Справа № 367/6334/21
Провадження № 1-кп/367/638/2021
В И Р О К
Іменем України

07 вересня 2021 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області кримінальне провадження, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 липня 2021 року за № 0001497 по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Буча, Київської області, громадянина України, офіційно не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

-у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, -

встановив:
26 липня 2021 року приблизно о 13 годині ОСОБА_4 біля входу в приміщення гуртожитку за адресою: АДРЕСА_2 , зустрівся із ОСОБА_5 . У ході розмови ОСОБА_4 попросив у ОСОБА_5 скористатись мобільним телефоном останнього. Після того, як ОСОБА_4 здійснив дзвінок з вищевказаного телефону, він повернув його ОСОБА_5 . При цьому, у ОСОБА_4 який розуміючи, що вищевказаний телефон неушкоджений та перебуває в робочому стані, представляє матеріальну цінність та знаходиться у володінні ОСОБА_5 , виник умисел на його відкрите викрадення поєднане із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я.

Одразу після цього, ОСОБА_4 перебуваючи в тому ж місці в той же час, реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, підійшов до ОСОБА_5 та з метою подолання можливого опору останнього наніс йому цілеспрямований удар лівою ногою в область обличчя, внаслідок чого ОСОБА_5 заподіяв тілесні ушкодження у вигляді синця обличчя зліва, що згідно висновку експерта відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, тим самим вивівши останнього з рівноваги, в результаті чого той впав на землю. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_5 та відкрито заволодів майном останнього, а саме мобільним телефоном марки «ОрроАІ5» синього кольору, вартістю 3 699 гривень. У подальшому, ОСОБА_4 , покинув місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 , матеріального збитку на суму 3 699 гривень.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.186 КК України, а саме: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю та в своїх показаннях зазначив, що 26 липня 2021 року приблизно о 13 годині біля входу в приміщення гуртожитку за адресою: АДРЕСА_2 , зустрівся зі своїм знайомим ОСОБА_5 , так як вони попередньо домовлялися, що ОСОБА_5 надасть у тимчасове користування ОСОБА_4 свій телефон. У ході розмови ОСОБА_4 попросив у ОСОБА_5 скористатись мобільним телефоном останнього. Після того, як ОСОБА_4 здійснив дзвінок з вищевказаного телефону, він повернув його ОСОБА_5 . При цьому, у ОСОБА_4 який розуміючи, що вищевказаний телефон неушкоджений та перебуває в робочому стані, представляє матеріальну цінність та знаходиться у володінні ОСОБА_5 , виник умисел на його відкрите викрадення поєднане із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я. Одразу після цього, ОСОБА_4 , з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, підійшов до ОСОБА_5 та з метою подолання можливого опору останнього наніс йому цілеспрямований удар лівою ногою в область обличчя, внаслідок чого ОСОБА_5 заподіяв тілесні ушкодження у вигляді синця обличчя зліва, тим самим вивівши останнього з рівноваги, в результаті чого той впав на землю. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_5 та відкрито заволодів майном останнього, а саме мобільним телефоном марки «ОрроАІ5» синього кольору. У подальшому, ОСОБА_4 , покинув місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася про дату, місце та час проведення судового розгляду повідомлена у встановленому законом порядку. При цьому, подала до суду заяви, в яких просила підготовче судове засідання та судовий розгляд справи проводити за її відсутності, оскільки претензій матеріального і морального характеру до обвинуваченого не має.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за відсутності заперечень учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів справи, які характеризують його особу, підтверджують наявність речових доказів та процесуальних витрат, а також відомостей щодо потерпілого у даному кримінальному провадженні. При цьому, судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви у добровільності їх позиції. Також, судом роз`яснено учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, а тому не викликають у суду сумнівів щодо правильності розуміння ним обставин вчиненого, добровільності та істинності його позиції.
Відповідно до ч.1 ст. 65 КК України, суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Вирішуючи питання щодо виду та розміру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, те, що потерпіла будь-яких претензій матеріального і морального характеру до обвинуваченого не має.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Суд зазначає, що згідно положень статей 50, 65 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Тому, на підставі викладеного, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.186 КК України.
Разом з тим, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, на підставі ст. 75 КК України, у зв`язку з чим звільняє останнього від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком та покладає обов`язки передбачені ст. 76 КК України.

Призначене ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі із застосуванням положень ст. 75, 76 КК України є необхідним й достатнім для його виправлення та запобігатиме вчиненню нових кримінальних правопорушень в майбутньому.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати на проведення експертиз в даному провадженні суд відшкодовує за рахунок обвинуваченого.

Також, суд вважає необхідним залишити до вступу вироку у законну силу застосований до ОСОБА_4 запобіжний захід.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд -

ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком тривалістю 3 (три) роки.

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

До вступу вироку у законну силу залишити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши останньому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у нічний час доби, а саме з 22 години до 07 години ранку наступного дня.

Речові докази по справі:

-мобільний телефон марки «Орро», модель «А 15» ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ 2 НОМЕР_2 , синього кольору повернути потерпілій ОСОБА_6 ;

-мобільний телефон сіро-червоного кольору із написом «Nокіа Х6», дві запальнички, магнітний ключ, пачку сірників повернути ОСОБА_4 ;

-яйце з-під кіндер сюрпризу, в якому знаходиться пристрій для куріння сумішів, купюру номіналом 5 грн., в якій знаходиться згорток із зеленою речовиною рослинного походження, схожий на канабіс; паперовий згорток із порошкоподібною речовиною білого кольору знищити.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення експертизи в розмірі 320 (триста двадцять) гривень.
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення виключно з підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України, та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1