Справа № 487/5126/21
Провадження № 1-кс/487/4136/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.08.2021 року Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Миколаєві скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_4 від 21.07.2021 р. про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадження №0000139 від 15.06.2021 за ч. 1 ст. 146-1 КК України
ВСТАНОВИВ:

До Заводського районного суду м. Миколаєва 23.07.2021 р. надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_4 від 21.07.2021 р. про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадження №0000139 від 15.06.2021 за ч. 1 ст. 146-1 КК України.
Свої вимоги заявник мотивував тим, що 13.07.2021 року до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, була подана заява про залучення ОСОБА_3 як потерпілого в рамках кримінального провадження №0000139 від 15.06.2021 року. У заяві згадувалось про його незаконне затримання без ухвали слідчого судді, порушення його права на правову допомогу, його незаконний обшук, завдання фізичного болю під час примусового затримання та доставляння до поліцейського відділу. 21.07.2021 року слідчим ухвалено постанову про відмову у залученні його як потерпілого. Заявник вважає, що слідчий упереджено поставився до його особи, постанова слідчого є незаконною, необґрунтованою, передчасною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки кримінальним правопорушенням було спричинено йому матеріальну, моральну шкоду та фізичних страждань.
Заявник до судового засідання не з`явився, надав до суду заяву, у якій просив розглядати скаргу без його участі.
Слідчий Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_4 до судового засідання не з`явився, надав до суду заяву, у якій просив розглядати скаргу буз його участі у зв`язку з проведенням слідчих дій, просив відмовити у задоволенні скарги.

Вивчивши скаргу, письмові докази, матеріали кримінального провадження №0000139, слідчий суддя приходить до наступного.
Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Положеннями ст. 9 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
У відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим-особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Згідно з ч.1, 2 ст. 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Із матеріалів скарги вбачається, що слідчими другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000139 від 15.06.2021 за ч. 1 ст. 146-1 КК України.

Вказане кримінальне провадження розпочато на підставі ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 04.06.2021 за результатом звернення ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві щодо невиконання вимог ст..214 КПК України за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.146-1 КК України.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження №0000139, 13.07.2021 за вх.№11531 до ТУ ДБР у м. Миколаєві надійшла заява ОСОБА_3 про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні №0000139.

21.07.2021 року слідчим Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_4 винесено постанову про відмову у визнанні потерпілим, якою у визнанні заявника ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №0000139 від 15.06.2021 року відмовлено.

Вищезазначену постанову слідчий мотивує тим, що в матеріалах кримінального провадження та у поданому клопотанні відсутні будь-які документи щодо спричинення ОСОБА_3 кримінальним правопорушенням моральної, фізичної або майнової шкоди внаслідок скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.146-1 КК України. жодних фактичних даних, які б підтверджували заяв дання заявнику будь-якої шкоди не зазначено у клопотання та в заяві останнього.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Частина 5 ст. 55 КПК України передбачає, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Відповідно до ч.5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Зазначені вимоги закону слідчим при винесенні оскаржуваного рішення дотримано у повному обсязі.

Відповідно до ч. 5 ст. 40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Так, слідчим розглянута заява ОСОБА_3 про визнання його потерпілим та за результатами розгляду заяви винесено оскаржувану постанову.

Слідчий суддя приходить до висновку, що під час розгляду скарги ОСОБА_3 щодо відмови у визнанні його потерпілим по кримінальному провадженню № 0000139, доказів, які б вказували на завдання шкоди ОСОБА_3 не надано, тому підстав для скасування постанови про відмову у визнанні потерпілим не вбачається.

Висновки слідчого про відсутність на даний час підстав для визнання ОСОБА_3 потерпілим у вказаному кримінальному провадженні відповідають вимогам закону та ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження.

З огляду на досліджені докази суд приходить до висновку, що скарга ОСОБА_3 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.303-309,369-372,376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_4 від 21.07.2021 р. про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадження №0000139 від 15.06.2021 за ч. 1 ст. 146-1 КК України - відмовити.
Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1