Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.02.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , захисника - адвоката ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Ужгороді судове провадження 11-сс/4806/619/21 за апеляційною скаргою захисника - адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.12.2021.

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого П`ятого слідчого відділу (із дислокацією у м.Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_9 , про обрання запобіжного заходу та обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 18.02.2022 з визначенням застави у розмірі 2669949,52 грн., щодо:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28 ч.3 ст.365 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000311 від 17.06.2020.

Цією ж ухвалою, у разі внесення застави на ОСОБА_8 покладено обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним їхнім викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю; не відлучатись з території Тячівського району Закарпатської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи; утримуватись від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні №0000311 від 17.06.2010 щодо обставин вказаного кримінального провадження; здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Клопотання слідчий обґрунтував тим, що у відповідності до лісорубного квитка серії 02 ЛРБ №467259 від 12.05.2015, надано дозвіл на проведення в Мокрянському лісництві ДП «Мокрянську ЛМГ», суцільної санітарної рубки, зокрема у кварталі 12 виділі 54 площею 3,7 га різних порід дерев, та у відповідності до лісорубного квитка серії 02 ЛКБ № 452190 від 10.09.2015, надано дозвіл на проведення в Мокрянському лісництві суцільної санітарної рубки, зокрема у кварталі 12 виділі 54 площею 2,5 га різних порід дерев. Із вказаних лісорубних квитків вбачається, що лісокористувачі зобов`язані дотримуватись Порядку спеціального використання лісових ресурсів та крім того ознайомленні з порядком спеціального використання лісових ресурсів на території майстерського обходу №4, який входить у склад Мокрянського лісництва ДП «Мокрянське ЛМГ».

-2-

Відтак, ОСОБА_8 забезпечуючи виконання завдань по охороні і захисту лісу організацію у відповідності з затвердженим планом проведення рубок, будучи у ланці з відводу ділянки в натурі, протягом травня-жовтня 2015 року, точну дату досудовим розслідуванням не встановлено, виділив в розробку лісосіку, на яку не було дозвільних документів, чим зумовив проведення рубок 373 дерев різної породи, які не були відведені в рубку, тобто на які не було виписано лісорубного квитка, у кварталі 12 виділі 57, проведення рубок 172 дерев різних порід у кварталі 12 виділу 58, проведення рубки 132 дерев різних порід у кварталі 12 виділу 59, після чого, вказана незаконно зрубана деревина невстановленими в ході досудового розслідування особами була вивезена у невідомому напрямку.

При цьому, помічник лісничого ОСОБА_8 , достовірно знаючи, що відсутні будь-які дозвільні документи на здійснення рубки дерев за межами відводу, будучи працівником органу - державної лісової охорони, переслідуючи мету незаконного збагачення, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, володіючи інформацією про те, що окремі особи виявили бажання придбати деревину за нижчими цінами, вступивши у попередню змову із лісничим ОСОБА_11 , виконавши незаконну вказівку останнього, відвів інші ділянки у кварталі 12, виділі 57, 58 та 59, чим допустив проведення рубок в осінньо-зимовий період 2015 року поза межами затвердженого планом проведення санітарних суцільних рубок.

У подальшому, вказаний факт здійснення незаконних рубок 677 дерев різних порід виявлено правоохоронними органами під час проведення оглядів місць рубок та підтверджено Державною екологічною інспекцією у Закарпатській області.

Досудовим розслідуванням встановлено, що розмір шкоди, заподіяної внаслідок проведення незаконної рубки 677 дерев різних порід у кварталі 12 виділах 57,58,59 Мокрянського лісництва ДП «Мокрянське ЛМГ», складає 5339899,04 грн., а саме: у кварталі 12 виділі 57 Мокрянського лісництва 3108220,70 грн., у кварталі 12 виділі 58 Мокрянського лісництва 1356312,24 грн., у кварталі 12 виділі 59 Мокрянського лісництва 875366,10 грн.

Зважаючи на викладене, внаслідок перевищення ОСОБА_8 своїх службових повноважень охоронюваним законом державним інтересам у сфері охорони, відтворення, сталого і раціонального використання лісових ресурсів та громадським інтересам, які полягають у порушенні гарантованих Конституцією України прав громадян на безпечне для життя і здоров`я довкілля та користування природними ресурсами, заподіяно шкоду в розмірі 5339899,04 грн., яка в 250 і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян на час вчинення злочину, що є тяжкими наслідками, а тому є достатні підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_8 у перевищенні службових повноважень, тобто умисному вчиненні працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому повноважень, що спричинило тяжкі наслідки, вчинене за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.2 ст.28 ч.3 ст.365 КК України.

21.12.2021 ОСОБА_8 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.3 ст.365 КК України.

Необхідність застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий обгрунтував наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний матиме можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

При вирішенні клопотання про обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.3 ст.365 КК України, тяжкість покарання, що йому загрожує, а також наявність ризиків

-3-

його не належної процесуальної поведінки, зокрема те, що він перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків злочину та понятих, які брали участь у слідчих діях та іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню. При обранні запобіжного заходу, слідчий суддя врахував і дані про особу ОСОБА_8 . Даних, які б вказували на неможливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею не встановлено. Враховуючи вищенаведене, тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_8 та з метою запобігання встановлених в ході судового розгляду ризикам, слідчий суддя вважав за доцільне застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Крім того, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначив ОСОБА_8 розмір застави, достатньої для забезпечення виконання покладених на нього обов`язків, а саме 2669949,52 грн.

В апеляційній скарзі, захисник підозрюваного ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді та відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застування ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Вважає ухвалу необґрунтованою та незаконною, а викладені у ній висновки такими, що не відповідають фактичним обставинам справи. Вказує на те, що слідчий у клопотанні, а слідчий суддя в ухвалі не обґрунтували існування ризиків неналежної процесуальної поведінки ОСОБА_8 . Зокрема, зазначає, що ОСОБА_8 має інвалідність ІІІ групи, постійне місце роботи, позитивно характеризується, має сім`ю, дружину та двоє малолітніх дітей, один з яких з інвалідністю ІІІ групи з дитинства, також у 2020 році ОСОБА_8 зазнав серйозних трав, у зв`язку з чим потребує лікування та оперативного втручання. ОСОБА_8 дотримується процесуальної поведінки та не має наміру її порушувати. Наведені обставини, на думку захисника виключають ризик можливого переховування ОСОБА_8 від органу досудового розслідування та суду. Необґрунтованим захисник вважає і ризик приховати чи знищити будь-які докази, оскільки подія правопорушення мала місце ще у 2015 році. Також слідчим суддею необґрунтовано неможливість застосування ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу. Окрім того, захисник ставить під сумнів обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_8 підозри. Вказує на те, що подія правопорушення, хоча і мала місце однак причетність до неї саме ОСОБА_8 не доведена жодними доказами. Вважає, що суб`єктами відповідальності за вказаний злочин є інші посадові особи лісового господарства, у обов`язки яких безпосередньо входило контроль за вирубкою лісу. До того ж протоколи слідчих дій свідчать про те, що певні дії ОСОБА_8 могли бути зумовлені внаслідок допущення помилки іншими посадовими особами. Також, у рамках кримінального провадження не було проведено жодного експертного дослідження на предмет дослідження віку зрубаних дерев. На думку захисника, суд визначив ОСОБА_8 надто високий розмір застави, який жодним чином не співвідносить з даними про його особу та даними про його майновий стан. Зазначає, що слідчий суддя визначив розмір застави пропорційно до розміру завданої злочином шкоди, що суперечить норма КПК України та практиці ЄСПЛ. Визначений слідчим суддею розмір застави призведе до безальтернативного ув`язнення ОСОБА_8 . Окрім іншого, захисник вважає, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу розглянуто не повноважним судом, оскільки таке подано з порушенням правил територіальної підсудності, що також є безумовною підставою для скасування ухвали слідчого судді. Зокрема, зазначає, що ТУ ДБР у м.Львові не має зареєстрованих у встановленому законом порядку відокремлених філій та представництв з місцем знаходження у м.Ужгороді, а тому, оскільки юридична адреса органу досудового розслідування м.Львів, то відповідне клопотання територіально підсудне Личаківському районному суду м.Львова.

-4-

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника адвоката ОСОБА_6 ,який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, доводи прокурора про безпідставність апеляційної скарги та законність ухвали слідчого судді, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника - адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 не підлягає до задоволення з таких підстав.

Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу повинно відповідати вимогам ст.370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим та містити, як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи підозрюваного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч.1 ст.177 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити речові докази, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому суд повинен врахувати обставини, які вказані в ст.178 цього Кодексу.

Відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

-5-

розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно положень ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя повною мірою дотримався вказаних вимог закону при розгляді клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Розглядаючи дане клопотання, слідчий суддя належно дослідив та перевірив наведені в ньому доводи щодо обґрунтованості підозри та наявності ризиків які, власне, викликали необхідність вжити заходи для забезпечення кримінального провадження шляхом застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Як вбачається з ухвали, слідчим суддею встановлено, що П`ятим слідчим відділом (із дислокацією у м.Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000311 від 17.06.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.367, ч.2 ст.28, ч.3 ст.365, ч.1 ст.366, ч.2 ст.28, ч.3 ст.365 КК України.

21.12.2021 ОСОБА_8 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.3 ст.365 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 23.12.2021 за клопотанням старшого слідчого П`ятого слідчого відділу (із дислокацією у м.Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_9 , ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 18.02.2022. та визначено заставу у розмірі 2669949,52 грн.

При вирішенні питання про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею встановлено доведеність прокурором обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, а саме: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Висновок слідчого судді про необхідність обрання запобіжного заходу тримання під вартою щодо ОСОБА_8 відповідає фактичним обставинам справи і такий висновок підтверджується перевіреними слідчим суддею доказами, яким дана належна оцінка.

Відповідно до положень ст.ст.177,183 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання переховування від органів досудового розслідування чи вчинення іншого кримінального правопорушення, незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити вище вказані дії.

-6-

Відповідно до положень п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Як встановив слідчий суддя, ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.3 ст.365 КК України, за вказаний злочин йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, перебуваючи на волі ОСОБА_8 може переховуватись від органів досудового розслідування і суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що свідчить про існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів суспільства. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства ( рішення «Летельє проти Франції»).

Вагомість наявних доказів на підтвердження обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.3 ст.365 КК України, доведена слідчим та прокурором та сумнівів у колегії суддів щодо їх повноти та достатності не викликає.

Згідно до вимог ст.177 КПК України правовою підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою злочину, а також наявність зазначених в законі ризиків.

Наявні докази, які містяться в матеріалах судового провадження дають підстави вважати, що підозра у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.3 ст.365 КК України, на цій стадії досудового розслідування, є підтвердженою. В ході кримінального провадження обставини, які мають бути достатніми для обґрунтування підозри ОСОБА_8 у вчиненні цього злочину на момент вручення були наявними і підтверджуються доказами, зібраними у ході досудового розслідування, а саме: протоколами огляду місця подій від 20.10.2020 та додатками до них; розрахунками розміру шкоди, заподіяної лісу незаконними рубками дерев в кварталі 12 виділах 57-59 Мокрянського лісництва ДП «Мокрянське ЛМГ» від 21.10.2020; висновком судової інженерно-екологічної експертизи №7919 від 29.01.2021; висновком науково ботанічної експертизи від 08.07.2021; довідкою про службове розстеження від 25.01.2021; показаннями підозрюваного ОСОБА_12 щодо обставин проведення незаконних рубок від 21.12.2021; протоколами за результатами проведення НСРД про зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 08.10.2021; висновком судової почеркознавчої експертизи від 07.12.2021 та іншими матеріалами кримінального провадження.

Разом з тим, перевіряючи наявність обґрунтованої підозри, колегія суддів виходить з того, що сукупність матеріалів кримінального провадження на даній стадії розслідування, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Така позиція суду випливає й із практики Європейського Суду з прав людини про те, що «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин.

-7-

Слідчим у кримінальному провадженні надано докази, які на даній стадії досудового розслідування є достатніми для визначення поняття обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_8 . Однак, дослідження доказів з метою визнання їх такими, що можуть бути покладені в основу винуватості особи у вчиненні того чи іншого злочину відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування, про що обґрунтовано зазначено в ухвалі слідчого судді.

Апеляційний суд зауважує, що на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, винуватість чи невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою (за стандартом «обґрунтованої підозри») для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Розглядаючи клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , слідчий суддя дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання вказаного запобіжного заходу, врахував наявність обґрунтованої підозри та доказів, які підтверджують причетність ОСОБА_8 до вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, дані про особу підозрюваного і обґрунтовано прийшов до висновку про існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України та належним чином мотивував свої висновки про відсутність обставин до обрання менш суворого запобіжного заходу.

Даний вид запобіжного заходу є співмірним з існуючими ризиками, відповідає даним про особу підозрюваного та тяжкості пред`явленої йому підозри, зможе у повній мірі забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків та унеможливить настання ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

В сукупності із вищевикладеним для вирішення справи у відповідності до вимог закону слідчий суддя врахував дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_8 , та інші обставини, передбачені ст.178 КПК України, в тому числі і ті, на які захисник посилається в апеляційній скарзі та надав в суді апеляційної інстанції.

Щодо наданих захисником апеляційному суду письмових доказів, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_8 , зокрема його сімейний стан, перебування на утриманні дружини та двох малолітніх дітей, один з яких має інвалідність та характеристика підозрюваного з місця проживання, то на думку апеляційного суду, з огляду на суспільну небезпечність інкримінованого йому кримінального правопорушення, вони не є визначальними аргументами для обрання підозрюваному ОСОБА_8 більш м`якого виду запобіжного заходу, оскільки не зменшують встановлені ризики та не можуть бути беззаперечними стримуючими факторами подальшої належної процесуальної поведінки підозрюваного. Медична документація про стан здоров`я ОСОБА_8 не містить відомостей, які б вказували на неможливість його утримання під вартою. Окрім того, у разі необхідності, підозрюваний не позбавлений можливості звернутись про надання необхідної медичної допомоги до установи де він утримується.

Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, що виключають можливість застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою апеляційним судом під час апеляційного розгляду скарги не встановлено.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає рішення слідчого судді щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою законним та обґрунтованим, доводи апеляційної скарги захисника - адвоката ОСОБА_7 в цій частині безпідставними.

-8-

Апеляційний суд визнає необґрунтованими доводи захисника ОСОБА_7 про те, що клопотання слідчого розглянуто не повноважним судом, оскільки подано з порушенням правил територіальної підсудності.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.132 КПК України клопотання про застосування на підставі ухвали слідчого судді заходів забезпечення кримінального провадження подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, якщо інше не передбачено пунктом 2 цієї частини.

Аналіз п.1 ч.2 ст.132 КПК України вказує на те, що усі клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження подаються до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що здійснює відповідне розслідування. Підставою для визначення територіальної підсудності при розгляді клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження є постанова керівника відповідного органу досудового розслідування про створення слідчої групи, в якій визначено місце проведення досудового розслідування.

Положення п.8 ч.1 ст.3, ч.1 ст.38 КПК України вказують на те, що органом досудового розслідування є :1) слідчі підрозділи: а) органів Національної поліції; б) органів безпеки; в) органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства; г) органів Державного бюро розслідувань; 2) підрозділи детективів, підрозділ внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України. При цьому органом досудового розслідування в конкретному кримінальному провадженні є структурний підрозділ, який фактично здійснює досудове розслідування. У випадку ж проведення досудового розслідування слідчою групою, клопотання щодо застосування заходів забезпечення кримінального провадження розглядаються слідчим суддею місцевого суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що здійснює відповідне розслідування.

Тобто, чинний кримінальний процесуальний закон визначає органами досудового розслідування не службових осіб слідчих цих органів досудового розслідування, а відповідні державні установи слідчі підрозділи та підрозділи детективів.

Відповідно до ч.ч.1,4 ст.9 Закону України «Про державне бюро розслідувань» систему Державного бюро розслідувань складають центральний апарат, територіальні управління, спеціальні підрозділи, навчальні заклади та науково-дослідні установи. У складі Державного бюро розслідувань діють слідчі, оперативні підрозділи, підрозділи внутрішнього контролю та інші підрозділи. Для забезпечення виконання завдань Державного бюро розслідувань утворюється територіальне управління, розташоване у місті Львові, що поширює свою діяльність на Волинську, Закарпатську, Івано-Франківську, Львівську, Тернопільську області.

Відповідно до наказу в.о. директора Державного бюро розслідувань ОСОБА_13 від 15.10.2020 №581 затверджено структуру ТУ ДБР, розташованого у м.Львові, штатною чисельністю 122 штатні одиниці, до якого входить П`ятий слідчий відділ (з дислокацією у м.Ужгороді). 01.03.2021 у територіальних управліннях ДБР почали діяти слідчі підрозділи (відділи), які розташовані у всіх областях України, зокрема, П`ятий слідчий відділ (з дислокацією у м.Ужгороді) ТУ ДБР, розташованого у м.Львові, знаходиться за адресою: вул. Лесі Українки, 13, м. Ужгород, 88000.

Таким чином, органом, який здійснює досудове розслідування кримінального провадження в рамках якого подано клопотання про застосування запобіжного заходу, є не сам правоохоронний орган, до складу якого входить відповідний підрозділ (Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Львові ), а його підрозділ (відділ), визначений у ч.1 ст.38 КПК України.

-9-

За таких обставин, з огляду на те, що орган досудового розслідування, в провадженні якого перебуває вказане кримінальне провадження, знаходиться в межах територіальної юрисдикції Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, колегія суддів вважає, що клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу підлягало розгляду слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області.

Такий висновок узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною в ухвалі від 17.05.2021 у справі № 308/6010/21 (провадження № 51-2643 впс 21).

На переконання колегії суддів, визначений слідчим суддею підозрюваному ОСОБА_8 розмір застави є таким, що співвідноситься з даними про особу підозрюваного ОСОБА_8 , обставинами кримінального правопорушення, а тому відповідає вимогам кримінального процесуального закону, зазначеним у ч.ч.4,5 ст.182 КПК України.

Враховуючи характер кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , а також його високий ступінь суспільної небезпеки, та розмір заподіяної майнової шкоди, яка складає 5339899,04 грн., колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про визначення підозрюваному ОСОБА_8 застави в розмірі саме 2669949,52 грн., як альтернативи застосованому йому запобіжному заходу у вигляді тримання під вартою. Це не суперечить положенням абз.2 ч.5 ст.182 КПК України, оскільки заподіяння шкоди в такому великому розмірі є виключним випадком, до того ж кримінальне правопорушення у вчиненні, якого підозрюється ОСОБА_8 носить триваючи характер, наслідками якого є завдання значної шкоди екологічній безпеці, та як наслідок тяжких наслідків для населення, яке проживає у зазначеній місцевості. Таким чином, на переконання апеляційного суду застава саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Такий розмір застави, на думку колегії суддів, є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів в даному кримінальному провадженні, не порушує права підозрюваного та підстав вважати його завідомо непомірним для підозрюваного колегія суддів не вбачає.

При цьому колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

З огляду на викладене вимоги апеляційної скарги захисника щодо скасування ухвали слідчого судді про застосування ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під ватою задоволенню не підлягають.

Порушень норм кримінального процесуального закону, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, апеляційний суд не вбачає.

Таким чином, рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, вирішено з дотриманням вимог статей 177,178,182,183 КПК України, ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційна скарга захисника-адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 задоволенню не підлягає.

При прийнятті рішення колегія суддів також, враховує вимоги ст.26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час апеляційного розгляду стороною захисту не заявлялось клопотань щодо приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б могли вплинути на висновки суду; а також положення ст.404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.

-10-

Керуючись ст.ст.404,405,407,422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника - адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.12.2021, щодо ОСОБА_8 , - без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: