Овруцький районний суд Житомирської області
Справа № 286/2941/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2021 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в місті Овручі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000130 від 05.06.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пояски Овруцького району, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, раніше судимого, 11.01.2018 вироком Овруцького районного суду Житомирської області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі, звільнився з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання, 28.07.2021 року вироком Овруцького районного суду Житомирської області, за ч. 2 ст. 185, 395 КК України до 3 (трьох) місяців арешту, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 162 КК України,

В С Т А Н О В И В:

31 травня 2021 року, близько 01 години, у ОСОБА_4 , який знаходився поряд з домогосподарством розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , яке належить і перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_5 , виник злочинний умисел на незаконне проникнення до житлового будинку даного домогосподарства з метою подальшої ночівлі в ньому.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне проникнення до житла, а саме до житлового будинку, що за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_4 , порушуючи вимоги ст. 30 Конституції України, якою проголошено, що кожному гарантується недоторканість житла, ст.233 Кримінального процесуального кодексу України, яка передбачає, що ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що ратифікована Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, якими закріплено права людини на недоторканість житла або іншого володіння особи, умисно, протиправно, всупереч волі законного володільця ОСОБА_5 , без законних на те підстав, усвідомлюючи, що його дії носять незаконний та протиправний характер, будучи впевненим, що за ним ніхто не спостерігає, підійшов до одного з вікон вказаного будинку та застосовуючи фізичну силу розбивши скло, таємно, незаконно, через утворений отвір, проник у середину вказаного житлового будинку, чим порушив недоторканість житла ОСОБА_5 .

Крім цього, 31 травня 2021 року, близько 08 години, ОСОБА_4 , знаходився в житловому будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , який належить ОСОБА_5 , де у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме речей та продуктів харчування.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , з метою, таємного викрадення чужого майна (крадіжки), повторно, з корисливих спонукань, перебуваючи у кімнаті вказаного житлового будинку, скориставшись тимчасовою відсутністю власника та сторонніх осіб, таємно викрав належні ОСОБА_5 речі, а саме: телевізійний тюнер марки «OPERASKY» моделі «ОР-507», вартістю 369 грн., срібний ланцюжок, вартістю 1832,21 грн., жіночу куртку з написом «FM- LOGISTIC», вартістю 61,33 грн., рибу свіжоморожену «салаку» вагою 1 кг. 600 г. за ціною 45 грн за 1 кг., на суму 72 грн, фарш м`ясний свинно-яловичий вагою 2 кг, за ціною 95 грн за 1 кг, на суму 190 грн., а всього на загальну суму 2524,54 грн., які (речі та продукти харчування) помістив до поліетиленового пакету якого знайшов у вказаному приміщенні. Всі викрадені таким чином речі та продукти харчування ОСОБА_4 обернув у свою власність та покинувши житловий будинок в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_4 таємно викрав чуже майно, в результаті чого заподіяв потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 2524,54 грн.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, підтвердив, що обставини в обвинувальному акті викладені правильно і показав, що йшов із вечірки, вирішив відпочити і проник до будинку через віконний отвір, який розбив рукою. З ранку вчинив крадіжку речей.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просить кримінальне провадження розглянути без її участі, за станом здоров`я. Завдана матеріальна шкода відшкодована ОСОБА_4 повністю, будь-яких претензій до обвинуваченого не має, від цивільного позову відмовляється, просить покарати згідно чинного законодавства.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів у кримінальному провадженні щодо тих обставин, які ніким з учасників судового розгляду не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники кримінального провадження зміст обставин, які ніким не оспорюються, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи вище вказане, суд приходить до висновку про повну доведеність вини ОСОБА_4 у незаконному проникненні до житла та у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, а його дії необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 162 КК України та 2 ст. 185 КК України.

Обираючи ОСОБА_4 міру покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, також дані про його особу. Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується негативно, не одружений, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше неодноразово судимий, в тому числі засуджений вироком Овруцького районного суду Житомирської області від 28.07.2021 року за ч. 2 ст. 185, 395 КК України до 3 (трьох) місяців арешту, яке на даний час не відбуте.

Судом, відповідно до ст. 66 КК України, беруться до уваги обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 - щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого відповідно до ст. 67 КК України, є рецедив злочинів.

Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, враховуючи те, що ОСОБА_4 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, розкаявся у вчиненому, збитки відшкодував повністю, думку потерпілої, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 необхідно призначити покарання в межах санкції частин статей, які передбачають відповідальність за вчинені злочини, покарання за сукупністю злочинів за правилами ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, у виді 1 (одного ) року обмеження волі та на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначеного покарання та покарання за вироком Овруцького районного суду Житомирської області від 28.07.2021, що в перерахунку згідно з правилами, встановленими ст. 72 КК України, відповідає 6 (шість) місяців арешту. Таке покарання буде відповідати особі обвинуваченого і вчиненому ним кримінальному правопорушенню.

Підстав для застосування відносно ОСОБА_4 положень ст. ст. 69, 75 КК України, судом не вбачається.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати за проведення товарознавчої експертизи становлять 1372,96 грн. (висновок №СЕ-19/106-21/6455-ТВ від 29.07.2021 року), що підтверджується довідкою Житомирського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України. У відповідності до ч. 2 ст. 124 КПК України, процесуальні витрати слід стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

ОСОБА_4 запобіжні заходи не обиралися.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді арешту строком на 4 (чотири місяці); визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України та призначити йому покарання у виді 1 року обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 та ч. 1 ст. 162 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначити покарання у виді 1 року обмеження волі.

На підставі ч. 4 ст. 70, ч. 2 ст. 72 КК України шляхом часткового складання призначеного покарання та покарання за вироком Овруцького районного суду Житомирської області від 28.07.2021, визначивши ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 6 (шість) місяців арешту.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту затримання із 15.09.2021 року.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави 1372, 96 гривень процесуальних витрат на проведення судової експертизи.

Речові докази: дві аудіоколонки «ТОХІ SPEAKER», чоловічу куртку (розмір 52-54) з логотипом «FM-LOGISTIC», мобільний телефон марки «Ergo» моделі «F181 Step», мобільний телефон марки «Fly» моделі «DS106D» (без акумуляторних батарей та сім-карт), кільце, ланцюжок, тюнер Т-2 («DV3T2») марки «OPERAsky» моделі «ОР-507» з блоком живлення та кабелем - залишити власнику ОСОБА_5 ; DVD-R диск з відеозаписом ходу проведення слідчого експерименту - залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок суду до Житомирського апеляційного суду через Овруцький районний суд може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку вручається обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1