ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження апел.суду №11-кп/818/2621/21 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа суду 1-ї інстанції №635/7699/20
Категорія: умовно-дострокове звільнення
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 листопада 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові, в режимі відеконференції, провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 17 червня 2021 року, -

УСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою відмовлено у задоволені клопотання адміністрації Державної установи «Хролівський виправний центр №140» про умовно-дострокове звільнення засудженого

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Куп`янськ Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 25.05.2010 року Куп`янським міськрайонним судом Харківської області за ч.2 ст.153, ч.3 ст.152 КК України на 7 років позбавлення волі. На підставі п.4 ч.1 ст.49 КК України, звільнений від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності;

- 22.12.2015 року Куп`янським міськрайонним судом Харківської області за ч.3 ст.187 КК України на 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

початок строку 22.12.2015 року, кінець строку 21.07.2022 року.

Суд мотивував своє рішення тим, що засуджений є особою яка відбуває покарання за вчинення особливо тяжкого злочину проти власності та життя і здоров`я потерпілої, добровільно не відшкодував державі витрати на проведення експертиз у загальному розмірі 4479,71 гривень, а матеріали особової справи не є переконливими, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком Куп`янського районного суду Харківської області від 22 грудня 2015 року і що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

В апеляційній скарзі засуджений посилається на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Зазначив, що суд не прийняв до уваги, що за весь період відбування покарання він має дванадцять заохочень та лише одне стягнення, яке погашено у встановленому законом порядку, працевлаштований, а також відшкодував достроково судові витрати за виконавчим провадженням у повному обсязі. Просить ухвалу суду скасувати та задовольнити клопотання адміністрації Державної установи «Хролівський виправний центр №140» про умовно-дострокове звільнення засудженого.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення засудженого та його захисника, які просили задовольнити апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
За змістом цього кримінального закону умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, а умовно-достроковому звільненню підлягають лише ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення. Для цього всі дані про особу беруться в сукупності, в тому числі й дані, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а саме виправлення засудженого.
Згідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміни не відбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26 квітня 2002 року, умовно-дострокове звільнення від покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого і переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довів своє виправлення. При цьому, прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення, не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.
Під час розгляду подання суд першої інстанції, відповідно до вищевказаних вимог, повно дослідив дані про особу ОСОБА_8 , його поведінку та ставлення до праці.

Як слідує із матеріалів провадження засуджений відбув дві третини строку призначеного покарання, за період відбування покарання у державній установі «Харківський слідчий ізолятор» з 23.12.2015 року по 11.05.2017 року мав одне стягнення, яке погашено у встановленому законом порядку, заохочень не мав, характеризувався задовільно.

За період відбування покарання в державній установі «Диканівська виправна колонія №12» з 12.05.2017 року по 01.07.2020 року був працевлаштований, здобув професію токаря другого розряду, вимоги режиму не порушував, стягнень на мав, заохочувався вісім разів.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 29 травня 2020 року до ОСОБА_8 було застосовано вимоги ст.82 КК України, як до особи, яка стала на шлях виправлення.

З 02.07.2020 року по теперішній час перебуває в державній установі «Хролівський виправний центр №140», де відповідно до характеристики від 05.07.2021 року працевлаштований у майстерні установи, порядок відбування покарання не порушує, адміністрацією установи заохочувався чотири рази, приймає активну участь в організації і проведенні культурно-масових та фізкультурно-оздоровчих заходів, бере участь в реалізації програм диференційованого виховного впливу «Духовне відродження», «Фізкультура і спорт», «Підготовка до звільнення», за характером спокійний, врівноважений, підтримує доброзичливі родинні зв`язки з рідними шляхом телефонних розмов, отримує посилки та передачі, виконавчий лист на суму 249,25 грн. погашений достроково, характеризується позитивно та вважається особою, який сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Крім того, відповідно до довідки про працевлаштування та нарахування заробітної плати від 30 червня 2021 року, засуджений ОСОБА_8 за період відбування покарання в державній установі «Хролівський виправний центр №140» працював з липня 2020 року, тобто з моменту його прибуття до установи по червень 2021 року, тобто по момент складання довідки, що свідчить про його сумлінне ставлення до праці.

Однак, ураховуючи, що ОСОБА_8 раніше притягався до кримінальної відповідальності та звільнявся від покарання на підставі ст.49 КК України, належних висновків для себе не зробив та продовжив свою злочину діяльність, за вироком суду не відшкодував державі витрати на проведення експертиз у загальному розмірі 4479,71 гривень, що свідчить про антисоціальну спрямованість поведінки засудженого, підвищену суспільну небезпечність особи ОСОБА_8 та неможливість його виправлення при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд дійшов обґрунтованого висновку, що наявні у матеріалах особової справи не є переконливими, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком, у зв`язку з чим засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці на даний час не довів своє виправлення, а тому застосування до нього умовно-дострокового звільнення неможливе.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 17 червня 2021 року щодо ОСОБА_8 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: