Cправа № 127/3501/22
Провадження № 1-кс/127/1534/22
У Х В А Л А
Іменем України
09 лютого 2022 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора: ОСОБА_3 ,

підозрюваного: ОСОБА_4 ,

захисника: адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Відділу поліції № 1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого, інваліда 2 групи, раніше судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Відділу поліції № 1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітан поліції ОСОБА_6 09.02.2022 звернулася до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо підозрюваного ОСОБА_4 .
Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_4 , маючи ряд не знятих та непогашених судимостей за скоєння злочинів, 07.02.2022 приблизно о 00:10 год. спільно з ОСОБА_7 , перебуваючи поблизу магазину «Алкомаркет», що за адресою: м. Вінниця, вул. Привокзальна, 1, в якому здійснює торговельну діяльність ФОП ОСОБА_8 , помітили, як з магазину вийшла продавщиця, та залишила його без нагляду.
У цей час у ОСОБА_4 , та ОСОБА_7 виник спільний злочинний умисел на незаконне збагачення шляхом таємного викрадення чужого майна із вищевказаного приміщення, для чого вони вступили між собою у попередню змову.
Реалізовуючи цей спільний злочинний умисел та вищевказану попередню змову, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , переконавшись, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, користуючись тим, що двері не зачинені, зайшли до магазину «Алкомаркет». Після чого, ОСОБА_7 направився до робочого місця продавця, а саме до столу із шухлядою, де зберігаються грошові кошти, а ОСОБА_4 залишився біля вхідних дверей спостерігати, та у разі необхідності повідомити ОСОБА_7 про наближення сторонніх осіб.
У подальшому, ОСОБА_7 , за попередньою змовою з ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання небезпечних наслідків, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до вказаного столу, правою рукою відчинив шухляду та забрав належні ОСОБА_8 грошові кошти у сумі 27000 грн., які у подальшому помістив до кишені своєї куртки.
Після чого ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_7 місце злочину покинули та розпорядились викраденим майном на власний розсуд, чим завдали потерпілій ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 27 000 гривень.
Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,- таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб.
У вчиненні кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Вінниці, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 11.11.2011 Ленінським районним судом м. Вінниці, за скоєння злочину передбаченого за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 357 КК України до позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією майна;
- 23.11.2015 Могилів-Подільським міськрайонним судом Вінницької області за скоєння злочину передбаченого ст. 391 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік 7 місяців;
- 07.05.2019 Вінницьким міським судом за скоєння злочину передбаченого ч. 1 ст. 289, ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі на строк 5 років місяців. За ст. 289 КК України виправдано, та на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки.
- 18.12.2020 року Вінницьким міським судом за скоєння злочину передбаченого ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки.
Обставини, які дають підстави підозрювати ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України є сукупність доказів отриманих у ході досудового розслідування, зокрема:
-Протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 07.02.2022;

-Протокол огляду місця події від 07.02.2022;

-Протокол допиту потерпілої ОСОБА_8 від 07.02.2022;

-Протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 07.02.2022;

-Протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі потерпілої ОСОБА_8 від 07.02.2022;

-Протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_9 від 07.02.2022;

-Протокол затримання ОСОБА_7 за підозрою у вчиненні злочину від 07.02.2022;

-Протокол затримання ОСОБА_4 за підозрою у вчиненні злочину від 07.02.2022;

-Інші матеріали кримінального провадження.

07.02.2022 ОСОБА_4 затриманий у порядку ст. 208 КПК України.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, тобто, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Згідно, санкції статті за вчинене кримінальне правопорушення передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, у зв`язку з чим є достатні підстави вважати, що ризик, визначений п. 1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме - спроба переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду є достатнім для переконання, що жоден з більш м`яких заходів в даному випадку є недоцільним і саме тримання під вартою може запобігти зазначеному ризику.

Наявні ризики передбачені п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки, ОСОБА_4 вчинив дане кримінальне правопорушення маючи не зняту та непогашену судимість, чим підтверджується можливість вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Крім того, існуєризик незаконного впливу обвинуваченого на свідків, оскільки, згідно ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Перебуваючи на волі ОСОБА_4 матиме можливість незаконно впливати на свідків та потерпілого.

Таким чином, підставами для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 є ризики визначені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Беручи до уваги вищезазначене, в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 виникає необхідність запобіганню перешкоджанню кримінальному провадженню шляхом переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконного впливу на свідків та потерпілого; перебуваючи на волі може вчинити інше кримінальне правопорушення, тому зазначені ризики є достатніми для переконання, що жоден з більш м`яких заходів в даному випадку є недоцільним і саме тримання під вартою може запобігти зазначеним ризикам, які продовжують існувати, і саме тримання під вартою може запобігти зазначеним ризикам.

При цьому враховується, що жоден з інших запобіжних заходів не може запобігти зазначеним ризикам. Так, особисте зобов`язання не може бути застосовано у зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає тяжкості вчиненого злочину. Особиста порука не може бути застосована в силу того, що не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу. Домашній арешт не зможе забезпечити належну поведінку особи та перешкоджати здійснення ним психологічного впливу на свідків, тощо.

У зв`язку із викладеним, враховуючи особу підозрюваного, його антисоціальне становище, відсутність місця реєстрації у місті Вінниця, вважаю, що запобігти ризикам передбаченим п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України можливо лише шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
На підставі викладеного слідчий просив клопотання задовольнити.
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримала, просила застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави.
Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні, щодо задоволення клопотання заперечували, просили застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.
Суд, дослідивши вказане клопотання, матеріали кримінального провадження №0000114 від 07.02.2022, заслухавши думку прокурора, пояснення підозрюваного та його захисника, дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Відповідно до частини першої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно з часиною першою статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
За приписами частини другої статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
З матеріалів справи вбачається, що 07.02.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000114 внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Зокрема, досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_4 , маючи ряд не знятих та непогашених судимостей за скоєння злочинів, 07.02.2022 приблизно о 00:10 год. спільно з ОСОБА_7 , перебуваючи поблизу магазину «Алкомаркет», що за адресою: м. Вінниця, вул. Привокзальна, 1, в якому здійснює торговельну діяльність ФОП ОСОБА_8 , помітили, як з магазину вийшла продавщиця, та залишила його без нагляду.

У цей час у ОСОБА_4 , та ОСОБА_7 виник спільний злочинний умисел на незаконне збагачення шляхом таємного викрадення чужого майна із вищевказаного приміщення, для чого вони вступили між собою у попередню змову.

Реалізовуючи цей спільний злочинний умисел та вищевказану попередню змову, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , переконавшись, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, користуючись тим, що двері не зачинені, зайшли до магазину «Алкомаркет». Після чого, ОСОБА_7 направився до робочого місця продавця, а саме до столу із шухлядою, де зберігаються грошові кошти, а ОСОБА_4 залишився біля вхідних дверей спостерігати, та у разі необхідності повідомити ОСОБА_7 про наближення сторонніх осіб.

У подальшому, ОСОБА_7 , за попередньою змовою з ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання небезпечних наслідків, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до вказаного столу, правою рукою відчинив шухляду та забрав належні ОСОБА_8 грошові кошти у сумі 27000 грн., які у подальшому помістив до кишені своєї куртки.

Після чого ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_7 місце злочину покинули та розпорядились викраденим майном на власний розсуд, чим завдали потерпілій ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 27 000 гривень.

07 лютого 2022 року ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

08 лютого 2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Також, суд звертає увагу на те, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування (рішення у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984).

Проаналізувавши зміст клопотання про застосування запобіжного заходу, а також доданих до клопотання доказів, а саме: витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000114; протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 07.02.2022; протоколу огляду місця події від 07.02.2022; протоколу допиту потерпілої ОСОБА_8 від 07.02.2022; протоколу допиту свідка ОСОБА_9 від 07.02.2022; протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі потерпілої ОСОБА_8 від 07.02.2022; протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_9 від 07.02.2022; протоколу затримання ОСОБА_7 за підозрою у вчиненні злочину від 07.02.2022; протоколу затримання ОСОБА_4 за підозрою у вчиненні злочину від 07.02.2022; пояснень підозрюваного наданих в судовому засіданні, слідчий суддя дійшов висновку, що на час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України обґрунтована.

У відповідності з пунктом 5 частини другої статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 неодружений, офіційно не працевлаштований, інвалід 2 групи, дітей на утриманні не має, раніше судимий.

На теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_4 оголошено про підозру у вчиненні нетяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років.

Однак, як вбачається з матеріалів клопотання, ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 02.02.2022 (справа №127/26523/18) скасовано звільнення ОСОБА_4 від відбування призначеного за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 18.12.2020 покарання з випробуванням. Прийнято рішення про направилення ОСОБА_4 до відбування покарання за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 18.12.2020 у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Таким чином, незважаючи на те, що на даний час вказана вище ухвала не набрала законної сили, однак це не змінює того, що даний злочин ОСОБА_4 вчинив в період іспитового строку, що свідчить про його антисоціальну поведінку.

Отже, враховуючи обставини кримінального правопорушення, його наслідки, тяжкість покарання за злочин по якому оголошено підозру, особу підозрюваного, суд під час розгляду клопотання дійшов обґрунтованого висновку, що підозрюваний ОСОБА_4 перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та іншого підозрюваного, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Суд також враховує вік та стан здоров`я підозрюваного та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

При вирішенні питання щодо обґрунтованості клопотання слідчий суддя враховує, що слідчим та прокурором доведено, що встановлені під час розгляду клопотання обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, а також те, що 18.12.2020 Вінницьким міським судом ОСОБА_4 засуджений до покарання у виді 5 років позбавлення волі, та звільнений від покарання з іспитовим строком на три роки, тобто вчинив даний злочин в період іспитового строку, крім того 02.02.2022 ухвалою Вінницького міського суду скасовано звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням та прийнято рішення про направлення останнього до відбування покарання за вироком Вінницького міського суду від 18.12.2020 у виді п`яти років позбавлення волі, а тому дійшов висновку про доцільність задоволення клопотання та застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, слідчим суддею врахована практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відповідно до вимог частини третьої статті 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`заний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених названим Кодексом, а тому слідчий суддя вважає, що, з метою надання права на альтернативний вид запобіжного заходу, ОСОБА_4 необхідно визначити заставу.

Згідно з частиною четвертою статті 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Пунктом 1 частини п`ятої статті 182 КПК України передбачено, що розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, якесь бажання сховатися. Визначаючи суму застави, суди повинні брати до уваги обставини особистого життя та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа.

З огляду на вищевикладене, враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення та особу підозрюваного, зокрема його матеріальний стан (непрацюючий, інвалід 2 групи) слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному заставу, з урахуванням вимог статті 182 КПК України, а саме десять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 24 810,00 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст. 176, 177, 178, 182, 183, 184, 186, 193, 196, 197, 372, 400 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою діє протягом 60 (шістдесяти) днів з моменту затримання ОСОБА_4 , тобто до 10:30 год. 07 квітня 2022 року.

Строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити до 07 квітня 2022 року.

Одночасно визначити ОСОБА_4 заставу в розмірі десяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 24 810,00 грн. (двадцять чотири тисячі вісімсот десять грн.), яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленим Кабінетом Міністрів України.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , у разі внесення застави, наступні обов`язки:

1. прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

2. не відлучатись з населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3. повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

4. утримуватись від спілкування з особами, які являються свідками у даному кримінальному провадженні.

Термін дії обов`язків покладених судом, у разі внесення застави визначити на час дії ухвали суду.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

У разі невиконання ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя