справа № 699/994/18
провадження № 1-кп/691/86/21
У Х В А Л А

22 грудня 2021 рокуГородищенський районний суд Черкаської області

Колегія суддів Городищенського районного суду Черкаської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого у кримінальному провадженні №0000082 про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень за ознаками злочинів, передбачених ч.1 ст.122 КК України та п.2 ч.2 ст.115 КК України, згідно вимог ст.297-5 КПК України,-

встановила:

Відповідно до ухвали Апеляційного суду Черкаської області від 18 серпня 2018 року задоволено клопотання прокурора Корсунь-Шевченківського відділу Звенигородської місцевої прокуратури та надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розлідування у кримінальному провадженні №0000082 про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень за ознаками злочинів, передбачених ч.1 ст.122 КК України та п.2 ч.2 ст.115 КК України.

03 жовтня 2018 року до Городищенського районного суду Черкаської області, згідно ухвали Апеляційного суду Черкаської області від 19 вересня 2018 року надійшло кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень за ознаками злочинів, передбачених ч.1 ст.122 КК України та п.2 ч.2 ст.115 КК України, у зв`язку із зміною підсудності.

Ухвалою Городищенського районного суді Черкаської області від 05 жовтня 2018 року у вище вказаному кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання.

22 червня 2020 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000082 призначено до судового розгляду.

21 грудня 2021 року через канцелярію Городищенського районного суду Черкаської області, прокурор подав клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 ..

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав.

Захисник ОСОБА_7 заперечив проти задоволення клопотання прокурора, вважає його безпідставним та необґрунтованим.

Обвинувачений ОСОБА_6 , будучи належним чином повідомлений про судовий розгляд, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень та шляхом розміщення оголошення у газеті «Урядовий кур`єр» про виклик до суду, не прибуває.

Потерпіла ОСОБА_8 , інформована про судове засідання у встановленому законом порядку, до суду не прибула, причини неявки не повідомила, згідно інформації на поштовому конверті, рекомендовані повідомлення повернуті за закінченням строку зберігання, додатково викликалася шляхом розміщення оголошення у газеті «Урядовий кур`єр» .

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що в період часу з 1995 року до кінця березня 1997 року, ОСОБА_6 , перебуваючи на території України без державної реєстрації та знаходячись в с. Комарівка Корсунь-Шевченківського району Черкаської області в будинку, за місцем свого тимчасового проживання, де останній спільно проживав разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітнім сином співмешканки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на грунті неприязних відносин до малолітньої дитини, які тривали за весь час спільного проживання з ОСОБА_8 , неодноразово, діючи умисно та цілеспрямовано вчиняв сімейне насильство стосовно малолітнього ОСОБА_9 , якому спричиняв тілесні ушкодження та здійснював моральне приниження честі та гідності.

Так, 07 листопада 1996 року, у невстановлений слідством період часу, ОСОБА_6 , перебуваючи на території України без державної реєстрації та знаходячись в с. Комарівка Корсунь-Шевченківського району Черкаської області в будинку, за місцем свого тимчасового проживання, усвідомлюючи неправомірність вчинення сімейного насильства, діючи умисно та цілеспрямовано, шляхом нанесення ударів руками та ногами в різні частини тіла дитини, спричинив тілесні ушкодження у вигляді забою головного мозку середнього ступеня тяжкості із крововиливом під м`які мозкові оболонки, забою спинного мозку з порушенням рухів в нижніх кінцівках, крововиливів (гематоми) м`яких тканин нижньо-грудного та поперекового відділів хребта, численних крововиливів та саден обличчя, тулубу, кінцівок, які згідно висновку судовомедичної експертизи № 664м/д від 06.11.2006 року відносяться до категорії середнього ступеня тілесних ушкоджень, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

Крім того, він же, 26 грудня 1996 року, у невстановлений період часу, продовжуючи вчинення сімейного насильства відносно малолітньої дитини ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка не являлася його спільною дитиною зі своєю співмешканкою ОСОБА_8 , усвідомлюючи неправомірність вчинення сімейного насильства, діючи умисно та цілеспрямовано, схопив двома руками за плечі малолітньої дитини ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому лівої ключиці із зміщення уламків, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 664м/д від 06.11.2006 відносяться до категорії середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України а саме умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Він же, 27 березня 1997 року, перебуваючи за місцем свого тимчасового проживання за адресою: с.Комарівка Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_8 та її малолітнім сином ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , близько 16 години, маючи умисел на вчинення сімейного насильства шляхом проведення знущання над малолітнім ОСОБА_9 , заставив останнього бігати з однієї частини будинку в іншу. В разі зупинення дитини, ОСОБА_6 , із застосуванням топорища, яке взяв у будинку, та тримав в руці, наносив останньому удари в частини колін обох ніг та сідниці. З метою самозахисту, малолітній ОСОБА_9 поставив руку. ОСОБА_6 вказані дії дитини не сподобалися і він тримаючи топорище в руці замахнувся та наніс удар в область живота дитини від чого останній частково відригнув. ОСОБА_6 тримаючи в руці топорище, із застосуванням погроз фізичного насильства, принижуючи честь та гідність дитини, заставив останнього з`їсти відригнуте.

У подальшому, ОСОБА_6 маючи умисел на позбавлення життя малолітнього ОСОБА_9 , схопив рукою за шию дитини, в районі підборіддя, та відірвавши від підлоги до стелі, вдарив головою дитину об стелю, від чого в дитини розпочалися судороги. Усвідомлюючи свої дії, які направлені на позбавлення життя дитини, ОСОБА_6 , відкинув на ліжко та в подальшому кулаками двох рук наносив удари в різні бокові частини тулубу, двома руками здійснював здавлення шиї, чим спричинив тілесні ушкодження, згідно висновку судово-медичної експертизи трупа №42 від 30.03.1997, у вигляді закритої тупої травми живота, розриву брижейки тонкого кишечника з крововиливом темно-червоного кольору у місці розриву, крововиливу у м`які тканин шиї, тулуба, які виникли внаслідок ударів твердим тупим предметом, можливо топорищем наданим на експертизу, руками, ногами. Закрита тупа травма живота з розривом брижейки тонкого кишечника кваліфікується як тяжкі тілесні ушкодження за характером небезпечності. Причиною смерті являється механічна асфіксія - удушення руками, гостра крововтрата внаслідок тупої травми живота з розривом брижейки тонкого кишечника. Тілесні ушкодження, виявлені на трупі ОСОБА_9 знаходяться у причинному зв`язку з настанням смерті.

Усвідомлюючи вчинення умисного вбивства малолітнього ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , з метою приховати факт вчинення ним особливо тяжкого кримінального правопорушення, переніс тіло трупа хлопчика на горище будинку, де заховав та з місця події зник.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті малолітній дитині.

За вказаними фактами органом досудового розслідування 30 березня 1997 року розпочато досудове розслідування вказаних злочинів (в порядку КПК України в редакції 1960 року).

За результатами розслідування, органом досудового розслідування ОСОБА_6 01 квітня 1997 року пред`явлено обвинувачення (у порядку КПК України 1960 року) у вчиненні злочину, передбаченого ст. 94 КК України (в редакції 1960 року).

У зв`язку з неявкою обвинуваченого ОСОБА_6 до органу досудового розслідування, останній, постановою органу досудового розслідування від 01 квітня 1997 року оголошений в розшук (у порядку КПК України в редакції 1960 року).

27 листопада 2001 року у зв`язку з вступом в законну силу Кримінального кодексу України у новій редакції (2001 року), дії обвинуваченого ОСОБА_6 перекваліфіковано на ч. 1 ст. 115 КК України, та відповідно 27 листопада 2001 року винесена постанова про притягнення ОСОБА_6 , як обвинуваченого, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Постановою Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 26.06.2002 надано дозвіл на затримання ОСОБА_6 та доставку його в суд під вартою.

В ході проведення оперативно-розшукових заходів встановлено, що ОСОБА_6 переховується на території Республіки Вірменія, у зв`язку з чим 15 лютого 2006 року зазначена кримінальна справа щодо вказаної особи у порядку передання кримінального переслідування передана до компетентних органів Республіки Вірменія, і відповідно його розшук припинено.

За результатами проведеного розслідування компетентними органами Республіки Вірменія, компетентними органами цієї країни 14 квітня 2006 року прийнято рішення про закриття кримінальної справи і матеріали кримінальної справи повернуто до України.

У зв`язку з поверненням зазначеної кримінальної справи компетентними органами Республіки Вірменія до України, вказана кримінальна справа прийнята до провадження органом досудового розслідування України.

Крім того, 27 травня 2008 року органом досудового розслідування розпочато досудове розслідування злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, та об`єднано в одне провадження.

27 травня 2008 року стосовно ОСОБА_6 органом досудового розслідування винесена постанова про притягнення його як обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

27 березня 2009 року органом досудового розслідування винесена постанова про притягнення ОСОБА_6 як обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 122 КК України.

В ході досудового розслідування, у зв`язку з не встановленням місцезнаходження обвинуваченого ОСОБА_6 , постановою слідчого від 08 травня 2009 року останній оголошений в розшук, на підставі якої 25.05.2009 заведено оперативно-розшукову справу категорії «РОЗШУК» №109009003, в ході якої 27.05.2009 ОСОБА_6 оголошений у міждержавний розшук.

28 листопада 2012 року, у зв`язку із прийняттям нового Кримінального процесуального кодексу України, відомості у кримінальній справі щодо ОСОБА_6 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато кримінальне провадження №0000082 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 122 КК України.

У зв`язку з наявністю достатніх доказів, 29 листопада 2012 року складено та погоджено повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 122 КК України, яке вручено підозрюваному, в порядку, визначеному ст.ст. 111, 133, 135, 278 КПК України, та 29 листопада 2012 року підозрюваного оголошено в розшук і досудове розслідування кримінального провадження зупинено.

Ухвалою Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 11 січня 2017 року щодо ОСОБА_6 надано дозвіл на його затримання та доставку в суд під вартою.

В ході проведення оперативно-розшукових заходів встановлено, що ОСОБА_6 може перебувати на території Російської Федерації, оскільки останній виїхав з території Республіки Вірменія до Російської Федерації.

Таким чином, є всі підстави вважати, що ОСОБА_6 виїхав до Російської Федерації і переховується на території цієї країни.

У подальшому, з ініціативи оперативно-розшукового підрозділу, який здійснює розшук ОСОБА_6 ініційовано питання внесення в базу даних Генерального секретаріату Інтерполу публікації «червоного оповіщення» (арешт з метою екстрадиції) щодо розшукуваної особи.

У зв`язку з викладеним, ухвала Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 11.01.2017 про надання дозволу на затримання ОСОБА_6 та доставку його в суд під вартою, не є ордером на арешт, відповідно до Статуту та Правил МОКП-Інтерпол.

З метою недопущення видалення з баз даних Генерального секретаріату Інтерполу відомостей щодо публікації «червоного оповіщення» стосовно ОСОБА_6 , ухвалою Городищенського районного суду Черкаської області від 27 червня 2017 року щодо ОСОБА_6 обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відповідно до вимог ч. 6 ст. 193 КПК України.

В подальшому, прокурор у кримінальному провадженні звернувся до суду з клопотанням про надання дозволу на проведення спеціального досудового розслідування.

Ухвалою Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 01 червня 2018 року відмовлено у задоволенні клопотання прокурора про здійснення спеціального досудового розслідування щодо ОСОБА_6 .

Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 18 липня 2018 року ухвала Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 01 червня 2018 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора про здійснення спеціального досудового розслідування щодо ОСОБА_6 скасована та постановлена нова ухвала, якою клопотання прокурора про здійснення спеціального досудового розслідування щодо ОСОБА_6 задоволена та надано такий дозвіл.

01 серпня 2018 року органом досудового розслідування винесена постанова про зміну правової кваліфікації вчиненого кримінального правопорушення підозрюваним ОСОБА_6 , а саме дії, передбачені ч. 1 ст. 115 КК України перекваліфіковано на п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України і відповідно 10 серпня 2018 року останньому повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 2 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 122 КК України, яке вручено підозрюваному, в порядку, визначеному ст.ст. 111, 133, 135, 278 КПК України.

Обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 2 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 122 КК України, 31 серпня 2018 року скеровано до суду для розгляду.

Причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, як зазначено в обвинувальному акті, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які підлягають вивченню і дослідженню судом.

Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді довічного позбавлення волі, передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України - вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті малолітній дитині.

Колегія суддів, заслухавши прокурора та захисника, вивчивши зміст клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, дослідивши матеріали судового провадження, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно вимог пункту (с) ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (1950 року), ніхто не може бути позбавлений волі інакше, як згідно з процедурою, встановленою законом, а також якщо є розумні підстави вважати необхідним запобігти вчиненню особою правопорушення або втечу після його вчинення.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України № 4 від 25.04.2003 року «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання та досудового слідства», обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише через тяжкість злочину неприпустимо, обов`язковою умовою взяття особи під варту має бути обґрунтована впевненість судді в тому, що більш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити належної поведінки обвинуваченого.

Відповідно до ч.1 ст.193 КПК України, розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Частиною 6 ст.193 КПК України, визначено, що слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Із матеріалів доданих до клопотання встановлено, що в ухвалі Городищенського районного суду Черкаської області від 27 червня 2017 року про обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , наявні посилання на МОКП-Інтерпол, що в повній мірі узгоджувалось та відповідало нормам як міжнародного, в тому числі Статуту та Правилам МОКП-Інтерпол, так і чинного на той час законодавства України. Станом на 22 грудня 2021 року вказана ухвала суду не відповідає Правилам МОКП-Інтерпол, у зв`язку з чим виникла потреба вирішити питання про скасування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрання такого.

Відповідно до повідомлення Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва Національної поліції України та інформації Генерального секретаріату Інтерполу від 18.10.2021 (ст. 50 Правил МОКП-Інтерпол) термін дії публікації «червоного оповіщення» (арешт з метою екстрадиції) щодо ОСОБА_6 закінчується 12 квітня 2022 року.

Згідно з ст. 49 вимог Правил Інтерполу з обробки даних, термін дії «оповіщення» становить 5 років.

З метою продовження обробки відомостей в обліках Генерального секретаріату Інтерполу стосовно ОСОБА_6 , та публікації «червоного оповіщення» (арешт з метою екстрадиції) в базах даних ASF Генерального секретаріату Інтерполу, на виконання вимог Статуту і Правил МОКПІнтерпол, Інструкції про порядок використання правоохоронними органами України інформаційної системи Міжнародної організації кримінальної поліції - Інтерпол, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Офісу Генерального прокурора, Національного антикорупційного бюро України, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань, Міністерства фінансів України, Міністерства юстиції України від 17 серпня 2020 року № 613/380/93/228/414/510/2801/5, необхідністю надати до Генерального секретаріату Інтерполу рішення про обрання міри запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 , беручи до уваги, що обвинувачений, перебуваючи на волі може продовжувати переховуватись від суду, з метою уникнення від покарання за вчинення особливо тяжкого злочину, незаконно впливати на свідків та потерпілу, вчиняти нові злочини, більш м`які запобіжні заходи, а ніж тримання під вартою, не можуть запобігти зазначеним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, колегія суддів приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора про скасування раніше обраного та обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 ..

Керуючись ст.ст. 177, 183,193, 372 КПК України, колегія суддів, -

постановила:

Клопотання прокурора у кримінальному провадженні №0000082 задоволити.

Обрати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженцю с. Вардадзор Мартунинського району Гегаркуникської області республіки Вірменія, вірмену, громадянину Вірменії, із середньою освітою, раніше не судимому, в період часу з 1995 по кінець березня 1997 року перебуваючого на території України без державної реєстрації та тимчасово проживаючому за адресою АДРЕСА_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000082 про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень за ознаками злочинів, передбачених ч.1 ст.122 КК України та п.2 ч.2 ст.115 КК України.

Після затримання особи, доставити ОСОБА_6 до Городищенського районного суду Черкаської області, місця розгляду кримінального провадження, для розгляду питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановити ухвалу.

Виконання ухвали доручити працівникам Відділу поліції №1 Черкаського районного управління поліції Головного Управління Національної Поліції в Черкаській області та Сектору міжнародного поліцейського співробітництва Головного Управління Національної Поліції в Черкаській області.

Копію ухвали суду надіслати для відому та виконання до Відділу поліції №1 Черкаського районного управління поліції Головного Управління Національної Поліції в Черкаській області, Сектору міжнародного поліцейського співробітництва Головного Управління Національної Поліції в Черкаській області, обвинуваченому ОСОБА_6 .

Ухвала суду може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2 ОСОБА_3