УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2022 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ ВП № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до речей і документів, поданого в рамках виконання запиту компетентних органів Російської Федерації про надання міжнародно-правової допомоги у кримінальній справі №4001943, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ ВП № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором, звернувся до суду з клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, поданого в рамках виконання запиту компетентних органів Російської Федерації про надання міжнародно-правової допомоги у кримінальній справі №4001943.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що 25.11.2021 року до СВ ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області надійшов запит компетентних органів Російської Федерації про надання міжнародно-правової допомоги у кримінальній справі №4001943.

Під час досудового розслідування було встановлено, що 06 липня 2019 року в 17 годин 00 хвилин невстановлена особа відправила повідомлення на електронну адресу чергової частини Федеральної служби безпеки Росії, в якому зазначено: «9К32 у Приморсько-Ахтарську вистрелить. Радгоспне та Джерельне також. Аеропорт заміновано.». В ході проведення розшукових та оперативно-розшукових заходів дана інформація не підтвердилась. Тим самим невстановлена особа повідомила завідомо неправдиву інформацію про акт тероризму, вчиненого по відношенню до об`єктів соціальної інфраструктури.

Далі в ході проведення оперативно-розшукових заходів було встановлено, що повідомлення про акти тероризму надходили з електронного пристрою, підключеного до мережі Інтернет, IP-адреса пристрою НОМЕР_1 , який належить Інтернет-провайдеру « ІНФОРМАЦІЯ_1 », зареєстрованому в місті Запоріжжя.

29.11.2021 року слідчим на електронну адресу Інтернет-провайдеру « ІНФОРМАЦІЯ_1 », з метою встановлення особи, причетної до вчинення зазначеного кримінального правопорушення, було відправлено запит, на який, на теперішній час, відповідь не було отримано.

Слідчий посилаючись на те, що у Інтернет-провайдера « ІНФОРМАЦІЯ_1 » можуть бути відомості та інформація про особу, яка 06 липня 2019 року для відправлення, зазначених вище повідомлень, використовувала IP-адресу НОМЕР_1 , з метою встановлення особи правопорушника та отримання відомостей, які самостійно та в сукупності з іншими доказами, можуть мати суттєве значення для з`ясування обставин злочину та особи, що його вчинила, необхідно отримати тимчасовий доступ до речей і документів у зв`язку з чим, слідчий звернувся до слідчого судді з відповідним клопотанням.

В судове засідання слідчий та прокурор не з`явились, звернувшись до суду із заявами про розгляд клопотання за їх відсутності.

Представник Інтернет-провайдера « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в судове засідання не прибув. Викликався до суду засобами електронного зв`язку шляхом направлення повістки про судовий виклик на адресу електронної пошти, зазначену на вебсайті за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2

Перевіривши наданні матеріали клопотання та дослідивши надані докази, з врахування позиції слідчого, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Статтею 561 КПК України визначено, що на території України з метою виконання запиту про надання міжнародної правової допомоги можуть бути проведені будь-які процесуальні дії, передбачені цим Кодексом або міжнародним договором.

При цьому згідно з ч. 1 ст. 562 КПК України якщо для виконання запиту компетентного органу іноземної держави необхідно провести процесуальну дію, виконання якої в Україні можливе лише з дозволу прокурора або суду, така дія здійснюється лише за умови отримання відповідного дозволу в порядку, передбаченому цим Кодексом, навіть якщо законодавство запитуючої сторони цього не передбачає. Підставою для вирішення питання щодо надання такого дозволу є матеріали звернення компетентного органу іноземної держави.

Відповідно до ч. 2 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Частиною 1 ст. 160 КПК України визначено, що сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 160 КПК України, у клопотанні зазначаються : короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; ) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; ) речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; обґрунтування необхідності вилучення речей і оригіналів або копій документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.

Частиною 1 ст. 163 КПК України передбачено, що після отримання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд здійснює судовий виклик особи, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, за винятком випадку, встановленого частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання за участю сторони кримінального провадження, яка подала клопотання, та особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Неприбуття за судовим викликом особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, без поважних причин або неповідомлення нею про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду клопотання.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 162 КПК України до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах, належить інформація, яка знаходиться в операторів та провайдерів телекомунікацій, про зв`язок, абонента, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання тощо.

Згідно з ч. 5 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Ані в клопотанні, ані в доданих до нього матеріалах, не міститься інформація щодо фізичної або юридичної особи, у якої перебувають або можуть перебувати речі та документи, до яких слідчий просить надати тимчасовий доступ.

Відповідно до п. 87 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про електронні комунікації» постачальником електронних комунікаційних послуг є суб`єкт господарювання, який фактично надає та/або має право надавати електронні комунікаційні послуги на власних мережах та/або на мережах інших постачальників електронних комунікаційних послуг.

Слідчим суддею встановлено, що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Реєстрі операторів, провайдерів телекомунікацій Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації відсутня інформація щодо суб`єкта господарювання з найменуванням «Інтернет-провайдер « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Не містить такої інформації й вебсайт за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2

Таким чином, слідчим не лише не доведено, що речі і документи, до яких він просить надати тимчасовий доступ, можуть перебувати у певної особи, але і не доведено факт існування такої особи.

З урахуванням вищевикладеного, клопотання слідчого задоволенню ні підлягає.

Керуючись ст. 159-163, 369, 372 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання слідчого відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1