УХВАЛА

28 вересня 2021 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1
з участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2
слідчого ОСОБА_3
адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засідання в м.Рівне клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту майна,-

В С Т А Н О В И В:
До Рівненського міського суду з клопотання про скасування арешту майна звернувся ОСОБА_5 .
В обґрунтування клопотання зазначено, що 10.02.2020 року він та його товариш ОСОБА_6 у м. Рівному мали зустріч з громадянином Туреччини з приводу продажу останньому 4030 кг. бурштину, який він попередньо 16.01.2020 року придбав у м. Києві на ТзОВ «Київ-Комі» згідно договору купівлі-продажу № 16/01- 2020 року. З вказаної зустрічі він був змушений поїхати раніше, а ОСОБА_6 залишився з громадянином Туреччини, оскільки останній довго оглядав бурштин.
Того ж дня близько 19.00 год. до нього зателефонував ОСОБА_7 та повідомив, що транспотний засіб марки «SEAT ALTEA» н.д.р НОМЕР_1 , яким керував останній, зупинено працівниками патрульної поліції в с. Колоденка Рівненського району.
Він був змушений приїхати у с. Колоденка на місце зупинки транспортного засобу А. Малімона, оскільки розумів, щоо документи, які підтверджують походження бурштину знаходяться у нього, а бурштин в автомобілі «SEAT» . Прибувши, він почав пояснювати співробітникам Рівненського райвідділу поліції, що бурштин належить йому, надав підтверджуючі документи : договір купівлі-продажу № 16/01-2020 та видаткову накладну № 3 від 20.01.2020 року. Попри це, бурштин останніми було вилучено. Працівники поліції пояснили йому, що їм необхідно перевірити надані ним інформацію та документи.
В подальшому йому стало відомо, що ухвалою слідчого судді Рівненського районного суду від 14.02.2020р. на бурштин накладено арешт. Про час та дату судового засідання він не повідомлявся, тому не був присутній при розгляді судом клопотання про накладення арешту. Також йому невідомо, чи орган досудового розслідування повідомляв слідчого суддю про наявність документів, які підтверджують походження бурштину, що, в свою чергу, безперечно вплинуло на об`єктивність прийняття рішення судом.
Вважає, що на даний момент відпала потреба в подальшому арешті майна, оскільки зібраними у справі доказами підтверджується та обставина, що вилучене належне мені майно не здобуте злочинним шляхом в результаті вчинення кримінальних правопорушень, а я являюсь добросовісним його набувачем. Офіційні документи щодо придбання ним бурштину у добровільному порядку були надані правоохоронним органам.
Йому відомо, що органом досудового розслідування - ГУНП в Рівненській області в рамках розслідування кримінального провадження було здійснено ряд процесуальних заходів, в тому числі : допитано свідків події, проведено необхідні експертизи, перевірено походження та власника бурштину.
За півтора року, що минули з моменту вилучення правоохоронцями бурштину,він лише двічі викликався до слідчого для надання показань, підозру у даному кримінальному провадженні не оголошено жодній особі, що свідчить про те, що орган досудового розслідування вичерпав усі засоби доказування у провадженні.
Адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 в судовому засіданні своє клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задоволити.
Слідчий в судовому засіданні заперечив з приводу задоволення клопотання.
Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, слід прийти до висновку, що клопотання підлягає до задоволення.
Судом встановлено, що слідчим Управлінням ГУНП в Рівненській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000171 від 10.02.2020р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 240-1 КК України.
Ухвалою слідчого судді Рівненського районного суду від 14.02.2020р. на бурштин накладено арешт.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до частини першої статті 174 Кримінального процесуального кодексу України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Як встановлено в судовому засіданні, що крім того, у кримінальному провадженні підозра ОСОБА_5 не оголошувалась, а отже застосування арешту майна до даного майна є безпідставним та нічим не обґрунтованим.
Крім того, на майно на яке накладено арешт ОСОБА_5 надав документи, які підтверджують походження бурштину та долучив підтверджуючі документи : договір купівлі-продажу № 16/01-2020 та видаткову накладну № 3 від 20.01.2020 року.
Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінально-процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції», заява 31107/96, п. 58). Вимога, щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994рр.; справа «Кушог проти Болгарії» від 10 травня 2007р.).
Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див. серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982р. у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986р. у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).
У рішенні по справі «Жушман проти України» зазначається «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».
Таким чином, необхідність скасування накладеного арешту майна обумовлені такими обставинами як невідповідність майна, на яке накладено арешт, критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, та (або) накладення арешту на майно особи, яка у кримінальному провадженні не має процесуального статусу підозрюваного або обвинуваченого, не належить до осіб, які в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого, тощо.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
З урахуванням викладеного, в цілях не порушення гарантованого права власності особи, слідчий суддя приходить до переконання, що необхідності в подальшій дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна не має, а тому клопотання підлягає до задоволення.
На підставі вищенаведеного та керуючись ст. 170, 171,174 КПК України, -

УХВАЛИВ :
Клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту майна задоволити.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Рівненського районного суду від 14.02.2020 року на бурштин в рамках кримінального провадження № 0000171 від 10.02.2020 року та повернути його власнику ОСОБА_5 .
Ухвала , відповідно до ст.309 КПК України, оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1