Провадження №11-кп/801/123/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 лютого 2022 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_9 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 09.11.2021 в судовому провадженні за заявою засудженого до довічного позбавлення волі ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі в межах кримінального провадження №04280651 та №0000359,
в с т а н о в и в:

Цією ухвалою частково задоволено заяву засудженого до довічного позбавлення волі ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання та зараховано засудженому ОСОБА_7 в строк покарання строк перебування в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій та участі у судовому розгляді кримінального провадження № 04280651 та № 0000359, з 11.04.2008 по 20.10.2015, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Мотивуючи рішення, місцевий суд виходив з того, що в період починаючи з порушення кримінальних справ № 04280630, № 04280637 та № 04280651 (тобто з 10.09.2004) і до моменту остаточного завершення кримінального провадження № 0000359, а саме винесення слідчим СВ Вінницького MB УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_10 постанови від 20.10.2015 про закриття кримінального провадження у зв`язку з встановленням відсутності в діянні ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, останній утримувався в умовах слідчого ізолятора для проведення слідчих дій та участі у судовому розгляді зазначеної кримінальної справи (в подальшому кримінального провадження), хоча й відбував покарання у виді довічного позбавлення волі за іншим вироком суду.
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу місцевого суду та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні заяви засудженого до довічного позбавлення волі ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання.
Вважає ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 09.11.2021 незаконною та необґрунтованою. Апелянт переконаний, що судом безпідставно зараховано ОСОБА_11 строк попереднього ув`язнення у строк покарання. Судом залишено поза увагою, що в даному кримінальному провадженні не було постановлено вироку з призначенням покарання, до якого можна було б зарахувати строк попереднього ув`язнення, провадження у даній справі було закрито постановою слідчого на стадії досудового розслідування, щодо ОСОБА_7 не було застосовано попереднє ув`язнення в межах даного кримінального провадження.
Прокурор вказує на неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду, викладених в судовому рішенні, фактичним обставинам справи.
Заслухавши доповідь судді, виступ прокурора на підтримку апеляційної скарги, засудженого та його захисника, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим Кодексом.
Апеляційною перевіркою даного провадження встановлено, що вказаним вимогам закону оскаржувана ухвала не відповідає.
З матеріалів провадження вбачається, що 30.10.2006 Апеляційним судом Вінницької області ОСОБА_7 засуджений за ч. 2 ст. 190, ч. 2, ч. 4 ст. 187, п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України до покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна.
Окрім того, 12.12.2007 Ленінським районним судом м. Вінниці ОСОБА_12 засуджений за ч. 2 ст. 194, ч. 4 ст. 296, з урахуванням ч. 1 та 4 ст. 70 КК України до покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна. Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 10.04.2008 вирок Ленінського районного суду м. Вінниці від 12.12.2007 в частині ОСОБА_7 змінено та призначено покарання з врахуванням ч. 4 ст. 70 КК України у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна, за вироком Апеляційного суду Вінницької області від 30.10.2006. В решті вирок залишено без змін.
Згідно інформації ДУ «Вінницька установа покарань (№ 1)» від 21.10.2021 за № 4/10033, засуджений ОСОБА_7 відбуває покарання у виді довічного позбавлення волі в ДУ «Вінницька установа покарань (№ 1)» з 13.09.2004.
Також ОСОБА_7 інкримінувались вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 357, ч. З ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України.
Постановою слідчого СВ Замостянського РУ ВМУ УМВС України у Вінницькій області від 22.05.2011 кримінальні справи за ч. 1 ст. 263 та ч. 3 ст. 357 КК України відносно ОСОБА_7 закриті за відсутністю в його діяннях складу злочинів.
Постановою державного обвинувача від 17.04.2014 із обвинувачення ОСОБА_7 виключено ч. 3 ст. 185 КК України. Таким чином, після вказаної зміни обвинувачення, ОСОБА_7 інкримінувалась лише ч. 2 ст. 185 КК України.
Постановою Вінницького міського суду від 02.10.2014 кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, направлено прокурору м. Вінниці для проведення додаткового розслідування.
В подальшому, досудовим розслідуванням встановлено відсутність в діянні ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України. Постановою слідчого від 20.10.2015 кримінальне провадження № 0000359 закрито у зв`язку з встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення. Відомості про прийняте рішення внесені до ЄРДР.
Ухвалюючи рішення про часткове задоволення заяви засудженого до довічного позбавлення волі ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі в межах кримінального провадження № 04280651 та № 0000359 суд виходив з того, що в період починаючи з порушення кримінальних справ № 04280630, № 04280637 та № 04280651 (тобто з 10.09.2004) і до моменту остаточного завершення кримінального провадження № 0000359, а саме винесення слідчим СВ Вінницького MB УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_10 постанови від 20.10.2015 про закриття кримінального провадження у зв`язку з встановленням відсутності в діянні ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, останній утримувався в умовах слідчого ізолятора для проведення слідчих дій та участі у судовому розгляді зазначеної кримінальної справи (в подальшому кримінального провадження), хоча й відбував покарання у виді довічного позбавлення волі за іншим вироком суду.
Частиною 5 ст. 72 КК України (в редакції станом на 24.12.2015 року), визначено, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
З наведеного слідує, що обов`язковою умовою зарахування строку попереднього ув`язнення є засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення або призначення судом іншого покарання, ніж позбавлення волі, що надає право зарахування строку попереднього ув`язнення в межах того самого кримінального провадження.
Такого висновку дійшов Верховний Суд у справі № 461/5076/16-к, постанова від 03.04.2018, не погодившись з висновком суду апеляційної інстанції, який зарахував строк попереднього ув`язнення у строк покарання щодо особи, якій було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах іншого кримінального провадження.
Тобто зарахування строку попереднього ув`язнення без призначення покарання, до якого б зараховувалось попереднє ув`язнення, та поза кримінальним провадженням, у даному випадку - після закриття кримінального провадження, є неможливим та суперечить вимогам Закону про кримінальну відповідальність.
ОСОБА_7 в межах кримінального провадження, у якому він просить зарахувати йому строку попереднього ув`язнення не притягувався до кримінальної відповідальності, жодне покарання останньому не призначалось, натомість зазначене кримінальне провадження № 0000359 закрите постановою слідчого від 20.10.2015 року у зв`язку з встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення. Також до ОСОБА_7 в рамках вказаного кримінального провадження попереднє ув`язнення у виді тримання під вартою не застосовувалось. В межах вказаного кримінального провадження відносно ОСОБА_7 було застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Таким чином, в матеріалах кримінального провадження № 0000359 відсутній вирок щодо ОСОБА_7 , за жоден із інкримінованих злочинів ОСОБА_7 до відповідальності не притягувався, встановлено відсутність в його діяннях складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 263 КК України, а епізод за ч. 3 ст. 185 КК України був виключений із обвинувачення.
Судом першої інстанції безпосередньо не було досліджено матеріали закритого кримінального провадження № 0000359 та не встановлено, що після повернення 02.10.2014 судом матеріалів кримінального провадження прокурору, слідчі дії з ОСОБА_7 не проводились, а в останнє ОСОБА_7 було етаповано до Вінницького апеляційного суду для участі в судовому засіданні 18.12.2014.
З наданої суду довідки ДУ «Вінницька установа покарань (№ 1)» від 03.11.2021 за № 4/11767 вбачається, що засуджений ОСОБА_7 утримувався в слідчому ізоляторі установи лише в період з 13.09.2004 по 29.03.2007.
Судом першої інстанції не перевірені правові підстави для зарахування попереднього ув`язнення в рамках іншого кримінального провадження.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставами для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, зокрема, є неповнота судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що має місце в даному провадженні.
За таких обставин, на думку колегії суддів, ухвалу суду не можна визнати законною, обґрунтованою і вмотивованою.
З огляду на допущені порушення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду скасуванню з призначенням нового розгляду, під час якого слід надати оцінку доводам прокурора, наведеним у апеляційній скарзі.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 410, 415 КПК України, суд
у х в а л и в:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.
Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 09.11.2021, якою задоволено заяву засудженого ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання скасувати.
Призначити новий судовий розгляд провадження за заявою засудженого ОСОБА_7 в суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4