Провадження № 1-в/761/14/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2022 року

Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

судді ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Києва подання старшого інспектора Шевченківського РВ філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_2 , погоджене начальником Шевченківського РВ філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 , в порядку ч.4 ст.57 КВК України, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шепетівка, Хмельницької області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

засудженого 09.10.2019 року Печерським районним судом м. Києва за ст. 124 КК України,до покарання у виді двох років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на два роки, ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 28.05.2021 скасовано звільнення від покарання з випробуванням та направлено для відбування покарання у виді двох років обмеження волі, відповідно до вироку Печерського районного суду м. Києва від 09.10.2019 року,

за участю:

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника органу пробації ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Шевченківського районного суду м. Києва перебуває подання старшого інспектора Шевченківського РВ філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_2 , погоджене начальником Шевченківського РВ філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 , в порядку ч.4 ст.57 КВК України, відносно ОСОБА_4 , засудженого 09.10.2019 року Печерським районним судом м. Києва за ст. 124 КК України, до покарання у виді двох років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на два роки, щодо якого 28.05.2021 року Шевченківським районним судом м. Києва винесено ухвалу про скасування звільнення від покарання з випробуванням та направлення для відбування покарання у виді двох років обмеження волі відповідно до вироку Печерського районного суду м. Києва від 09.10.2019 року.

Подання вмотивоване тим, що ОСОБА_4 , який був засуджений до покарання у виді двох років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на два роки, щодо якого 28.05.2021 року Шевченківським районним судом м. Києва винесено ухвалу про скасування звільнення від покарання з випробуванням та направлення для відбування покарання у виді двох років обмеження волі, відповідно до вироку Печерського районного суду м. Києва від 09.10.2019 року, ухиляється від виїзду до місця відбування покарання, хоча був ознайомлений з порядком слідування до місця відбуття покарання, попереджений про наслідки неприбуття, про що йому особисто було вручено письмовий припис, проте в строк до 19.09.2021 до виправного центру для відбуття призначеного покарання в ДУ "Бердичівський виправний центр (№108)" з адресою: Житомирська область, місто Бердичів, вулиця Нізгірецька 2, не прибув без поважних причин.

За вказаних обставин інспектор просить суд вирішити питання про направлення засудженого до місця відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі.

У судовому засіданні представник органу пробації підтримала подання, просила задовольнити з мотивів викладених в клопотанні, зазначала що засуджений відмовився добровільно прибути до ДУ "Бердичівський виправний центр (№108)" для відбування покарання, після чого виклики до Шевченківського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в м. Києві та Київській області ігнорує, на контакт не виходить.

Прокурор ОСОБА_6 підтримала подання, повідомила що за наявною в неї інформацією засуджений ОСОБА_4 не проживає за адресою, вказаною у вироку суду.

Засуджений ОСОБА_4 в судове засідання на неодноразові виклики не з`являвся. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 11.01.2022 року до останнього було застосовано привід, разом з тим прокурором в судовому засіданні було долучено рапорт, згідно з яким встановлено, що ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1 , не проживає і ніколи не проживав.

Згідно з ч. 5 ст. 539 КПК Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява №3572/03 у справі «Цихановський проти України» національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним.

У рішенні ЄСПЛ від 03.04.2008 Пономарьов проти України суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Крім того, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що особа зобов`язана демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо її, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи.

Таким чином, суд констатує, що засуджений ОСОБА_4 ухиляється від участі у розгляді вказаного подання, не прибуває за судовими викликами, не цікавиться розглядом справи, вказав недійсні дані про своє місце проживання, відтак судом визнано за можливо проводити судовий розгляд за відсутності засудженого ОСОБА_4 .

З`ясувавши обставини та вивчивши матеріали, заслухавши учасників, справи суд дійшов такого висновку.

В судовому засіданні встановлено, що засуджений ОСОБА_4 16.09.2021 одержав припис про виїзд до місця відбування покарання та зобов`язався самостійно протягом трьох діб виїхати до виправного центру за адресою: Житомирська область, місто Бердичів, вулиця Нізгірецька 2, та прибути туди «18» вересня 2021 р.

Згідно повідомлення з Державної установи «Бердичівський виправний центр (№ 108)» ОСОБА_4 станом на 19.09.2021 не прибув.

21.09.2021 засудженому направлено виклик до уповноваженого органу з питань пробації, згідно якого ОСОБА_4 повинен був прибути 27.09.2021 та надати письмове пояснення з приводу не виїзду до Державної установи «Бердичівський виправний центр (№ 108)».

28.09.2021 засуджений ОСОБА_4 зателефонував до Шевченківською районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області та повідомив, що не виїжджав за отриманим приписом про виїзд до місця відбування покарання, до лікаря не звертався, інших поважних причин невиїзду засуджений після отримання припису до місця відбування покарання в призначений строк не повідомив, підтверджуючі документи не надав.?

До того ж, ОСОБА_4 повідомив, що самостійно виїжджати Державної установи «Бердичівський виправний центр (№ 108)» він не буде.

Засуджений в телефонній розмові був викликаний представником органу пробації 28.09.2021 до відділу пробації для надання відповідного пояснення з приводу невиїзду за отриманим приписом.

Станом на 29.09.2021 ОСОБА_4 до Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області не з`явився, про причини, що унеможливлюють явку не повідомив.

Таким чином суд вважає, що засуджений ОСОБА_4 умисно, без поважних причин, ігнорує виданий органом виконання покарання припис про необхідність виїзду до виправного центру для відбування призначеного йому вироком суду покарання у виді обмеження волі, тому він підлягає направленню до місця відбування покарання в порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі.

Відповідно до ст. 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Процедура направлення засуджених до обмеження волі для відбування даного покарання врегульована ст. 57 КВК України, діючим Порядком здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 29 січня 2019 №272/5 та зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 31 січня 2019 за №120/33091.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 КВК України, п. 2 ч.2 розділу ХІ Порядку особи, засуджені до обмеження волі, прямують за рахунок держави до місця відбування покарання самостійно. Уповноважений орган з питань пробації згідно з вироком суду вручає засудженому припис про виїзд до місця відбування покарання. Не пізніше трьох діб з дня одержання припису засуджений зобов`язаний виїхати до місця відбування покарання і прибути туди відповідно до вказаного в приписі строку. Уповноважений орган з питань пробації надсилає засудженому виклик, за яким він зобов`язаний з`явитися для вручення припису та ознайомлення з порядком і умовами відбування покарання.

Відповідно до Розділу Х Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, затвердженого Наказом від 29.01.2019 №272/5, у разі неприбуття засудженого до обмеження волі до місця відбування покарання та у разі, якщо місцезнаходження його невідоме, уповноважений орган з питань пробації, на обліку якого він перебуває, здійснює заходи з виявлення засудженого до обмеження волі протягом п`ятнадцяти днів з часу отримання повідомлення адміністрації виправного центру про неприбуття до місця відбування покарання. Зазначені в цьому пункті заходи уповноважений орган з питань пробації, вживає також стосовно засуджених до обмеження волі, які зникли з місця проживання до отримання припису.

Відповідно до ч. 4 ст. 57 КВК України, п. 8 ч. 2 розділу ХІ Порядку в разі невиїзду засудженого до місця відбування покарання без поважних причин або ухилення засудженого від отримання припису суд за поданням уповноваженого органу з питань пробації направляє засудженого до місця відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі. Поважними причинами невиїзду засудженого після отримання припису до місця відбування покарання в призначений строк є хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і документально підтверджені. Належним підтвердженням отримання засудженим припису є його підпис про отримання припису.

Згідно з ч. 5 ст. 57 КВК України у разі неприбуття засудженого до обмеження волі до місця відбування покарання та в разі, якщо його місцезнаходження невідоме, уповноважений орган з питань пробації надсилає органам Національної поліції подання про оголошення його в розшук та подання до суду для вирішення питання направлення засудженого до місця відбування покарання в порядку, установленому для засуджених до позбавлення волі. Після затримання засуджений направляється до місця відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі.

Положеннями ч.1, 6 ст. 88 КВК України встановлено, що засуджені до позбавлення волі особи направляються до місця відбування покарання під вартою; порядок переміщення засуджених під вартою визначається нормативно-правовими актами Міністерства юстиції України та Міністерства внутрішніх справ України відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до ст.87 КВК України порядок направлення засуджених до виправних і виховних колоній визначається нормативно-правовими актами Міністерства юстиції України.

Відповідно до п. 1 розділу ІІІ Порядку визначення засудженим виду установи виконання покарань, направлення для відбування покарання засуджених до позбавлення волі на певний строк, довічного позбавлення волі, арешту, обмеження волі та їх переведення, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 27.02.2017 року № 680/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 28.02.2017 року № 265/30133 направлення для відбування покарання осіб, засуджених до позбавлення волі на певний строк, довічного позбавлення волі, арешту та обмеження волі, до установ виконання покарань здійснюється на підставі запиту на наряд щодо направлення осіб, засуджених до позбавлення волі на певний строк, довічного позбавлення волі, арешту та обмеження волі, на підставі якого видається наряд про направлення особи, засудженої до позбавлення волі на певний строк, довічного позбавлення волі, арешту та обмеження волі, із слідчого ізолятора до установи виконання покарань.

Статтею 58 КВК України визначено, що строк покарання обчислюється з дня прибуття і постановки засудженого на облік у виправному центрі. У строк покарання за правилами, передбаченими ст. 72 КК України, зараховується час попереднього ув`язнення під вартою, а також час слідування під вартою до виправного центру, тобто: одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі.

Вказані вище обставини підтверджують, що засуджений ОСОБА_4 станом на даний час не відбуває покарання згідно вироку, доказів наявності поважних причин невиїзду після отримання припису до місця відбування покарання в призначений строк та інших обставин, що фактично унеможливлюють своєчасність його прибуття ОСОБА_4 не надав, натомість заявником було дотримано встановлених Кримінально-виконавчим кодексом України та Порядком вимог щодо процедури направлення засудженого до місця відбування покарання, тому суд вважає, що подання слід задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 57, 58, 88 КВК України, ст.ст.537, 539 КПК України

УХВАЛИЛА:

Подання старшого інспектора Шевченківського РВ філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_2 , погоджене начальником Шевченківського РВ філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 , стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про направлення до виправного центру для відбуття покарання у виді обмеження волі в порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі - задовольнити.

Направити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для відбування покарання у виді 2 років обмеження волі, відповідно до вироку Печерського районного суду міста Києва від 09.10.2019 року, яким ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України в порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі.

Надати Шевченківському УП ГУНП в м. Києві дозвіл на затримання і взяття під варту засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для доставки до Державної установи «Київський слідчий ізолятор» для подальшого направлення до місця відбування покарання.

Початок строку відбуття покарання засудженому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислювати з дня прибуття і постановки на облік у виправний центр, зарахувавши у строк відбуття покарання термін перебування під вартою, час слідування під вартою до виправного центру, починаючи з дня затримання, виходячи з співвідношення одного дня перебування під вартою двом дням обмеження волі.

Засуджений звільняється з-під варти при прибутті до місця відбування покарання у виді обмеження волі.

Копію ухвали направити до Шевченківського УП ГУНП в м. Києві, ДУ «Київський слідчий ізолятор», ДУ «Бердичівський виправний центр (№108)», органу пробації та прокурору.

Ухвала суду може бути оскаржена через Шевченківський районний суд м. Києва до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1