Справа № 461/8273/19
Провадження № 1-кс/461/6176/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.11.2021 року, слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові клопотання ОСОБА_3 про зняття арешту з майна, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про зняття арешту з майна, накладеного ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 26.12.2019 року. Клопотання мотивує тим, що за час проведення досудового розслідування вказаного кримінального провадження, не встановлено жодних доказів його вини у вчиненні будь-якого злочину, повідомлення про підозру не вручалось, більше того, органом досудового розслідування жодного разу не викликався для надання пояснень щодо купівлі вказаного майна. Зазначає, що зняття арешту з майна не перешкоджатиме проведенню досудового розслідування та не перешкоджатиме можливості отримання речей і документів без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження. З моменту накладення арешту на майно та отримання тимчасового доступу до документів, які є підставою для набуття права власності на майно пройшло більше, ніж півтори року. Звертає увагу суду на те, що на даний момент право власності на арештовані гаражі жодною фізичною або юридичною особою не оспорюється, у даному кримінальному провадженні не проводиться жодних дій щодо спростування правомірності їх набуття. Крім того, ОСОБА_3 є добросовісним набувачем, не є підозрюваним, обвинуваченим чи засудженим, а також не несе матеріальної відповідальності за злочин, за статтею КК України, за якою проводиться досудове розслідування в межах якого накладений арешт, не передбачено конфіскації майна. Інших власників чи володільців майна, в т.ч. органів місцевого самоврядування, не встановлено, натомість шкода реально спричиняється заявнику, оскільки останній є єдиним законним власником вказаного майна, чим спричиняється обмеження права на вказаний об`єкт нерухомості. Зважаючи на те, що вказаний арешт накладався в межах кримінального провадження №0004818 від 24.10.2019 року з метою збереження речових доказів, слідчий мав можливість та достатній час для відшукання слідів злочину на арештованому майні, проведення експертиз та здійснення інших слідчих дій. Відтак, ОСОБА_3 вважає, що на даний час відсутні підстави для арешту вищевказаного майна, а тому, просить такий скасувати.

ОСОБА_3 скерував на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Крім того, просить клопотання про скасування арешту майна задоволити.

Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явились, хоча були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, наслідки неявки, а тому, суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності, оскільки це не є перешкодою для розгляду справи.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів не здійснювалось, оскільки учасники процесу в судове засідання не з`явилися.

Дослідивши матеріали клопотання, приходжу до висновку, що таке підлягає до задоволення з наступних підстав.

Слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Галицького районного суду міста Львова від 26.12.2019 року у кримінальному провадженні, зареєстрованому в ЄРДР за №0004818 від 24.10.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, накладений арешт на майно ОСОБА_3 , а саме: реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101 (гараж площею: 17,67 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 ); реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101 (гараж, площею: 18,47 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , без номера).

Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України, арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, та згідно ч.1 ст.131 КПК України застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 26.12.2019 року під час накладення арешту на вищезазначені речі була встановлена безумовна переконливість щодо застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, враховуючи правову підставу для арешту майна. Так, однією з підстав накладення арешту на майно слугувала необхідність забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Виходячи з наведеного, дана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, накладеного за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника, законного представника, іншого власника чи володільця майна, із можливістю надання особами, що не були присутніми в судовому засіданні і про права та законні інтереси яких вирішено питання судовим рішенням, доказів та матеріалів, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба, доведеності перед слідчим суддею їх переконливості.
Згідно ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ст.1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст.22 КПК України - кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Як встановлено в ході судового розгляду вказаного клопотання, доказів того, що особа, в якої вилучено майно, має статус підозрюваного у даному кримінальному провадженні, не надано, а санкція статті ч.1 ст.358 КК України, за якою проводиться досудове розслідування, не передбачає додаткового покарання у вигляді конфіскації майна.
Таким чином, орган досудового розслідування, за клопотанням якого накладено арешт, не надав слідчому судді будь-яких обґрунтованих заперечень з приводу поданого клопотання, як і не надав належних доказів для беззаперечного висновку щодо необхідності продовження дії арешту майна, а тому, з метою не допущення порушення права власності особи на користування, володіння та розпорядження належним йому майном, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність скасування арешту майна.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 174, слідчий суддя,-

у х в а л и в :

клопотання ОСОБА_3 задоволити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 26.12.2019 року у справі №461/8273/19, провадження №1кс/461/10557/19, зокрема, на гараж, площею 17,67 кв.м. по АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), що належить ОСОБА_3 на підставі договорів купівлі продажу №38, №35 від 11.01.2019 року та гараж, площею 18,47 кв.м. по АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), що належить ОСОБА_3 на підставі договорів купівлі продажу №691, №693 від 25.06.2019 року, посвідчених приватним нотаріусом ОСОБА_4 .

Ухвала остаточна, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1