УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.2021 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

представника ПВК №90: ОСОБА_4

засудженого: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції подання начальника ДУ «Північна виправна колонія №90»(далі - ПВК №90) про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

встановив:

Начальник ПВК №90 звернувся до суду з поданням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 , вказавши, що останній сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Подання погоджене з міською спостережною комісією.

Представник ПВК №90 в судовому засіданні подання підтримав, просив його задовольнити.

Засуджений ОСОБА_5 просив звільнити його умовно - достроково від відбування покарання.

Прокурор проти задоволення подання не заперечила.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали особової справи засудженого, проаналізувавши наведені у подані доводи, дійшов до наступних висновків.

З матеріалів подання вбачається, що ОСОБА_5 у ПВК №90 відбуває покарання, призначене вироком Херсонського міського суду Херсонської області від 16.11.2017 року, яким він засуджений за ч. 2 ст. 307 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

З матеріалів справи видно, що засуджений ОСОБА_5 станом на 20.09.2021 року фактично відбув 1/2 строку покарання, що дає можливість відповідно до ст. 81 КК України розглянути питання про застосування до нього умовно - дострокового звільнення від відбування покарання.

У відповідності до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Тобто головною умовою для прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, про що також зазначено в п. 2 постанови Пленуму ВСУ №2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким».

З характеристики засудженого видно, що засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 22.09.2017 року. Утримуючись у Херсонському слідчому ізоляторі порушень вимог установленого режиму утримання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Заохочень не мав. В Державній установі «Північна виправна колонія (№90)» засуджений відбуває покарання з 12.01.2018 року. За період відбування покарання засуджений допустив 7 (сім) порушень вимог встановлених правил відбування покарання, за що 7 (сім) разів притягувався до дисциплінарної відповідальності. Адміністрацією установи заохочувався 9 (дев`ять) разів. На заходи виховного впливу реагує належним чином. З представниками адміністрації установи дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин. Конфліктних ситуацій серед засуджених не створює. Приймає участь у програмах диференційно-виховного впливу «Фізкультура і спорт», «Професія». Навчаючись у Північному навчальному центр №90, здобув робітничі спеціальності: стропальник 2 розряду, електрозварювальник ручного зварювання. Зовнішній вигляд, спальне місце та приліжкову тумбочку утримує в належному стані. Працевлаштований у господарчій обслузі установи робітником кухні. Приймає активну участь у роботах з благоустрою установи. Соціальні зв`язки підтримує. У судовому засіданні засуджений свою вину визнав у повному обсязі, розкаявся. Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення - середній. Згідно виконавчого провадження № 61641610 від 31.03.2020 року мав позов на загальну суму 8985,42 гривень, який погасив у повному обсязі.

Дані довідки про заохочення та стягнення свідчать про те, що за весь період відбування покарання до засудженого ОСОБА_5 9 (дев`ять) разів застосовувалися заходи заохочення, 7 (сім) разів застосовувались стягнення за порушення режиму, три з яких є злісними, в тому числі тричі таке суворе стягнення як поміщення в ДІЗО, притому двічі на максимальний строк, які на даний час погашені або зняті та не мають юридичного значення, проте характеризують особу засудженого як схильного до порушення режиму відбування покарання.

При цьому, суд вважає, що відомості, які містяться у довідці про застосовані до ОСОБА_5 заохочення і відсутність на даний час діючих стягнень не дають також можливості дійти висновку про сумлінність його поведінки як підстави для застосування до нього умовно - дострокове звільнення від відбування покарання, оскільки відповідно до положень ст. 107 КВК України додержання умов відбування покарання є обов`язком засудженого.

Дані довідки про нарахування заробітної плати свідчать про те, що ОСОБА_5 у період відбування покарання був залучений до оплачуваної праці з 2019 року, однак в 2019 та 2020 роках працював періодично (з липня по грудень 2019 року; з січня по березень та з вересня по грудень 2020 року).

Крім того, за змістом роз`яснень, які містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року умовно - дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, при вирішенні цього питання суди повинні враховувати, зокрема, дані про його попередні судимості.

Матеріали особової справи містять дані про те, що ОСОБА_5 є особою, раніше неодноразово судимою (шість разів, чотири з яких за тяжкі злочини проти власності), при цьому до нього застосовувалась заохочувальна норма у виді умовно-дострокового звільнення від відбування покарання. Проте, це не призвело до позитивних змін в особистості засудженого і не створило у нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві, оскільки в період непогашеної судимості за попередні тяжкі злочини він знову вчинив умисний тяжкий злочин, покарання за який відбуває на даний час.

З огляду на наведене, суд не знаходить підстав для застосування до ОСОБА_5 умовно - дострокового звільнення від відбування покарання, оскільки матеріали його особової справи не містять достатніх даних для прийняття такого рішення, і вважає, що у задоволенні внесеного відносно нього подання слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 376, 537 - 539 КПК України, ст. 81 КК України, суд -

постановив:

У задоволенні подання начальника ДУ «Північна виправна колонія №90» про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим ОСОБА_5 - в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали, до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області.

СуддяОСОБА_1