В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16.12.2021 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судового засідання №6 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, судове провадження з обвинувальним актом та з угодою про примирення (кримінальне провадження № 0001237) за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква, Київської області, громадянина України, неодруженого, з професійно-технічною освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 09.11.2009 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 3 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки;

2) 15.03.2010 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ст. 71, ч. 2 ст. 187 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі ст. 81 КК України 21.06.2016 року звільнений від відбування покарання умовно-достроково, з невідбутою частиною покарання 1 рік 1 місяць 14 днів;

3) 11.11.2019 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку 2 роки. Згідно ухвали Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03.02.2021 року направлений для відбування призначеного покарання у виді (трьох) років позбавлення волі за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11.11.2019 року.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,
сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_4 ,

потерпілий ОСОБА_5

захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6

обвинувачений - ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:
25 листопада 2020 року приблизно о 18 годині ОСОБА_3 знаходячись біля будинку № 12 по вул. Чкалова в м. Біла Церква, Київської області, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, шляхом обману, попросивши у потерпілого ОСОБА_5 мобільний телефон, нібито зателефонувати, зазделегіть не маючи наміру повертати вказане майно, після чого ОСОБА_5 будучи введений в оману, добровільно надав ОСОБА_3 мобільний телефон марки «Орро», модель «А12» вартістю 3287 гривень 50 копійок, взявши вказаний мобільний телефон, забрав його з собою для власного користування.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство) вчиненому повторно, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Між сторонами кримінального провадження потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 досягнуто та підписано угоду про примирення від 16.12.2021 року. Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_3 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого:

- ч. 2 ст. 190 КК України, у виді позбавлення волі строком на 1 рік.

Відповідно до ст. 71 КК України до покарання призначеного за новим вироком шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду від 11.11.2019 року, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 1 (один) місяць.

В угоді зазначено наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки невиконання угоди.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 після роз`яснення йому суті обвинувачення, визнав свою вину у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України. Також пояснив суду, що він розуміє права, надані йому законом, угоду укладає добровільно і наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди для нього зрозумілі, готовий виконати умови угоди та понести визначене в ній покарання. Просив затвердити зазначену угоду. Публічно в судовому засіданні вибачився перед потерпілим.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 просив затвердити угоду про примирення та заявив, що зазначену угоду укладено добровільно, наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди для нього зрозумілі. Прийняв вибачення обвинваченого.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги КК України та КПК України, просить угоду про примирення затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468, ст. 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода між потерпілим та обвинуваченим.
Судом встановлено, що дана угода про примирення за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-470, 471 КПК України.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України, віднесене до нетяжкого злочину, а отже угода відповідає вимогам закону.

Суд переконався, що укладення угоди є добровільною, тобто згідно з ч. 6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого.
Крім того, обвинуваченому роз`яснено та ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 474 КПК України, а саме: права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме: можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою-сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди. Наслідки невиконання угоди передбачені ст. 476 КПК України обвинуваченому зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачений не заперечував проти затвердження угоди.
Потерпілому ОСОБА_5 відповідно до умов угоди роз`яснено та ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме: можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення. Виходячи з умов угоди, наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України, потерпілому зрозумілі.
Також, в даній угоді відсутні підстави для відмови в її затвердженні, що передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, сторони та інші учасники процесу не заперечують проти затвердження даної угоди.
Міра покарання, яка узгоджена сторонами є достатньою для виправлення обвинуваченого, відповідає вимогам і загальним засадам призначення покарання.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.
Таким чином, за наслідками розгляду угоди, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про примирення між сторонами кримінального провадження потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 та призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України і ухвалення обвинувального вироку.
Цивільний позов у справі не заявлявся.
Процесуальні витрати у справі відсутні
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369, 370, 371, 373, 374, 376, 395, 468, 471, 473, 474, 475 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду від 16.12.2021про примирення, між сторонами судового провадження потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити узгоджену в угоді міру покарання

- за ч. 2 ст. 190 КК України, у виді позбавлення волі строком на 1 рік;
На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11.11.2019, визначити остаточне покарання у виді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з 22 лютого 2021 року з часу фактичного затримання на виконання ухвали суду від 03.02.2021 року.
До набрання вироком законної сили тимчасово залишити ОСОБА_3 в умовах ДУ «Київський СІЗО».
Цивільний позов у справі не заявлявся, процесуальні витрати у справі відсутні.

Речові докази: мобільний телефон марки «Орро», який знаходиться на зберіганні у потерпілого вважати повернутим потерпілому ОСОБА_5 .
Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав передбачених ч.4 ст.394 КПК України.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити засудженому, потерпілому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1