Код суду 233 Справа № 233/4095/21
Вирок
Іменем України
25 жовтня 2021 року м. Костянтинівка
Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Костянтинівка, Донецької області громадянина України, українця, з середньотехнічною освітою, одруженого, який не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-11 жовтня 2018 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки;
-13 лютого 2019 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки;
-25 вересня 2019 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 129 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 3 місяці, судимість в установленому законом порядку не зняті та не погашені,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -
07 серпня 2021 року приблизно о 05 годині 00 хвилин ОСОБА_4 знаходився за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 де у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення металевої дробини з домоволодіння АДРЕСА_2 . Для полегшення вчинення крадіжки ОСОБА_4 у знайомої ОСОБА_6 взяв візок з яким прийшов до домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .
У той же день, приблизно о 06 годині 00 хвилин, більш точного часу встановити не представилось можливим, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, рукою відчинив засов на хвіртці та проник на територію домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони носять таємний характер, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_7 , а саме: металеву дробину вагою 47 кг вартістю 385,40 грн, після чого з місця вчинення злочину втік, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив матеріальний збиток ОСОБА_7 на вищевказану суму.
Він же, продовжуючи свою злочинну діяльність, 07 серпня 2021 року, приблизно о 23 годині 00 хвилин, більш точного часу встановити не представилось можливим, знаходився біля домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 . У цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на таємне, повторне викрадення чужого майна з території вищевказаного домоволодіння.
Негайно реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 рукою відчинив засов на хвіртці та проник на територію домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , підійшов до сараю який не був зачинений та переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони носять таємний характер, діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів з сараю викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_7 , а саме: велосипед «Україна» вартістю 883,33 грн, кутову шліфувальну машину «Арсенал 180/1950» вартістю 743, 63 грн, після чого з місця вчинення злочину втік, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив матеріальний збиток ОСОБА_7 на загальну суму 1626,96грн.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчинені інкримінованого йому правопорушення. Пояснив, що вранці 7 серпня 2021 року відкрив засов на хвіртці та проник до двору домоволодіння по АДРЕСА_2 , побачив, що стоїть драбина, викрав її та здав на пункт прийому металу. В цей же день 7 серпні 2021 року о 23 год. таким же чином знову зайшов до цього самого домоволодіння та здійснив крадіжку велосипеда та шліфовальної машинки. Велосипед заклав у ларьку, шліфовальну машинку віддав «на точку» для продажу. Пояснив, що йому були потрібні гроші для того, щоб пригостити друзів алкоголем та на дрібниці. У вчиненому щиро кається, засуджує свою поведінку.
Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні просив суд урахувати, що обвинувачений визнавав себе винуватим як на стадії досудового розслідування так і визнає свою винуватість і наразі. У зв`язку з чим просив призначити мінімальне передбачене ч. 3 ст. 185 КК України покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі строком на 3 роки.
Потерпілий ОСОБА_7 у судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву про проведення судового розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 без його участі, просив суворо покарати обвинуваченого.
Прокурор у судовому засіданні зазначив, що у судовому засіданні встановлено, що інкриміноване протиправне діяння вчинено обвинуваченим, тому просить суд визнати ОСОБА_4 винуватим та призначити покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки. При цьому прокурор просив урахувати таку пом`якшуючу покарання обставину, як щире каяття, а також обставину, що обтяжує покарання - рецидив злочинів.
Оскільки обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та приймаючи до уваги, що прокурор, також не оспорював фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин скоєння злочинів, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого та частково дослідивши матеріали кримінального провадження, у тому числі ті, що характеризують особу обвинуваченого, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при встановлених судом обставинах доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 185 КК України, таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення та сховище.
При вирішенні питання щодо виду та міри покарання, необхідного і достатнього для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, суд враховує приписи статей 50, 65 КК України, зі змісту яких випливає, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, воно повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.
Обставиною, яка пом`якшує покарання суд, відповідно до положень ст. 66 КК України визнає щире каяття.
Обставиною, яка обтяжує покарання, відповідно до положень ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочинів.
Разом з цим, суд приймає до уваги досудову доповідь органу пробації від 20 жовтня 2021 року, згідно з якої орган пробації, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого та його спосіб життя, історію правопорушень, рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення оцінює як високий ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінується як високий. Орган пробації вважає, що виправлення цієї особи без позбавлення волі або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства у тому числі окремих осіб.
Згідно роз`яснень п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року, «Призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів».
Крім того, необхідно враховувати позицію Конституційного Суду України, викладену у рішенні №15-рп/2004 від 02 листопада 2004 року, відповідно до якої окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.
За таких обставин, судом враховано, що ОСОБА_4 критично ставиться до скоєного, має постійне місце проживання, раніше судимий, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, на диспансерному обліку у протитуберкульозному диспансері не знаходиться, перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіатів, синдром залежності до опіатів, за місцем проживання характеризується посередньо, наявність обставини, що пом`якшує покарання щире каяття, обставини, що обтяжує покарання рецидив злочину, корисний мотив скоєного злочину, а саме не вистачало грошей для того, щоб пригостити друзів алкоголем, висновок досудової доповіді, а також те, що вчинене ним кримінальне правопорушення віднесене до тяжкого злочину, суд вважає за необхідне визначити йому міру покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України.
Призначення ОСОБА_4 саме такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», не лише покарати за вчинення кримінального правопорушення, а й здійснити виправлення особистості, а також запобігти вчиненню нею так і іншими особами злочинів.
Суд наголошує, що призначення покарання є дискрецією лише суду, та здійснюється лише на підставі внутрішнього переконання судді, і оцінки особистості обвинуваченого, з метою досягнення саме мети визначеної ст. 50 КК України. При цьому, покарання у виді позбавлення волі хоча і є винятковим, але застосовується щодо осіб, виправлення яких є неможливим в іншій, передбачений законом спосіб.
Слід урахувати, що ОСОБА_4 раніше вже призначалось покарання в виді позбавлення волі, і новий злочин ним вчинено через невеликий проміжок часу після звільнення з місць позбавлення волі. Тож, це свідчить, що раніше призначені покарання не досягли мети визначеної ст. 50 КК України, оскільки обвинуваченим не здійснено позитивного процесу змін, які б відбувались в його особистості та не створено у нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки в суспільстві.
Запобіжний захід у підготовчому судовому засіданні та під час судового розгляду зазначеного кримінального провадження не обирався і на теперішній час судом не встановлено підстав для його обрання.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Під час досудового розслідування в кримінальному провадженні проведено судово-товарознавчу експертизу фахівцями Донецького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України.
Витрати, пов`язані з проведенням судової товарознавчої експертизи № СЕ 19/105 21/6372 ТВ від 20.08.2021, що складають 1887,82 грн. на підставі ст. 118 КПК України включаються судом у процесуальні витрати і підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави згідно з вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 349, 363-368, 370, 371, 374, 376 КПК України, суд,-
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати у кримінальному провадженні пов`язані із проведенням по справі судової товарознавчої експертизи у сумі 1887,82 грн.
- металеву драбину, кутову шліфувальну машину «Арсенал 180/1950», велосипед «Україна» повернути потерпілому ОСОБА_7 за належністю.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1