Провадження 11-кп/824/1475/2021 Доповідач в суді ІІ інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

20 грудня 2021 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі суддів:
ОСОБА_2 (головуючий), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
учасників судового провадження:
прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,
обвинуваченого ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу прокурора Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_11 на вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 27 листопада 2020 року,
в с т а н о в и л а :
Вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 27 листопада 2020 року,
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з вищою освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 07.05.2009 року Солом?янським районним судом міста Києва за ст.15, ч.4 ст.190, ч.4 ст.190, ч.3ст.28, ч.2 ст.358, ч.3 ст.28, ч.3 ст.358, ч.3 ст.28, ч.3 ст.357, ч.3 ст.28, ч.2 ст.200, ч.3 ст.209, ст.28 ч.3, ч.2 ст.205, 70 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна, на підставі ухвали Апеляційного суду міста Києва пом`якшене покарання до 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, 03.08.2013 року звільнено з Домницького ВЦ Чернігівської області (№135) умовно-достроково з невідбутим строком покарання 1 рік 9 місяців 3 дні;
засуджено за ч.3 ст.15, ч.2 ст.289 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років без конфіскації майна;

на підставі ст.75 КК України ОСОБА_10 звільнено від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю в 3 роки із покладенням обов`язків, передбачених ч.1 та п.2 ч.3 ст.76 КК України;
вирішене питання про речові докази.
Відповідно до вироку, ОСОБА_10 , за попередньою змовою з невстановленою досудовим розслідуванням особою на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи повторно, отримавши в оренду автомобіль марки «Toyota Rav 4», номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_12 , 01.08.2017 року в м. Києві, по вул. П. Усенка, 8, надав свідоцтво про реєстрацію цього транспортного засобу невстановленій досудовим розслідуванням особі, за зверненням якої до Сервісного центру МВС транспортний засіб було знято з державного обліку та отримано транзитні номерні знаки.

В апеляційній скарзі прокурор указав на незаконність вироку у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме застосування закону, який не підлягав застосуванню. В обґрунтування доводів скарги указав на суспільну небезпечність вчиненого ОСОБА_10 злочину, який заподіює значну майнову шкоду як окремим громадянам, так і державі в цілому. Вважав, що судом при призначенні покарання обвинуваченому не було належним чином враховано тяжкості злочину, який останньому поставлено у вину, а також обставини його вчинення. Окрім цього, прокурор звернув увагу на особу ОСОБА_10 , який раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення у тому числі особливо тяжких корисливих злочинів. Просив вирок скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок яким ОСОБА_10 призначити покарання за ч.3 ст.15 ч.2 ст.289 КК України у виді 5-ти років позбавлення волі.
Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення:
прокурорів, які апеляційну скаргу прокурора підтримали, підтвердили її доводи та просили її задовольнити;
обвинуваченого ОСОБА_10 та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, просили вирок залишити без зміни;
вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з огляду на таке.
Висновки суду першої інстанції в частині доведеності вини ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого йому злочину за обставин, наведених у вироку та правильності кваліфікації його дій учасниками судового провадження не оскаржувалися. У зв`язку із цим, у відповідності до вимог ч.1 ст. 404 КПК України, судом апеляційної інстанції висновки суду у зазначеній частині не перевірялися. Підстав для виходу за межі апеляційної скарги, у відповідності до ч.2 ст. 404 КПК України колегія суддів не знаходить.
Щодо доводів апеляційної скарги про незаконність вироку в частині призначеного покарання, то вони не ґрунтуються як на матеріалах кримінального провадження, так і на вимогах закону.
Відповідно до положень ст.65 КК України, при призначенні покарання враховується ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особа винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, повинно бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Цих вимог закону при призначенні ОСОБА_10 покарання суд першої інстанції дотримався у повному обсязі.
Так, при призначенні покарання судом першої інстанції були враховані: тяжкість вчиненого злочину, який відноситься до злочинів середньої тяжкості; дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, проте за місцем проживання характеризується з позитивної сторони; обставину, яка пом`якшує покарання, якою судом першої інстанції визнане щире каяття обвинуваченого у вчиненні злочину та відсутність обставин, які обтяжують покарання. Із урахуванням викладеного, а також зважаючи на те, що ОСОБА_10 засуджено за незакінчений замах на злочин, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років.
Аналіз положень частини першої ст. 75 КК України дає підстави стверджувати те, що умовами звільнення обвинуваченого від відбування покарання із випробуванням є:
призначення покарання певного виду та розміру в тому числі у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років,
переконання суду про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, до якого суд може дійти, врахувавши дані про тяжкість злочину, особу винного та інших обставинах справи, які можуть вплинути на прийняття зазначеного рішення. На думку колегії суддів, до інших обставин врахування яких передбачається при вирішенні питання про застосування положень ст. 75 КК України необхідно відносити: обставини вчинення злочину, ступінь участі обвинуваченого у його вчиненні, відношення обвинуваченого до злочину та його наслідків, процесуальна та етична поведінка обвинуваченого у ході досудового розслідування та судового провадження, правова позиція потерпілих щодо покарання та можливості звільнення обвинуваченого від його відбування.
Окрім обставин, які враховані судом першої інстанції при призначенні покарання, колегія суддів враховує відношення обвинуваченого до вчинення злочину та його процесуальну поведінку, яка проявилась у виконанні усіх вимог сторони обвинувачення у ході досудового розслідування, визнання своєї вини у вчиненні злочину, щирого каяття у його вчиненні. Колегія суддів враховує відношення потерпілого до обвинуваченого, який вибачив останнього. Колегією суддів враховується вік обвинуваченого та стан його здоров`я, який має ряд тяжких захворювань. Із урахуванням викладеного суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання у зв`язку із чим, із передбачених законом підстав звільнив обвинуваченого від відбування покарання із випробуванням на підставі ст. 75 КК України, належним чином мотивувавши своє рішення.
Апеляційна скарга прокурора не містить належних доводів, які указують на незаконність ухваленого суддею рішення.
Щодо заподіяння ОСОБА_10 значної майнової шкоду як окремим громадянам, так і державі в цілому, на що наголосив прокурор у апеляційній скарзі, то суд враховує те, що обвинуваченого засуджено лише за посягання на власність громадян. При призначенні покарання обвинуваченому тяжкість злочину та обставини його вчинення враховані із належною повнотою. Дані про особу обвинуваченого у тому числі і попередня судимість обвинуваченого судом першої інстанції враховані із належною повнотою.
Колегія суддів враховує те, що прокурором у апеляційній скарзі не наведено належних доводів, які би спростовували висновки суду першої інстанції та указували на те, що за наведених апеляційним судом обставин виправлення обвинуваченого не можливе без відбування ним покарання.
Наведене указує на необґрунтованість доводів апеляційної скарги та відсутність підстав для її задоволення.
Вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 27 листопада 2020 року щодо ОСОБА_10 відповідає вимогам закону, підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає у зв`язку із чим залишає цей вирок без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.
Вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 27 листопада 2020 року щодо ОСОБА_10 залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців із моменту проголошення.

СУДДІ

____________ _______________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4