Справа № 192/960/21
Провадження № 1-кп/192/31/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2022 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт Солоне Солонянського району Дніпропетровської області угоду про визнання винуватості в кримінальному провадженні №0000144, відомості про що внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 червня 2021 року відносно

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт Солоне, Солонянського району Дніпропетровської області, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працевлаштований, має повну середню спеціальну освіту, не одружений, громадянин України, військовозобов`язаний, раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення кримінального проступку, передбаченого ст. 335 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

Сторона обвинувачення та ОСОБА_3 під час підготовчого розгляду уклали та надали на затвердження суду угоду від 16 лютого 2022 року про визнання винуватості за таким обвинуваченням.

ОСОБА_3 , будучи військовозобов`язаним та придатним за станом здоров`я до строкової військової служби в Збройних Силах України, обізнаним про свій обов`язок з`явитися 17 травня 2021 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки завчасно був повідомлений про це працівником ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою ухилення від призову на строкову військову службу, не маючи правових підстав на відстрочку від призову, реалізуючи свій злочинний умисел не з`явився 17 травня 2021 року о 08 годині 00 хвилин до ІНФОРМАЦІЯ_2 , який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , для відправлення в команді № НОМЕР_1 до обласного збірного пункту, розташованого в АДРЕСА_3 для подальшого проходження строкової військової служби у Збройних Силах України, тим самим ухилився від призову на строкову військову службу.

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ст. 335 КК України, як ухилення від призову на строкову військову службу.

За змістом наданої на затвердження суду угоди, обвинувачений повністю та беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, який йому інкримінується.

Сторони дійшли згоди щодо такого узгодженого покарання ОСОБА_3 за ст. 335 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік. Сторони також дійшли згоди, що на підставі ст. 75 КК України обвинуваченого слід звільнити від відбування покарання з випробуванням.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право зокрема, затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Розглядаючи питання про можливість затвердження укладеної 16 лютого 2022 року угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо зокрема кримінальних проступків, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

На виконання ст. 474 КПК України, судом з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитись, що обвинувачений усвідомлює свої права, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до нього застосовано. Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом було роз`яснено ОСОБА_3 , що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину, щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, він має права передбачені ч. 5 ст. 474 КПК України. Роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

У судовому засіданні ОСОБА_3 повністю та беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні проступку, передбаченого ст. 335 КК України та підтвердив добровільність укладення угоди.

Сторони розуміють, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладання та затвердження угоди для них є: для прокурора і обвинуваченого - обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст.394, 424 КПК України, а для обвинуваченого також відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України.

Обвинуваченому при укладенні угоди роз`яснені правила ст.ст.394,424,473,474,476 КПК України, а також він розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до кримінальної відповідальності за ст.389? КК України.

Тому ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених відповідно до ст. 94 КПК України, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 .

Судом встановлено, що укладена угода про визнання винуватості від 16 лютого 2022 року повністю відповідає вимогам ч.ч. 2, 4 ст. 469, ст. 472 КПК України та може бути затверджена судом, оскільки правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, існують достатні фактичні підстави для винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 335 КК України.

Умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб, укладення угоди є добровільним, виконання угоди обвинуваченим є можливим.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості у цьому кримінальному провадженні відповідають вимогам КПК України та КК України, тому суд, врахувавши викладені доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність правових підстав для її затвердження.

Узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України і така угода може бути затверджена судом.

Стороною обвинувачення в обвинувальному акті в якості обставини, яка пом`якшує покарання вказано щире каяття. Обставини, які обтяжують покарання стороною обвинувачення не зазначено.

Суд, оцінивши позицію обвинуваченого до скоєного, а також те, що він у судовому засіданні вину визнав вважає, що в даній справі наявна така обставина, яка пом`якшує покарання, як щире каяття. Також суд вважає, що в даній справі відсутні обставини, які обтяжують покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є кримінальним проступком, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем мешкання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, офіційно не працює, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

Суд, вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_3 , реалізовуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, вважає, що виправлення обвинуваченого в даному випадку не можливе без його ізоляції від суспільства. Підстави для застосування правил ст. ст. 69, 69? КК України відсутні.

На підставі викладеного, суд враховуючи конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, особу винного, його ставлення до вчиненого вважає, що йому необхідно призначити покарання в межах санкції ст. 335 КК України у виді обмеження волі. Також суд вважає за можливе звільнити його від відбування покарання з іспитовим строком відповідно до ст. 75 КК України та з покладенням на нього обов`язків, згідно ст. 76 КК України.

Враховуючи, що за угодою сторін, обвинувачений підлягає звільненню від відбування узгодженого сторонами покарання з випробуванням, суд вважає, що в період іспитового строку на обвинуваченого слід покласти обов`язки передбачені ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання,а також у відповідність до ч. 3 ст. 76 КК України покласти додатковий обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази та процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню стосовно обвинуваченого не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373, 374, 468-476 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 16 лютого 2022 року між прокурором Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 з одного боку та обвинуваченим ОСОБА_3 за участю захисника - адвоката ОСОБА_5 з іншого боку.

Визнати ОСОБА_3 винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст. 335 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 в період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Заходи забезпечення кримінального провадження в даному кримінальному провадженні ОСОБА_3 , а саме запобіжний захід до набрання вироком законної сили не застосовувався.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому та його захиснику.

Головуючий: суддя ОСОБА_1