Справа № 186/1283/21
Провадження № 1-кс/0186/269/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"27" вересня 2021 р. м.Першотравенськ.
Слідчий суддя Першотравенського міського суду Дніпропетровської області - ОСОБА_1 ,
секретар ОСОБА_2
з участю:
прокурора - ОСОБА_3

слідчого - ОСОБА_4
захисника - адвоката ОСОБА_5
підозрюваного - ОСОБА_6 ,
розглянувши у судовому засіданні в м.Першотравенську клопотання слідчого СВ відділення поліції №3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000159 від 25 вересня 2021 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Першотравенську, Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , на обліку у лікарів психіатра та нарколога неперебуваючого, несудимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Слідчий СВ відділення поліції №3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області звернулася до слідчого судді Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , внесеним в рамках кримінального провадження №0000159, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.
Згідно клопотання слідчого, досудовим розслідуванням встановлено, що 25 вересня 2021 року, приблизно о 12:20 годині, ОСОБА_6 перебував у будинку АДРЕСА_2 , де у нього виникла сварка з тіткою - ОСОБА_7 . В ході сварки, у ОСОБА_6 на ґрунті раптово виникших неприязних відносин, виник злочинний умисел на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_7 .
Реалізуючи свій злочинний умисел на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, ОСОБА_6 25 вересня 2021 року, приблизно о 12:20 годині, перебуваючи в будинку АДРЕСА_2 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у вигляді заподіяння смерті потерпілому та бажаючи їх настання, наніс ОСОБА_7 один удар кухонним ножем в спину в область лівої частини грудної клітки, чим спричинив проникаюче колото-різане поранення грудної клітки зліва, від якого настала смерть потерпілої ОСОБА_7 .
Злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , кваліфікується по ч.1 ст.115 КК України, як убивство, тобто умисне, протиправне заподіяння смерті іншій людині.
Підозра ОСОБА_6 у скоєнні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, обґрунтовується зібраними у ході досудового розслідування доказами.
Підставою для внесення клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стало те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, і в ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, які полягають в тому, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, обґрунтовується тим, що підозрюваний - ОСОБА_6 , не працевлаштований та не має місце будь-якої роботи, веде антисоціальний спосіб життя, не має стійких соціальних зв`язків, зловживає спиртними напоями і, перебуваючи на волі, після повідомлення йому про підозру у вчиненні особливо тяжкого злочину, усвідомлюючи тяжкість покарання, з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.
Ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, обґрунтовується тим, що підозрюваний особисто знайомий зі свідками злочину, у випадку можливості вільного пересування, може незаконно впливати на них будь-яким чином, з метою зміни свідчень у цьому кримінальному провадженні, для уникнення в подальшому кримінальної відповідальності.
Ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, вчинення ним іншого кримінального правопорушення у зв`язку з тим, що ОСОБА_6 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, не має регулярного заробітку, офіційно ніде не працює і не перебуває на соціальному забезпеченні, схильний до вчинення злочинів, може вчинювати нові злочини у зв`язку з чим потребує ізоляції від суспільства.

25 вересня 2021 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.
У зв`язку з викладеним виникла необхідність в обранні підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як обрання більш м`якого запобіжного заходу не дає можливості запобігти вищевказаним ризикам.
Просить обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів.
У судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання, просили його задовільнити.

Підозрюваний з клопотанням згідний, але просив обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, бо сам викликав поліцію та "швидку допомогу", не вживає алкогольні напої щоденно, випили вони в той день не одну пляшку горілки, а чотири, не мав наміру переховуватися від слідства та суду.

Захисник просив обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими старший слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя дійшла до висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Вирішуючи питання про наявність підстав для застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, виходжу з того, що в силу вимог ст.ст.177 та 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання та наявність в нього постійного місця роботи або навчання; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення.
Згідно з ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо слідчий, прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім, як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі понад три роки.
Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.
У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).
При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа, вірогідно, вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».
В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
Отже, враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений в судовому засіданні, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.
Так, на наявність підозри ОСОБА_6 у вчиненні цього злочину вказують наступні докази, долучені до клопотання: протокол огляду місця події від 25 вересня 2021 року, в ході якого було виявлено та вилучено змиви слідів речовини бурого кольору, кухонний ніж, дві чарки, пляшка, з приміщення домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 ; протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 25 вересня 2021 року, яка пояснила, що працює фельдшером "Швидкої медичної допомоги" смт. Петропавлівка. 25 вересня 2021 року на лінію "103" надійшло повідомлення про те, що за адресою: АДРЕСА_2 племінник вдарив свою тітку - ОСОБА_7 ножем в спину. Приїхавши за вказаною адресою виявлено, що жінка перебувала біля будинку вся в крові, лежачи на спині без свідомості. Була невідкладно госпіталізована, по дорозі до Першотравенської лікарні померла в кареті швидкої допомоги. В ОСОБА_9 була колота рана спини з лівої сторони; протокол огляду трупа - ОСОБА_7 від 25 вересня 2021 року, в ході якого було виявлено на одязі плями бурого кольору, на трупі було виявлено сліди бурого кольору, а саме: на животі та спині в районі поясниці також на руках, пальцях. На спині в районі поясниці з лівої сторони наявний отвір довжиною, приблизно 20 мм, П-подібної форми, правий край, загострений; протокол допиту свідка ОСОБА_10 , який пояснив, що він проживає за вищезазначеною адресою разом з дружиною, шлюб з якою офіційно незареєстрований - ОСОБА_7 , на протязі 15 років. Також, за вказаною адресою проживав племінник ОСОБА_7 - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 часто вживала спиртні напої, інколи разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_10 . Між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 часто виникають побудові конфлікти. 24 вересня 2021 року ОСОБА_10 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вживали спиртні напої. 25 вересня 2021 року, зранку, ОСОБА_10 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вирішили похмелитись та розпили півлітри горілки на трьох, приблизно о 12:00 годині, між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_7 виганяла з будинку ОСОБА_6 , того часу ОСОБА_7 знаходилась в коридорі, а ОСОБА_6 сидів за столом, після чого, останній раптово розлютився, взяв зі столу кухонний ніж та вибіг до коридору, де знаходилась ОСОБА_7 , коли ОСОБА_10 вийшов до коридору, то побачив ОСОБА_7 , яка лежала на підлозі біля порогу будинку. ОСОБА_6 викликав швидку медичну допомогу та працівників поліції; протокол допиту підозрюваного ОСОБА_6 від 25 вересня 2021 року, який пояснив про обставини, за яких завдав ножового удару своїй тітці - ОСОБА_7 25 вересня 2021 року, від якого остання померла; лікарське свідоцтвом про смерть №720 від 27 вересня 2021 року, згідно якого смерть ОСОБА_7 настала через гостру крововтрату внаслідок відкритої рани задньої стінки грудної клітки ліворуч, проникаюче колото-різане поранення задньої стінки грудної клітки зліва.
На переконання слідчого судді, ці докази є належними та достатніми на цій стадії провадження для прийняття рішення про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу.
Що стосується встановлених слідчим ризиків, передбачених п.п 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, то останні є такими, що об`єктивно існують.
Ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_6 не має стійких соціальних зв`язків і перебуваючи на волі, після повідомлення йому про підозру у вчиненні особливо тяжкого злочину, усвідомлюючи тяжкість покарання, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.
Ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_6 , у випадку можливості вільного пересування, може незаконно впливати на свідків, з якими особисто знайомий, з метою зміни свідчень у цьому кримінальному провадженні, для уникнення в подальшому кримінальної відповідальності.
Ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, існує тому, що ОСОБА_6 офіційно не працює, не має засобів для існування, може вчинювати нові злочини у зв`язку з чим потребує ізоляції від суспільства.
Повідомлення про підозру підозрюваному вручене 25 вересня 2021 року.

25 вересня 2021 року о 14:10 годині ОСОБА_6 було затримано.

Відповідно ст.178 КПК України враховую вагомість доказів на підтвердження обґрунтованості підозри ОСОБА_6 , тяжкість злочину, у вчиненні якого він підозрюється, обставини його вчинення, покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим, а також особу підозрюваного, який є працездатним, не працює, має постійне місце реєстрації та проживання, не має джерела прибутку, засобів для існування, зловживає спиртними напоями, в нього відсутні соціальні зв`язки на території м.Першотравенська, Дніпропетровської області.

З урахуванням наведених обставин, приходжу до висновку про те, що ризики переховування від органів досудового розслідування, незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні та вчинення іншого кримінального правопорушення, є реальними.
Оцінюючи вищевказані обставини, також зважаю на практику ЄСПЛ, зокрема, в частині того, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, таке обвинувачення, у сукупності з іншими обставинами, збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
З огляду на викладене, доводи сторони обвинувачення щодо наявності заявлених ризиків та неможливості запобігти їм шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, є обґрунтованими, належними та підтверджуються матеріалами провадження.
Вказані обставини виключають об`єктивну можливість щодо застосування до підозрюваного такого виду запобіжного заходу як особисте зобов`язання.
Оскільки осіб, які б виявили бажання особисто поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, відповідно до ст.194 КПК України і зобов`язалися за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу, не знайшлося, застосування до підозрюваного такого виду запобіжного заходу, як особиста порука не виявляється можливим.
Передбачений ст.181 КПК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Беручи до уваги наведені вище обставини, а саме те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, на території м.Першотравенська в нього відсутні сталі соціальні зв`язки, офіційно не працює та не має засобів для існування, вважаю, за неможливе застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Розмір застави відповідно до ч.3 ст.183 КПК України не визначається, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства.
За змістом ч.ч.1, 2 ст.197 КПК України, строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого - з моменту затримання.
Враховуючи характеризуючі дані підозрюваного, те, що він обґрунтовано підозрюється в скоєнні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, не працює, перебуваючи на свободі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, вважаю за необхідне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, з моменту фактичного затримання.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 176-184, 186,187, 193,194, 196,197, 309, 369-372, 376 КПК України, - слідчий суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання слідчого СВ відділення поліції №3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області по кримінальному провадженню, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000159 від 25 вересня 2021 року, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 - задовільнити.
Обрати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів.
Строк запобіжного заходу ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 14 години 10 хвилин 25 вересня 2021 року по 14 години 10 хвилин 23 листопада 2021 року включно.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним - в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали.
Подання апеляційної скарги зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Слідчий суддя: ОСОБА_1 .

Ухвала оголошена, копію ухвали отримав «27» вересня 2021 року о «_____» годині «____» хвилин.

__________________ ОСОБА_6 .