єдиний унікальний номер справи 546/1046/21
номер провадження 1-кп/546/13/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2022 року м. Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду в м. Решетилівка кримінальне провадження № 0000462, відомості про яке 17 червня 2021 року внесено до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань, за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шамраївка Решетилівського району Полтавської області, громадянина України, з повною середньою освітою, розлученого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей,не працюючого, без зареєстрованого місця проживання, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не депутата, не інваліда, раніше судимого:
-16.08.1995 Решетилівським районним судом Полтавської області за ст. 81 ч.3, 145 ч.2, 42 КК України (в редакції 1960 року) до 4 років позбавлення волі, звільненого 05.09.1997 за ст. 5 ЗУ «Про амністію» від 26.06.1997;
-04.02.1998 Решетилівським районним судом Полтавської області за ст. 140 ч.2 КК України (в редакції 1960 року) до 1 року позбавлення волі з конфіскацією майна, звільненого умовно-достроково 25.09.1998 на 3 місяці 5 днів;
-26.04.1999 Решетилівським районним судом Полтавської області за ст. 206 ч.1 КК України (в редакції 1960 року) до 10 місяців позбавлення волі, згідно ст. 43 КК України (в редакції 1960 року) приєднано 13 днів по вироку Решетилівського районного суду від 04.02.1998, остаточно засудженого до 10 місяців 13 днів позбавлення волі, звільненого 22.12.1999 по відбуттю строку покарання;
-16.05.2000 Новосанжарським районним судом Полтавської області за ст. 140 ч. 2 КК України (в редакції 1960 року) до 3 років позбавлення волі, звільненого 24.03.2003 по відбуттю строку покарання;
-02.02.2004 Решетилівським районним судом Полтавської області за ст. 296 ч.1 КК України до 6 місяців арешту;
-28.05.2004 Решетилівським районним судом Полтавської області за ст. 185 ч. 2, 185 ч. 3, 395, 70 КК України до 3 років позбавлення волі, згідно ст. 71 КК України приєднано 1 місяць позбавлення волі по вироку Решетилівського районного суду від 02.02.2004, остаточно засудженого до 3 років 1 місяця позбавлення волі, звільненого 26.02.2007 по закінченню відбуття строку покарання;
-18.12.2007 Решетилівським районним судом Полтавської області за ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі, звільненого 19.06.2009 умовно-достроково на невідбутий строк 9 місяців 20 днів;
-29.09.2010 Решетилівським районним судом Полтавської області за ст. 342 ч. 2, 345 ч. 2, 70 КК України до 1 року позбавлення волі, згідно ст. 71 КК України приєднано 1 місяць позбавлення волі по вироку Решетилівського районного суду від 18.12.2007, остаточно засудженого до 1 року 1 місяця позбавлення волі, звільненого 13.12.2010 по закінченню відбуття строку покарання;
-25.05.2011 Козельщинським районним судом Полтавської області за ст. 186 ч. 2, 185 ч. 2, 345 ч.2, 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;
-12.06.2012 Зіньківським районним судом Полтавської області за ст. 185 ч. 1 КК України до 3 років позбавлення волі, згідно ст. 70 ч.4 КК України приєднано 1 рік 8 місяців позбавлення волі по вироку Козельщинського районного суду від 25.05.2011, остаточно засудженого до 4 років 8 місяців позбавлення волі, звільненого 08.05.2014 умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 4 місяці 25 днів;
-09.11.2016 Козельщинським районним судом Полтавської області за ст. 121 ч. 2 КК України до 8 років позбавлення волі;
-19.05.2017 Решетилівським районним судом Полтавської області за ст. 125 ч.1, 185 ч.3, 395, 70 КК Країни до 4 років позбавлення волі, згідно ст. 70 ч. 4 КК України приєднано 4 роки 3 місяці позбавлення волі по вироку Козельщинського районного суду від 09.11.2016, остаточно засудженого до 8 років 3 місяців позбавлення волі, звільненого 10.07.2020 по відбуттю строку покарання,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

в с т а н о в и в :

08 червня 2021 року близько 15:00 годин, ОСОБА_5 перебував разом із потерпілою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у приміщенні її будинку, який розташований у с. Дружба, Полтавського району Полтавської області, де між ним та ОСОБА_4 виник конфлікт, під час якого ОСОБА_5 вирішив заподіяти тілесні ушкодження останній.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 , умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, у приміщенні будинку кулаком правої руки наніс один удар в область лівої частини обличчя, а саме нижньої щелепи ОСОБА_4 , після чого, взяв дерев`яний стілець та наніс ним один удар ОСОБА_6 по правій руці в області кисті.

Своїми протиправними діями ОСОБА_5 заподіяв потерпілій ОСОБА_6 фізичний біль та згідно висновку судово-медичної експертизи № 667 від 19.07.2021, наніс тілесні ушкодження не менш як від двократної дії травмуючих факторів та можливо в строк і за обставин, вказаних вище, у вигляді:

-закритого косого перелому проксимального відділу 5-ї п`ясткової кістки правої кисті зі зміщенням, яке кваліфікується як ушкодження середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я;

-забою, набряку м`яких тканин ділянки лівої половини обличчя (нижня щелепа), яке утворилося від дії тупого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, якими могли бути пальці рук стиснуті в кулак, нога людини в т.ч. і у взутті чи будь-який інший предмет з подібною характеристикою та яке кваліфікується, як легке тілесне ушкодження.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я потерпілої ОСОБА_4

28 жовтня 2021 року між підозрюваним ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 укладена угода про примирення. Зі змісту угоди про примирення вбачається, що обставини вчинення кримінального правопорушення повністю відповідають обставинам, викладеним в обвинувальному акті, та ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України. Сторони дійшли згоди про можливість призначення покарання із урахуванням обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, а саме щире каяття та сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують покарання не встановлено. Сторони угоди узгодили міру покарання та погоджуються на призначення покарання ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 122 КК України у вигляді обмеження волі строком на 1 (один) рік. Наслідки укладення, затвердження та невиконання угоди сторонам угоди роз`яснені.

У підготовче судове засіданні з`явилися прокурор, потерпіла та обвинувачений.

Обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що в повному обсязі беззастережно визнає свою провину у вчиненні даного кримінального правопорушення, підтверджує обставини вчинення злочину в обсязі визначеному обвинувальним актом та угодою. Зазначив, що угода була укладена за обоюдною ініціативою. Просив затвердити угоду про примирення та призначити узгоджену нею міру покарання. Зазначив, що наслідки укладення угоди та її невиконання йому зрозумілі.

Потерпіла ОСОБА_4 пояснила, що добровільно уклала угоду про примирення з обвинуваченим, угода була укладена за обоюдною ініціативою. Просила суд затвердити угоду про примирення, призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання. Зазначила, що жодних претензій щодо відшкодування матеріальної або моральної шкоди до обвинуваченого не має та такі вимоги не заявляла.

Прокурор не заперечував проти затвердження угоди про примирення. Зазначив, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, узгоджена між сторонами міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України. Підстави для відмови у затвердження даної угоди відсутні.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши обвинуваченого, потерпілу, думку прокурора та перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України, суд виходить з наступного.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 1, 3, 5 ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді). Угода про примирення у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, пов`язаних з домашнім насильством, може бути укладена лише за ініціативою потерпілого, його представника або законного представника. Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України віднесено до нетяжких злочинів. Органами досудового розслідування дії ОСОБА_5 кваліфіковані вірно за ч. 1 ст. 122 КК України.

Судом встановлено, що угода про примирення була укладена за обоюдною ініціативою підозрюваного та потерпілої у кримінальному провадженні щодо кримінального правопорушення, яке кримінальним законом віднесено до нетяжкого злочину та яке не пов`язане з домашнім насильством.

Обвинувачений ОСОБА_5 добровільно, беззастережно, без примусу та тиску в повному обсязі визнав свою вину у вчиненому злочині. При цьому, як обвинувачений, так і потерпіла, погоджуються на призначення покарання ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 122 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

Судом з`ясовано, що обвинувачений, потерпіла цілком розуміють права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані у разі затвердження угоди судом. Обвинуваченому роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.
Суд переконався, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосуванням насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій, будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Зміст угоди про примирення відповідає вимогам ст. 471 КПК України.
При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України згідно з ч. 7 ст. 474 КПК України, суд, враховує, що умови Угоди про примирення не суперечать вимогам цього Кодексу, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод, чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною можливість невиконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.

Суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України є нетяжким злочином, дані про особу обвинуваченого, зокрема те, що ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, не працює, розлучений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, на обліку у лікарів фтизіатра, психіатра, нарколога не перебуває, не має зареєстрованого місця проживання, характеризуючі дані на нього відсутні, свою вину в скоєнні кримінального правопорушення визнав повністю.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 є щире каяття та сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставин, які обтяжують покарання для обвинуваченого, судом не встановлено.

Судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, узгоджена між сторонами міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України, та розміру покарання, які встановлені Кримінальним Кодексом України

Згідно з ч. 5 ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про примирення, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження вказаної угоди про примирення із призначенням обвинуваченому узгодженої в угоді міри покарання.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 не обирався, підстав для його обрання до набрання вироком законної сили суд не вбачає. Відповідних клопотань стороною обвинувачення не заявлено.

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати та речові докази у справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 369-371, 373-376, 393-395, 468, 469, 471, 473-475, 532 КПК України, суд
у х в а л и в :

Угоду про примирення від 28 жовтня 2021 року, укладену між підозрюваним ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 затвердити.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку лише з підстав, визначених у ч. 3 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Решетилівський районний суд Полтавської області.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після проголошення вручити учасникам кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1