ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 495/7948/21

Номер провадження 1-кп/495/950/2021

06 жовтня 2021 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої одноособово судді ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровський кримінальне провадження внесене в ЄРДР № 0000977 від 16 серпня 2021 року відносно:

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Єреван Арменіі, армяніна , громадянина Арменії який має в України від на постійне мешкання, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, який має на утриманні неповнолітню дитину - сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 в силу ст. 89 КК України не судимого, праціюючого за трудовим наймом ,зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

обвинуваченого у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_5

обвинувачений ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 умисно відкрито заволодів чужим майном , тобто скоїв кримінальне правопорушення передбачене ч. 1ст. 186 КК України, при наступних обставинах:

2 серпня 2021 року,приблизно в 04 години 30 хвилин, більш точний час встановити не надалося можливим,обвинувачений ОСОБА_3 знаходячись на набережній поблизу центральної алеї смт. Затока міста Білгород-Дністровський Одеської області. У вказаний час обвинувачений ОСОБА_3 побачив потерпілого ОСОБА_6 який також перебував на набережній поблизу центральної алеї селища міського типу,який залишив свою барсетку чорного кольору на катамарані та пішов куптися в море. У обвинуваченого ОСОБА_3 виник корисливий умисел спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, а саме: барсеткою потерпілого ОСОБА_7 шляхом його відкритого викрадення. Реалізуючи свій злочиниий умисел, овинувачений ОСОБА_3 підійшов до катамарану на якому потерпілий ОСОБА_8 залишив свою барсетку, усвідомлюючи що його дії будуть помічені потерпілим ОСОБА_7 розуміючи суспільно-небезпечний характер його дій,відкрито заволодів барсеткою чорного кольору вартістю 200 гривень,в якій знаходився мобільний телефон марки "Samsung Galaxy S8" вартістю 3766 гривень 67 копійок, банківська карта " ПриватБанку" № НОМЕР_1 , а всього викрав майно потерпілого на загальну суму 3966 гривень 67 коп , після чого з місця скоєння злочину втік,незважаючи на те,що злочинні дії обвинуваченого ОСОБА_3 були помічені потерпілим ОСОБА_7 ,який намагався їх припинити,заподіяв потерпілому майнову шкоду на вказану суму, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні винним себе визнав повністю.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив вимоги ч.3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнає недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_3 відносно фактичних обставин кримінальних правопорушень, оскільки вони ніким не оспорюються та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого та речових доказів по справі.

Обвинувачений ОСОБА_3 погодився з тим, що б судовий розгляд обмежився його допитом, та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого. Йому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оспорювати в апеляційному порядку фактичні обставини кримінального правопорушення.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що дійсно 2 серпня 2021 року приблизно в 4 години 30 хвилин , він знаходився на алеї смт Затока Одеської області. Походячи по пляжу вн побочив що потерпілий купається в морі, при цьому він залишив свою барсетку та особисті речі на катамарані. У нього виник умисел на заволодіння майном потерпілого, розуміючи що його злочинні дії можуть бути помічені. Він взяв вищевказану барсетку та побіг з пляжу при цьому потерпілий побачив викрадення майна, почав його голосно гукати, але він маючи намір довести свій злочинний намір до кінця залишив місце вчиненняч злочину. Після порушення кримінальної шкоди він повністю відшкодував потерпілому заподіяну шкоду.У скоєному щиро розкаявся, просив суворо не карати його.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення обвинуваченого, суд дійшов висновку про винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. ст. 186 КК України. Висновок суду підтверджується, зокрема, поясненнями обвинуваченого, який надав точні пояснення щодо того, як, коли та за яких обставин він вчинив злочин. Суд бере до уваги, що пояснення обвинуваченого не суперечать іншим об`єктивним доказам по справі та дозволяють достовірно встановити обставини скоєння злочину обвинуваченим.

Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винним обвинуваченого ОСОБА_3 у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 186 КК України умисне відкрите викрадення чужого майна .

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Стосовно призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд приходить до наступного:

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року ратифікованої законом України від 07.07.1997 №475/97-ВР - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Оскільки в судовому засіданні було встановлено обґрунтованість висунутого проти обвинуваченого ОСОБА_3 кримінального обвинувачення, суд вважає необхідним призначити йому покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує суспільну небезпеку та характер вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, а також дані характеризуючи особу обвинуваченого, який за місцем мешкання характеризується задовільно, його вік , те що він в силу ст. 89 КК України не судимий,одружений ,має на утриманні неповнолітню дитину,займається суспільно-корисною працею , вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості , його каяття у скоєному.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 в силу ст. 89 КК України є несудимою особою, має постійне місце мешкання, задовільно характеризується,,займається суспільно-корисною працею , а також його ставлення до скоєного, а саме те, що він розкаявся у скоєному та сприяв розкриттю злочину, суд вважає за доцільне призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у вигляді штрафу.

З урахуванням того,що обвинувачений ОСОБА_3 повністю відшкодував потерпілому заподіяну йому майнову шкоду, потерпілий не наполягає на суворому покаранні обвинуваченого, що обвинувачений ОСОБА_3 розкаявся у скоєному та сприяв розкриттю злочину, суд вважає за можливе призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання із застосування ст. 69 КК України- приначення покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті, визнав вищевказані обставини такими ,що пом`якшують покаранння та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину з урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_3 ..

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлений, судові витрати відсутні ,запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 на стадії досудового слідства не обирався .

Речові докази -відеофайли, які маються на СD-R диску, які згідно постанови слідчого Білгород-Дністровського РВ ГУНП в Одеській області від 20.08. 2021 року визнані речовими доказами та долучені до матеріалів кримінального провадження слід зберігати в матеріалах кримінального провадження , внесеного в ЄРДР № 0000977 від 16 серпня 2021 рок

Суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави витрати по проведенню судово-товарозначої експертизи № 21-5007 від 30.08. 2021 в розмірі 1716 гривень 10 коп.

Керуючись ст. ст. 100, 349, 368, 370, 373, 374, 376, 392-395 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України та на підставі санкції вказаної статті призначити йому покарання , із застосуванням статті 69 КК України, у вигляді штрафу на користь держави в розмірі двохсот неоподатковиних мінімумів доходів громадян ,що становить 3400 гривень.

Речові докази -відеофайли, які маються на СD-R диску, які згідно постанови слідчого Білгород-Дністровського РВ ГУНП в Одеській області від 20.08. 2021 року визнані речовими доказами та долучені до матеріалів кримінального провадження - зберігати в матеріалах кримінального провадження , внесеного в ЄРДР № 0000977 від 16 серпня 2021 року.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлений, судові витрати відсутні ,запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 на стадії досудового слідства не обирався .

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення, через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Вирок суду у відповідності з вимогами ст. 394 ч. 2 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави витрати по проведенню судово-товарозначої експертизи № 21-5007 від 30.08. 2021 в розмірі 1716 гривень 10 коп.

Копію вироку негайно видати засудженому та прокурору.

Суддя : ОСОБА_1