Номер провадження: 11-сс/813/1570/21
Номер справи місцевого суду: 496/2724/21 1-кс/496/1721/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.10.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео-конференції (дистанційне судове провадження) апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Біляївського райсуду Одеської обл. від 12.10.2021, якою в межах кримінального провадження №0000156 від 18.06.2021 стосовно:
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Гайсин Вінницької області, громадянина України, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого;
- підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою
установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.
Оскаржуваною ухвалою слідчого судді в межах кримінального провадження №0000156 від 18.06.2021 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України задоволено клопотання слідчого СВ ВП №2 ОРУП №2 ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_9 та продовжено стосовно підозрюваного ОСОБА_7 строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» до 18.11.2021 включно, в межах строку досудового розслідування.
Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя послався на те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та в зазначеному кримінальному провадженні продовжує існувати ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду з огляду на тяжкість кримінального правопорушення та відсутність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків.

Окрім того, слідчий суддя також врахував те, що завершити досудове розслідування в короткий період часу об`єктивно неможливо з огляду на необхідність здійснення певних слідчих та процесуальних дій.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 не погодився із оскаржуваною ухвалою, вважаючи її незаконною, необґрунтованою та невмотивованою, а висновки, викладені в ній такими, що не відповідають фактичним обставинам провадження з огляду на наступне:
- слідчий суддя не врахував того, що серед доданих до клопотання матеріалів відсутні достовірні та допустимі докази обґрунтованості підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, підозра ґрунтується на припущеннях;
- при постановленні ухвали було допущено лише автоматичне продовження строку тримання під вартою без його обґрунтування та поза увагою слідчого судді залишилось те, що клопотання слідчого не містить посилань на матеріали, що підтверджують наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також обґрунтування неможливості запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, натомість, його підзахисний інкримінований йому злочин не скоював, зацікавлений в якнайшвидшому з`ясуванні обставин, сам викликав співробітників поліції на місце події, всі речі та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин правопорушення вилучені слідчим та за ними проведені експертні дослідження, в матеріалах провадження відсутні дані щодо здійснення підозрюваним впливу на потерпілих, свідків, експертів та спеціалістів, нових злочинів він не збирався та не збирається вчиняти;
- не було враховано того, що, всупереч положень ч. 3 ст. 199 КПК України, у клопотанні про продовження тримання під вартою не зазначено обставин, які перешкоджали органу досудового розслідування вчинити процесуальні дії, необхідні до завершення досудового розслідування раніше, до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, при цьому, підстави для продовження тримання під вартою в поданому на теперішній час клопотанні є аналогічними попередньому клопотанню;
- слідчим суддею не було надано належної оцінки міцності соціальних зв`язків підозрюваного та характеристиці його особи, який має постійне зареєстроване місце проживання в с. Нерубайське Одеської обл., одружений, має малолітню доньку на утриманні, є військовим пенсіонером, інвалідом 3-ої групи за онкологічним захворюванням, отримує пенсію за вислугою років, позитивно характеризується за місцем проживання та місцем служби, має вищу освіту та прослужив у Збройних Силах України більше 20 років, раніше не судимий.
Посилаючись на викладені обставини, захисник ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою змінити стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід.

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного та захисника, які підтримали вимоги апеляційної скарги, думку прокурора, яка заперечувала проти її задоволення, дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.
Разом з тим, ч. 1 ст. 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
На підставі аналізу мотивувальної частини ухвали вбачається, що слідчий суддя зазначених вище вимог кримінального процесуального закону дотримався з огляду на наступні обставини.
Статтею 199 КПК України передбачено що, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст. 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно з приписом п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

При розгляді зазначеного кримінального провадження, у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine) від 21.04.2011, заява №42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Надаючи оцінку доводам сторони захисту щодо відсутності в матеріалах провадження доказів обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, колегія суддів звертає увагу на наступне.

ОСОБА_7 органами досудового розслідування підозрюється у тому, що він 18.06.2021 приблизно о 22:30 год, знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в ході раптово виниклого конфлікту, умисно, з метою спричинення смерті іншій людині, а саме ОСОБА_10 , взяв фрагмент дерев`яного бруска, який знаходився на території подвір`я та продовжуючи свій злочинний намір, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання наслідків у виді заподіяння смерті ОСОБА_10 , наніс не менше ніж два удари в область голови, від яких остання померла на місці.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України на даній стадії досудового розслідування підтверджується наданими до клопотання матеріалами кримінального провадження.

Водночас, обґрунтованість зазначеної підозри, яка на теперішній час не змінювалась, знайшла своє підтвердження під час застосування стосовно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ухвалою слідчого судді Біляївського райсуду Одеської обл. від 18.06.2021, при цьому, зазначене судове рішення в апеляційному порядку не оскаржувалась.

Що стосується посилань сторони захисту на відсутність в матеріалах провадження будь-яких достовірних та допустимих доказів на підтвердження обґрунтованості підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, апеляційний суд, будучи послідовним та дотримуючись своєї позиції, викладеної в попередній ухвалі Одеського апеляційного суду від 29.09.2021, вкотре наголошує на тому, що оцінка доказів з точки зору, в тому числі, допустимості, а сукупності доказів з точки зору вагомості, достатності та взаємозв`язку, буде надана судом, відповідно до вимог ст.ст. 89, 94 КПК України, на іншій стадії провадження стадії судового розгляду кримінального провадження по суті, натомість, на теперішній час слідчий суддя лише вирішує питання щодо достатності певного обсягу зібраних доказів для переконання стороннього спостерігача у тому, що особа причетна до вчинення злочину та стосовно неї існують законодавчо встановлені підстави для застосування (продовження строку застосування) певного запобіжного заходу.
На переконання апеляційного суду, в даному випадку сукупності зібраних органом досудового розслідування в даному провадженні доказів достатньо для формування стійкого переконання у причетності ОСОБА_7 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, тому підозра у вчиненні останнім зазначеного злочину є обґрунтованою.
Колегією суддів, всупереч доводам сторони захисту, встановлено, що під час апеляційного розгляду знайшла своє підтвердження та обставина, що заявлені ризики, які виправдовують тримання підозрюваного під вартою, не зменшились.

Так, апеляційний суд погоджується із доводами слідчого судді (а.с. 58) та наголошує, що в зазначеному провадженні не зменшився ризик того, що підозрюваний ОСОБА_7 може вдатись до спроб переховування від органів досудового розслідування та суду, обумовлений тим, що: останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, пов`язаного із позбавленням особи життя, яке в Україні визнається найвищою соціальною цінністю та підлягає пріоритетному захисту, за вчинення якого встановлена відповідальність у виді позбавлення волі строком від 7-ми до 15-ти років; відсутністю офіційного працевлаштування, тобто постійного джерела прибутку та стабільного доходу, що, як наслідок, свідчить про відсутність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків.

Крім того, апеляційний суд також враховує суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», оскільки злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , пов`язаний із позбавленням людини життя, яке є, відповідно до норм національного та міжнародного права, найвищою соціальною цінністю та захищається державою в першу чергу.

Що стосується посилань захисника на недоведеність органом досудового розслідування інших ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, апеляційний суд зауважує на неспроможності таких доводів, оскільки, як про це зазначає слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі (а.с. 58), прокурором в судовому засіданні був підтриманий лише ризик переховування підозрюваного ОСОБА_7 від органів досудового розслідування та суду, натомість, ризик здійснення впливу останнього на свідків підтриманий не був, а на існування інших ризиків слідчий разом із прокурором в клопотанні не посилались.

Водночас, колегія суддів вважає слушними твердження сторони захисту про те, що підозрюваний ОСОБА_7 має міцні соціальні зв`язки, зокрема, одружений (а.с. 37), має на утриманні неповнолітню дитину 2009 р.н. (а.с. 38), має постійне зареєстроване місце проживання, є військовим пенсіонером, позитивно характеризується за місцем служби (а.с. 39-42), раніше не судимий, проте зазначає, що вказані обставини не зменшують ризик, встановлений апеляційним судом вище та не можуть бути підставою для зміни запобіжного заходу на більш м`який, враховуючи обставини вчинення злочину, в якому останній обґрунтовано підозрюється.

При цьому, апеляційний суд вважає, що у клопотанні слідчий та прокурор навели обґрунтовані обставини, на підставі яких завершити досудове розслідування до закінчення дії запобіжного заходу стосовно ОСОБА_7 неможливо, зокрема, у зв`язку з необхідністю проведення ряду слідчих та процесуальних дій, а саме призначення та виконання комплексної (комісійної) судово-медичної експертизи, вирішення питання щодо вручення остаточної редакції підозри, повідомлення сторін кримінального провадження про завершення досудового розслідування, надання доступу до матеріалів провадження, складання обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування.

Що стосується тверджень сторони захисту про те, що слідчим у клопотанні, всупереч положень ч. 3 ст. 199 КПК України, не зазначено обставин, які перешкоджали вчинити процесуальні дії, необхідні до завершення досудового розслідування раніше, до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, колегія суддів зауважує на тому, що такі посилання є безпідставними та не ґрунтуються на вимогах закону з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст. 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

За таких обставин, всупереч твердженням захисника, в своєму клопотанні слідчий не повинен наводити обставини, які перешкоджали йому виконати всі необхідні слідчі та процесуальні дії раніше, тобто до закінчення строку дії попередньої ухвали слідчого судді, натомість, керуючись викладеними вище вимогами кримінального процесуального закону, слідчий ОСОБА_9 в поданому клопотанні про продовження стосовно підозрюваного ОСОБА_7 строку тримання під вартою цілком обґрунтовано наводить перелік обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, зокрема, необхідність у проведенні певних слідчих дій та виконанні процесуальних дій.

При цьому, однією із підстав для неможливості завершення досудового розслідування та, як наслідок, необхідності продовження підозрюваному ОСОБА_7 строку тримання під вартою слідчий зазначає призначення та виконання комплексної (комісійної) судово-медичної експертизи, яка вочевидь потребує певного часу для її проведення.

Апеляційний суд критично оцінює посилання захисника на те, що підстави для продовження ОСОБА_7 строку тримання під вартою в поданому на теперішній час клопотанні є аналогічними попередньому клопотанню, оскільки предметом апеляційного розгляду на теперішній час є саме ухвала слідчого судді Біляївського райсуду Одеської обл. від 12.10.2021, при цьому, дослідженню підлягають матеріали провадження за поданим на теперішній час клопотанням слідчого про продовження строку тримання під вартою, натомість, суд апеляційної інстанції позбавлений об`єктивної можливості та повноважень для дослідження попереднього поданого органом досудового розслідування клопотання та перевіряє наявність достатніх законних підстав для продовження строку тримання під вартою саме наразі.

З огляду на це, слідчий суддя в ухвалі та апеляційний суд в судовому засіданні дійшли обґрунтованого висновку про доведеність органом досудового розслідування неможливості застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою для запобігання зазначеним ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки останнього.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

За обставин, встановлених під час апеляційного розгляду, колегія суддів вважає, що слідчий суддя об`єктивно врахував обставини справи, дані щодо характеристики особи підозрюваного ОСОБА_7 та дійшов обґрунтованого висновку про необхідність продовження останньому строку тримання під вартою, на підставі чого апеляційна скарга захисника підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст. 24, 177, 183, 199, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Біляївського райсуду Одеської обл. від 12.10.2021, якою стосовно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 18.11.2021, в межах строку досудового розслідування залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4