Справа № 583/2469/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"31" серпня 2021 р. Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
з участю прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого - ОСОБА_4
потерпілого - ОСОБА_5
законного представника потерпілого - ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000176 від 03 червня 2021 року по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Підлозіївка Охтирського району Сумської області, громадянина України, освіта середня спеціальна, не одруженого, не працюючого, інваліда ІІІ групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-06.04.2020 р. Охтирським міськрайонним судом за ч. 1 ст. 307 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки,
за ч. 1 ст. 185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 02 червня 2021 року у період часу з 10.00 год. до 10.45 год. проходячи повз спортивний майданчик Охтирської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів № 6 Охтирської міської ради по вул. Сумській, 44 м. Охтирка Сумської області помітив на вкопаному в землю резиновому колесі мобільний телефон марки «Xiaоmi» моделі Redmi 7 Lunar Red 3/32 GB, який туди поклав потерпілий ОСОБА_5 щоб телефон не заважав йому виконував вправи на спортивних снарядах. В цей час у обвинуваченого ОСОБА_4 виник умисел, спрямований на викрадення вказаного телефону. Реалізовуючи свій злочинний умисел, обвинувачений ОСОБА_4 діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, з корисливих мотивів, направлених на протиправне заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу, будучи впевненим, що його дії не помічені власником та сторонніми особами, таємно викрав мобільний телефон марки «Xiaоmi» моделі Redmi 7 Lunar Red 3/32 GB, вартістю 2400 грн., що належить потерпілому ОСОБА_5 , чим завдав потерпілому шкоду на вищевказану суму.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення не визнав та пояснив, що умислу викрадати мобільний телефон у нього не було, він вважав, що знайшов даний телефон. Також пояснив, що 02.06.2021 р. зранку він разом зі своєю сім`єю (жінка та дитина) йшов додому з центру міста через територію ЗОШ № 6. Проходячи повз спортивний майданчик на території школи дитина захотіла погратися і дружина пішла з нею гратися, а він ( ОСОБА_4 ) присів на резинове колесо на спортивному майданчику. Через хвилин 3-4 він побачив мобільний телефон, який лежав на колесі, яке було неподалік від того колеса, на якому він ( ОСОБА_4 ) сидів. Поряд біля телефону нікого не було, спортивний майданчик був пустий. Він ( ОСОБА_4 ) пішов і забрав цей телефон, поклав його до своєї кишені, вважаючи, що знайшов його. Дитина награлася і вони пішли додому, зайшовши по дорозі до магазину по вул.. Фрунзе. Вдома він ( ОСОБА_4 ) спробував зателефонувати власнику телефону, але телефон був заблокований з паролем, тоді він вимкнув телефон, бо витяг з нього сім-катки, за допомогою яких намагався зателефонувати власнику телефону, однак там теж були паролі. Він ( ОСОБА_4 ) поклав телефон у себе вдома, думаючи, що, можливо знайдеться його власник і він йому поверне телефон. З яких причин він не звернувся до поліції та не повідомив про знахідку мобільного телефону, він ( ОСОБА_4 ) пояснити не може. Вранці наступного дня до нього додому приїхали працівники поліції і запитали, чи не знаходив він телефон. Він ( ОСОБА_4 ) сказав їм, що знайшов телефон, а вони відповіли, що треба повернути телефон власнику і справи не буде. Телефон він видав ввечері працівникам поліції. Також зазначив, що в школі на майданчику він був близько 15 хвилин, а телефон знайшов через 2-3 хв. після того як прийшов. Крім того, на даний телефон ніхто не телефонував, він ( ОСОБА_4 ) вимкнув телефон вже вдома через 1 год. після того, як його знайшов.
Невизнання своєї вини обвинуваченим суд розцінює як його спосіб захисту від пред`явленого обвинувачення. Вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.
Показами потерпілого ОСОБА_5 , який в судовому засіданні пояснив, що 2 червня 2021 р. в період часу з 10.00 год. до 10.45 год. він ( ОСОБА_5 ) займався спортом на спортивному майданчик школи №6. На спортивному майданчику ще перебували працівники школи: вчитель ОСОБА_7 та ще один чоловік. Свій мобільний телефон «Xiaоmi» Redmi 7 32 GB чорно-червоного кольору він ( ОСОБА_5 ) поклав на резинове колесо, яке було вкопане в землю на території спортивного майданчика, щоб він не заважав йому. Під час виконання спортивних вправ він ( ОСОБА_5 ) постійно наглядав за телефоном, який лежав на колесі неподалік від нього, телефон був у полі його зору. Потім він ( ОСОБА_5 ) побачив чоловіка з костилем, який йшов з боку покинутого приміщення по асфальтній доріжці на території школи, у цього чоловіка була борода, вдягнутий він був у спортивний костюм. Цей чоловік підійшов до спортивного майданчика та сів на резинове колесо, яке було на відстані 3-4 м. від того колеса, на якому лежав його ( ОСОБА_5 ) мобільний телефон. Він ( ОСОБА_5 ) на декілька хвилин відвернувся, а коли повернувся, то побачив, що мобільного телефону немає і того чоловіка, який сидів на колесі, також не було. Він ( ОСОБА_5 ) спочатку побіг до дитячої поліклініки, потім у двір технікуму, до санпропускника, щоб знайти того чоловіка, який сидів на колесі, бо зрозумів, що саме він викрав його мобільний телефон, але цього чоловіка там не знайшов. Потім він ( ОСОБА_5 ) з мобільного телефона завгоспа школи зателефонував на свій телефон, але телефон вже був вимкнутий. Телефонував він хвилин через 6-7 після того, як виявив пропажу телефону. Тоді він ( ОСОБА_5 ) побіг до класного керівника та зателефонував матері та розповів що сталося. Також зазначив, що телефон сам розрядитися не міг, він був заряджений на 80 %, в телефоні були дві сім карти Водафон та Київстар, також на телефоні стояв пін-код. Поліція повернула телефон наступного дня, телефон був без пошкоджень, сім картки в телефоні були відсутні. Крім того, зазначив, що на досудовому слідстві по фотознімкам він впізнав обвинуваченого у тому чоловікові, який сидів на колесі.
Крім того, вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, підтверджується наступними дослідженими в судовому засіданні доказами.
Показами свідка ОСОБА_8 , який в судовому засіданні пояснив, що він разом з матір`ю ОСОБА_9 придбали мобільний телефон Xiami 7 за 4000 грн. і подарували його ОСОБА_10 . В червні 2021 р. в період часу з 10 до 11 год. йому зателефонував ОСОБА_11 з чужого номера телефону та повідомив, що він поклав свій мобільний телефон на колесо в дворі у школі, віджимався, а потім обернувся та побачив, що телефон зник. ОСОБА_12 розказав, що бачив чоловіка, який разом з жінкою та дитиною проходив поблизу, при цьому цей чоловік сів на колесо неподалік від того колеса, на якому лежав його ( ОСОБА_13 ) мобільний телефон. Він ( ОСОБА_8 ) зразу ж після дзвінка ОСОБА_13 зателефонував на номер ОСОБА_10 , але телефон ОСОБА_10 не відповідав, він був відключений.
Показами свідка ОСОБА_14 , який в судовому засіданні пояснив, що він працює в Охтирській ЗОШ №6 і в той день (точної дати він не пам`ятає) вранці знаходився на території спортивного майданчика школи №6, він копав стрибкову яму і відвозив возиком викопану землю під алейку на відстань 5-6 мертів від цієї ями. Поблизу нього біля ями знаходився також учень школи Марк, а на відстані близько 30 метрів від них знаходився вчитель ОСОБА_15 , який розфарбовував намальовані на асфальті цифри. Марк і він ( ОСОБА_14 ) зі спортивного майданчика нікуди не відходили. Також він ( ОСОБА_14 ) бачив, як в цей час по спортивному майданчику проходила сімя: чоловік з костилем, жінка та дитина, при цьому жінка з дитиною пішла до рукоходів, які були на спортивному майданчику. Через 15 хвилин ОСОБА_11 побіг до резинових коліс, які вкопані в землю на території спортивного майданчика, а потім сказав, що немає його мобільного телефону. При цьому в цей час на спортивному майданчику сімї з дитиною вже не було. Потім ОСОБА_11 збігав на зупинку до технікума на вул.. Сумську і повернувшись через 5 хвилин ОСОБА_11 з його ( ОСОБА_14 ) телефону зателефонував на свій телефон, однак виклику не було, телефон ОСОБА_10 був вимкнений.
Показами свідка ОСОБА_15 , який в судовому засіданні пояснив, що він працює вчителем ЗОШ №6, в той день (точної дати він не пам`ятає) близько 10 год ранку він знаходився на території школи №6 малював на асфальті на шкільному подвір`ї цифри. До нього підбіг учень їх школи ОСОБА_16 та повідомив, що у нього пропав його мобільний телефон. На його ( ОСОБА_15 ) запитання ОСОБА_12 відповів, що він його залишив на резиновому колесі на спортивному майданчику школи. На територій спортивного майданчика працював ОСОБА_14 , який негайно зателефонував зі свого телефону на номер мобільного телефону ОСОБА_13 , який той йому продиктував, однак телефон ОСОБА_10 не відповідав, виклику не було. Даний дзвінок було здійснено через 5 хвилин після того, як ОСОБА_12 виявив зникнення свого телефону.
Показами свідка ОСОБА_17 , яка в судовому засіданні пояснила, що вона працює вчителем ЗОШ №6 та є класним керівником ОСОБА_9 . В кінці цього навчального року (точної дати вона не пам`ятає) близько 10-11 год. до неї в учительську прибіг ОСОБА_12 та повідомив, що у нього зник його мобільний телефон, який він поклав на вкопане колесо на спортивному майданчику школи. Перед цим вона ( ОСОБА_17 ) у вікно бачила, як ОСОБА_12 гуляв на спортивному майданчику школи неподалік вчителя ОСОБА_15 . В цей час на території двору школи та спортивного майданчика був ще працівник школи ОСОБА_14 , який копав стрибкову яму, а також гуляли учні школи та проходили сторонні люди, проїзджали велосипедисти. Вона запропонувала ОСОБА_10 зателефонувати на номер його телефону, однак ОСОБА_11 відповів, що вже телефонували і гудка не було, сім-карта була витягнута. Вона ( ОСОБА_17 ) все ж таки зі свого телефону зателефонувала на номер мобільного телефону ОСОБА_13 , однак гудків не було, зв`язок був відсутній. Після цього вона зателефонувала хрещеному ОСОБА_13 та повідомила про те, що сталося.
Протоколом огляду місця події від 03.06.2021 року з фототаблицями, згідно якого під час огляду території поряд з приміщенням Охтирського РВП ГУНП в Сумській області за адресою вул.. Незалежності, 29 м. Охтирка, громадянином ОСОБА_4 було видано працівникам поліції мобільний телефон Xiaоmi Redmi 7 у чорному гумовому чохлі сенсорний без пошкоджень та пояснив, що даний телефон він викрав 02.06.2021 р. в період часу з 10.00 год. до 10.30 год. з колеса, що знаходиться на території спортивного майданчика в ЗОШ І-ІІ ст. № 6.
Висновком судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/119-21/6617-ТВ від 09.06.2021 року, згідно якого ринкова вартість Смартфону марки «Xiaоmi» моделі Redmi 7 Lunar Red 3/32 GB, без пошкоджень, у придатному до користування стані, використовувався за призначенням, придбаного новим в 2019 році, станом на 02.06.2021 р. становила 2400 грн.
Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.06.2021 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_5 за бородою, очима, формою обличчя, підборіддям та загальними рисами обличчя впізнав на фотознімку під № 3 обвинуваченого ОСОБА_4 , як особу, яка викрала його мобільний телефон.
Протоколом проведення слідчого експерименту від 18.06.2021 року з відеозаписом, згідно якого потерпілий ОСОБА_5 на місці події на території спортивного майданчика ЗОШ № 6 за адресою вул.. Сумська, 44 м. Охтирка розповів про обставини викрадення у нього мобільного телефону, а саме про те, що 02.06.2021 року він займався спортом на спортивному майданчику школи №6, а свій мобільний телефон поклав неподалік від себе на резинове колесо, яке було вкопане в землю на території спортивного майданчика, весь час наглядаючи за телефоном, показав, на яке саме колесо він поклав свій мобільний телефон та на якій відстані (26 кроків) він знаходився від цього місця, показав, звідки саме на територію спортивного майданчика прийшов обвинувачений з жінкою та дитиною та на яке саме колесо сів обвинувачений. Також потерпілий розповів, в який саме момент він виявив зникнення свого телефону та протягом якого часу телефонував на свій телефон, однак телефон було вже вимкнено.
Протоколом огляду місця події від 18.06.2021 року з фототаблицями - території ЗОШ І-ІІ ст. № 6 за адресою вул. Сумська, 44 м. Охтирка, а саме спортивного майданчика, що знаходиться на території двору школи, відповідно до якого від приміщення школи прямує тротуарна доріжка, яка веде до спортивного майданчика. З правого боку від тротуарної доріжки по ходу руху від приміщення школи розташовані автомобільні колеса, що вкопані в землю та розміщені в двох рядах по 5 коліс та пофарбовані жовтою та синьою фарбою, далі зліва по ходу руху доріжкою розташовані металеві конструкції для спортивних вправ та дитяча гойдалка, навпроти якої з правого боку за колесами ділянка території, засипана піском.
Протоколом огляду місця події від 13.06.2021 року з фототаблицями, згідно якого під час огляду ділянки місцевості біля ТЦ «Славна» за адресою вул.. Незалежності, 31 м. Охтирка Сумської області, громадянин ОСОБА_4 видав працівникам поліції сім картку мобільного оператора «Київстар» на якій мається номер НОМЕР_1 , номер телефону даної сім карти НОМЕР_2 , та зазначив, що вказана сім карта знаходилася в мобільному телефоні, який він виявив 02.06.2021 р. на одному з коліс на спортивному майданчику ІНФОРМАЦІЯ_2 та забрав його собі, сім картку він витяг та зберігав за місцем проживання.
Протоколом проведення слідчого експерименту від 23.06.2021 року з відеозаписом, згідно якого підозрюваний ОСОБА_4 на місці події на території школи ЗОШ № 6 за адресою вул.. Сумська, 44 м. Охтирка розповів про обставини події, що відбулася 02.06.2021 р. в період часу з 10.00 до 10.45 год., зазначивши, що він разом з дружиною та дитиною проходили через територію школи № 6, він ( ОСОБА_4 ) присів на вкопане резинове колесо на спортивному майданчику, щоб відпочити, а дружина з дитиною були напроти біля спортивних споруд. Потім він ( ОСОБА_4 ) помітив мобільний телефон, і так як поряд нікого не було, він взяв телефон та поклав його до карману та відразу з дружиною та дитиною пішов додому. При цьому, обвинувачений вказав на те ж саме колесо, на якому лежав мобільний телефон, та на те ж колесо, на якому сидів він ( ОСОБА_4 ), на які вказав на слідчому експерименті потерпілий ОСОБА_5 .
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому обвинуваченні не визнав та суду дав показання, що він 02.06.2021 року телефон у потерпілого не викрадав, а знайшов його на колесі на території спортивного майданчика школи №6, та хотів у подальшому повернути власнику.
Однак такі показання обвинуваченого ОСОБА_4 суд оцінює критично, як спробу уникнути кримінальної відповідальності.
Положеннями ст. 337 ЦК України, які регулюють цивільно-правові відносини з приводу знахідки, передбачено, що особа, яка знайшла загублену річ, повинна негайно повідомити про знайдену річ особу, яка її загубила, а у разі якщо така особа або її місцезнаходження невідомі, то заявити про знахідку до Національної поліції або органів місцевого самоврядування.
З показань потерпілого ОСОБА_5 вбачається, що він свій мобільний телефон поклав на резинове колесо на території спортивного майданчика і постійно наглядав за ним, телефон лежав неподалік від нього і був у полі його зору, і коли він ( ОСОБА_5 ) через незначний проміжок часу (3-4 хвилини) виявив зникнення мобільного телефону, то побачив, що обвинуваченого, який сидів на колесі неподалік від того колеса, на якому лежав його ( ОСОБА_5 ) телефон, також не було, а коли він ( ОСОБА_5 ) через 5 хвилин з моменту виявлення зникнення телефону зателефонував на номер свого мобільного телефону, то телефон вже був вимкнений.
Підстав сумніватись в правдивості показань потерпілого у суду не має, оскільки вони узгоджуються між собою та з іншими доказами, дослідженими в судовому засіданні, потерпілий ОСОБА_5 надавав послідовні покази щодо крадіжки належного йому мобільного телефону, будь-яких підстав для обмови обвинуваченого у вчиненні цього злочину у потерпілого не має.
Свідок ОСОБА_14 надав покази про те, що потерпілий через 5 хвилин після виявлення зникнення телефону з його ( ОСОБА_14 ) телефону зателефонував на свій номер телефону, однак виклику не було, телефон потерпілого був вимкнений.
Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що він ( ОСОБА_8 ) зразу ж після того, як потерпілий ОСОБА_12 з чужого телефону повідомив йому про зникнення телефону, зателефонував на номер телефону потерпілого, але телефон не відповідав, він був відключений.
Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні пояснила, що вона відразу після того як ОСОБА_12 повідомив, що у нього зник його мобільний телефон, зателефонувала зі свого телефону на номер мобільного телефону ОСОБА_13 , однак гудків не було, зв`язок був відсутній.
З протоколу огляду місця події від 03.06.2021 року вбачається, що обвинувачений ОСОБА_4 видав мобільний телефон працівникам поліції на наступний день після події злочину, при цьому телефон був без сім-карток.
Таким чином, досліджені судом докази вказують на те, що наміру повертати мобільний телефон обвинувачений не мав, безпосередньо після викрадення телефону обвинувачений вимкнув телефон з метою уникнення можливості свого викриття, шляхом відслідковування перебування телефону в мережі телефонного зв`язку. Крім того, суд враховує, що обвинувачений повернув телефон вже після звернення потерпілого до поліції та після початку досудового розслідування. Такі дії обвинуваченого свідчать про те, що останній не мав наміру повертати телефон потерпілому, а діяв виключно з корисливим умислом на заволодіння чужим майном.
Судом встановлено, що в даному випадку відбулося заволодіння обвинуваченим майном, яке фактично не вийшло з володіння власника потерпілого ОСОБА_5 , а було залишене останнім у відомому йому місці на вкопаному в землі колесі на території спортивного майданчика, куди потерпілий поклав його на час (декілька хвилин), поки він буде виконувати спортивні вправи, обвинувачений ОСОБА_4 мав підстави вважати, де знаходиться власник речі, так як потерпілий на момент заволодіння обвинуваченим телефоном знаходився на території спортивного майданчика неподалік від місця, де лежав залишений ним мобільний телефон, і обвинувачений усвідомлював, що потерпілий може повернутися за телефоном, а тому таке заволодіння майном слід розцінювати не як привласнення знахідки, а як крадіжку чужого майна.
Такі висновки суду узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України, зазначеною у постанові від 11 грудня 2014 року (справа №5-23кс14), та постанові ККС Верховного Суду від 20.03.2018 у справі № 464/3742/15-к, з якої вбачається, що заволодіння майном, яке фактично не вийшло з володіння власника, а опинилося з будь-яких причин у неналежному, але відомому йому місці (залишене чи забуте), особою, яка знала, кому належить це майно, мала підстави вважати, де знаходиться власник речі, і усвідомлювала, що він може за нею повернутися, або ж, у разі появи власника з метою поновлення свого права володіння майном, умисно перешкоджала йому в цьому, слід розцінювати не як привласнення знахідки, а як крадіжку чужого майна.
На відміну від крадіжки, привласнене майно може вважатися знахідкою лише за умов, що: а) воно вибуло з володіння власника; б) місцезнаходження цього майна власнику не відомо; в) між втратою майна та його знахідкою пройшов тривалий час, який давав власнику підстави вважати майно остаточно втраченим; г) особа, яка знайшла майно, не була очевидцем події втрати і сама не чинила будь-яких активних дій, спрямованих на вилучення майна з володіння власника; д) відсутня можливість виявлення (ідентифікації) законного власника майна.
За таких обставин, суд дійшов висновку про винуватість ОСОБА_4 у вчиненні крадіжки майна, належного потерпілому ОСОБА_5 , а доводи обвинуваченого про те, що телефон у потерпілого він не викрадав, а знайшов його, - є неспроможними.
Таким чином, оцінюючи досліджені докази як належні і допустимі, в їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і його дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 185 КК України, так як він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку).
Згідно зі статтями 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а при його призначенні суд повинен ураховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який раніше судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, враховує його вік, стан здоров`я, те що він є інвалідом ІІІ групи, має на утриманні неповнолітню дитину.
Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.
До пом`якшуючих покарання обвинуваченого ОСОБА_4 обставин суд відносить те, що тяжких наслідків не настало, викрадене майно повернуто потерпілому.
З урахуванням даних обставин суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді арешту, так як таке покарання необхідне й достатнє для виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.
Положеннями ч. 3 ст. 78 КК України встановлено, що у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення, суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.
Згідно з ч.1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Згідно з приписами ч. 4 ст. 71 КК України, остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
Відповідно до п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» за сукупністю вироків (ст. 71 КК) покарання призначається, коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин, а також коли новий злочин вчинено після проголошення вироку, але до набрання ним законної сили. Призначаючи покарання за кількома вироками, суд повинен визначити вид і розмір основного й додаткового покарань за знову вчинений злочин (злочини), а потім повністю або частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком із посиланням на ст. 71 КК.
Відповідно до п. 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» невідбутою частиною покарання за попереднім вироком треба вважати покарання, від відбування якого особу звільнено з випробуванням (статті 75, 79, 104 КК).
У разі, коли особа була засуджена до арешту або позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням (статті 75, 104 КК) ( 2341-14 ) або була звільнена від відбування покарання умовно-достроково (статті 81, 107 КК) і в період іспитового строку або строку умовно-дострокового звільнення вчинила новий злочин, суд зобов`язаний визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі, зокрема й тоді, коли останнім за часом вироком призначаються більш м`які види покарання.
Вироком Охтирського міськрайонного суду від 06.04.2020 р., що набрав законної сили, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки і покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Згідно довідки Охтирського міськрайонного відділу Філії державної установи «Центр пробації» в Сумській області № 1831-21 від 24.06.2021 р. ОСОБА_4 , який був засуджений вироком Охтирського міськрайонного суду від 06.04.2020 р. за ч. 1 ст. 307 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 2 роки, станом на 23.06.2021 р. з обліку Охтирського міськрайонного відділу Філії державної установи «Центр пробації» в Сумській області не знятий, від призначеного покарання не звільнений.
З огляду на те, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 185 КК України, в період іспитового строку, встановленого за попереднім вироком Охтирського міськрайонного суду від 06.04.2020 р., суд вважає за необхідне згідно ст. 71 КК України до покарання, призначеного за новим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком від 06.04.2020 р. у виді 3 років 10 місяців позбавлення волі, та з урахуванням положення ст. 72 КК України, виходячи зі співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідає один день арешту, визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі.
З метою забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та запобігання спробам переховуватися від суду, суд вважає за необхідне клопотання прокурора задовольнити та обрати обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід до набрання вироком законної сили домашній арешт (без застосування електронних засобів контролю).
Цивільний позов по справі не заявлено.
Згідно ст. 124 КПК України необхідно стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судової експертизи в сумі 514,86 грн.
Арешт на майно, а саме на мобільний телефон марки «Xiaоmi Redmi 7» у чорному гумовому чохлі, без пошкоджень, сенсорний, який має ІМЕІ 1: НОМЕР_3 та ІМЕІ 2: НОМЕР_4 , який було вилучено 03.06.2021 р. в ході проведення огляду місця події, накладений ухвалою слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 07.06.2021 року, слід скасувати.
Арешт на майно, а саме на сім картку білого кольору на якій мається номер НОМЕР_1 , номер телефону даної сім карти НОМЕР_2 , яку було вилучено 23.06.2021 р. в ході проведення огляду місця події, накладений ухвалою слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 24.06.2021 року, слід скасувати.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374-376 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому за цим законом покарання у виді 3 (трьох) місяців арешту.
Згідно ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за новим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 06.04.2020 року, та призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком суду законної сили обрати у вигляді домашнього арешту (без застосування електронних засобів контролю).
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення експертизи в розмірі 514,86 грн.
Арешт на майно, а саме на мобільний телефон марки «Xiaоmi Redmi 7» у чорному гумовому чохлі, без пошкоджень, сенсорний, який має ІМЕІ 1: НОМЕР_3 та ІМЕІ 2: НОМЕР_4 , який було вилучено 03.06.2021 р. в ході проведення огляду місця події, накладений ухвалою слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 07.06.2021 року, - скасувати.
Арешт на майно, а саме на сім картку білого кольору на якій мається номер НОМЕР_1 , номер телефону даної сім карти НОМЕР_2 , яку було вилучено 23.06.2021 р. в ході проведення огляду місця події, накладений ухвалою слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 24.06.2021 року, - скасувати.
Речові докази мобільний телефон марки «Xiaоmi Redmi 7» у чорному гумовому чохлі, без пошкоджень, сенсорний, який має ІМЕІ 1: НОМЕР_3 та ІМЕІ 2: НОМЕР_4 , та сім картку білого кольору, на якій мається номер НОМЕР_1 , номер телефону даної сім карти НОМЕР_2 , вважати повернутими законному володільцю потерпілому ОСОБА_5 .
Вирок може бути оскаржений в Сумський апеляційний суд через Охтирський міськрайонний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Роз`яснити учасникам судового провадження їх право на отримання в суді копії вироку.

Суддя Охтирського
міськрайонного суду: ОСОБА_1