України, відповідно до ст.12 цього ж Кодексу, відносяться до злочинів середньої тяжкості, а після внесення змін Законом від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII нетяжких злочинів.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки, зокрема, п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Аналогічний строк притягнення особи до кримінальної відповідальності за злочини середньої тяжкості (5 років) були встановленні п.3 ч.1 ст.49 КК України за вчинення злочинів середньої тяжкості до внесення до КК України змін Законом від 22 листопада 2018 року №2617-VIII.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч.1 ст.49 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 2 ст.49 КК України); не вчинення протягом цих строків нового злочину певного ступеня тяжкості.

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Таким чином, строк давності спливає і під час досудового розслідування, і під час судового провадження, і після проголошення обвинувального вироку суду. Будь-які процесуальні дії протягом цих строків не припиняють їх перебіг. Якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження щодо цієї особи.

Початком перебігу строку давності є день, коли кримінальні правопорушення (злочини) було вчинено, тобто, згідно обвинувального акту - 14.08.2016р., при цьому жодна із сторін процесу не оспорює.

Станом на 17 серпня 2021 року з дня вчинення кримінальних правопорушень ОСОБА_3 , (ч.1 ст.122, ч.2 ст.296 КК України), а також ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (ч.2 ст.296 КК України), минуло більше як п`ять років.

З огляду на наведене, закінчився строк давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбачений п.3 ч.1 ст.49 КК України за вище зазначені кримінальні правопорушення.

На час розгляду клопотань судом не встановлено та сторонами провадження не надано доказів про ухилення обвинувачених від слідства та суду, вчинення ними інших злочинів за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років, а так само відомостей про переривання чи зупинення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, згідно з вимогами ч.2 ст. 49 КК України.

Велика палата Верховного Суду у постанові від 17 червня 2020 року (справа №598/1781/17, провадження №13-47кс20) наголосила, що звільнення від кримінальної відповідальності за статтею 49 КК (сплив строків давності) є безумовним і здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілим, відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілому, щирого каяття тощо.

Окрім цього, у постанові від 26 березня 2020 року (справа №730/67/16-к, провадження №51-6463км19) колегією суддів ККС зроблено висновок про те, що передбачений законом (ст.49 КК) інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення із визнанням ними своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення.

Таким чином, невизнання підозрюваним, обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності у передбачених законом випадках за умови роз`яснення їм судом суті підозри чи обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення.

Оскільки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є нереабілітуючою підставою, закон надає право обвинуваченому заперечувати проти закриття провадження і в такому разі судовий розгляд продовжується у загальному порядку.

Однак, обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , не заперечують проти закриття провадження з відповідних підстав, ними та їх захисниками подані відповідні клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, яке повністю підтримано обвинуваченими в судовому засіданні.

Відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням його прав, що є неприпустимим виходячи з позиці Верховного суду, викладеної у постанові від 26.03.2020 року (справа № 730/67/16-к).

З`ясувавши позицію обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та впевнившись у їх добровільності та усвідомленні наслідків закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, суд вважає що клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження підлягає задоволенню частково.

Таким чином, у зв`язку із встановленням підстав, передбачених статтею 49 Кримінального кодексу України, обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122 та ч.2 ст.296 Кримінального кодексу України, підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, з наведених вище мотивів та підстав.

Щодо клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 , адвокатки ОСОБА_11 , про звільнення її підзахисного від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.186 КК України, на підставі ст.49 КК України, то з даного приводу суд зазначає наступне.

Як відомо із обвинувального акту, затвердженого 18.12.2017 року прокурором Мостиського відділу Городоцької місцевої прокуратури ОСОБА_12 , обвинуваченому ОСОБА_4 пред`явлено обвинувачення, в тому числі за ч.2 ст.186 КК України - відкрите викрадення майна поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для його життя чи здоров`я.

Санкція вказаної статті передбачає покарання - позбавленням волі на строк від чотирьох до шести років, що у свою чергу згідно ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину, і відповідно до п.4 ч.1 ст.49 КК України строки притягнення до кримінальної відповідальності не сплили.

Відповідно до ст.337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Під час розгляду кримінального провадження, учасниками кримінального провадження, зокрема стороною обвинувачення - прокурором та стороною захисту обвинуваченим ОСОБА_4 та його захисником-адвокаткою ОСОБА_11 не оспорювалось кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч.2 ст.186 КК України.

Враховуючи наведене вище, суд приходить до переконання, що клопотання адвокатки ОСОБА_11 , про звільнення її підзахисного ОСОБА_4 , від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.186 КК України, на підставі ст.49 КК України не підлягає задоволенню, оскільки стороною захисту невірно зазначено частину статті 186 КК України, зокрема зазначено ч.1 ст.186 КК України замість вірної ч.2 ст.186 КК України, по якій строки притягнення до кримінальної відповідальності на даний час не сплили.

Щодо заперечення потерпілої сторони про звільнення обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122 та ч.2 ст.296 Кримінального кодексу України, на підставі ч.1 ст.49 КК України, то суд вважає за необхідне зазначити, що потерпілою стороною в особі представника адвокатки ОСОБА_8 , у своїх запереченнях проти задоволення клопотань обвинувачених та їх захисників не навели будь-яких фактів, які б свідчили про необґрунтованість клопотань вимогам закону, або про відсутність підстав для їх задоволення.

Стосовно заявленого цивільного позову суд зазначає наступне.
Порядок вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні регламентований главою 9 КПК України.

Нормами кримінального процесуального закону, зокрема ст.129 КПК України, встановлено, що рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку чи винесення постанови про застосування до особи примусових заходів виховного або медичного характеру.

Вирішення цивільного позову при звільненні особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження по справі суперечить вказаним вище нормам закону.

Враховуючи системний аналіз зазначених норм КПК, суд дійшов висновку, що цивільний позов не підлягає розгляду у випадках закриття кримінального провадження як на досудовому розслідуванні, так і в суді.

В той же час, у випадку закриття кримінального провадження на встановлених КПК підставах, суд зобов`язаний роз`яснити цивільному позивачеві його право пред`явити аналогічний позов у порядку цивільного судочинства.

Аналогічних висновків щодо залишення цивільного позову без розгляду дійшов Верховний Суд у справі 755/18339/14-к від 12 грудня 2019 року; від 24 травня 2018 року у справі № 531/2332/14-к та від 15 січня 2019 року у справі № 185/442/16-к.
Тому, у зв`язку зі звільненням обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122 та ч.2 ст.296 КК України, у зв`язку зі спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, що право на звернення до суду з цивільним позовом про стягнення шкоди, не порушується, бо за змістом ст.128 КПК України закриття провадження по кримінальному провадженню не перешкоджає пред`явленню позову в порядку цивільного судочинства.

Щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, яке інкримінується обвинуваченому ОСОБА_4 , то суд зазначає, що в тій частині необхідно продовжити розгляд такого, а також вважати поданим цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 до ОСОБА_4 про відшкодування майнової шкоди (матеріальної шкоди за викрадений мобільний телефон на суму 1180 грн.).

Керуючись ст.ст. 129, 284 - 286, 369-372 КПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

Клопотання захисників обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 і ОСОБА_5 адвокатів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , про звільнення від кримінальної відповідальності, - задовольнити частково.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за частиною 1 статті 122 та частиною 2 статті 296 КК України, на підставі частини 1 статті 49 КК України, - у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження в цій частині закрити.
Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від кримінальної відповідальності за частиною 2 статті 296 КК України, на підставі частини 1 статті 49 КК України, - у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження в цій частині закрити.
Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від кримінальної відповідальності за частиною 2 статті 296 КК України, на підставі частини 1 статті 49 КК України, - у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження в цій частині закрити.
В решті клопотання, - відмовити.
Продовжити розгляд кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 і ОСОБА_5 в частині солідарного відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 5830,74 грн. і моральної шкоди у розмірі 75 000 грн., спричиненої кримінальними правопорушеннями, передбаченими частиною 1 статті 122 та частиною 2 статті 296 КК України, - залишити без розгляду.
Роз`яснити ОСОБА_7 , що його вимоги про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, спричиненої кримінальними правопорушеннями, передбаченими частиною 1 статті 122 та частиною 2 статті 296 КК України, можуть бути вирішеними в порядку цивільного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Мостиський районний суд Львівської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали проголошено учасникам справи о 17:00 год. 19.08.2021 року.

Суддя ОСОБА_1

Ухвала набрала законної сили "___" ______________ 20____ р.

Суддя ОСОБА_1