Провадження № 1-кс/742/1747/21
Єдиний унікальний № 742/4639/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2021 року м. Прилуки

Суддя Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_1 розглянувши заяву судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_2 про самовідвід у кримінальному провадженні №0001213 від 23.11.2021 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.186 КК України -

встановив:

03 грудня 2021 року суддею Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_2 подано заяву про самовідвід у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.186 КК України.

Вказана заява мотивована тим, що він на досудовому розслідування брав участь як слідчий суддя у кримінальному провадженні № 0001213, а саме: розглядав клопотання слідчого СВ Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області про надання тимчасового доступу до речей та документів.

Згідно матеріалів реєстру досудового розслідування по кримінальному провадженню ОСОБА_2 як слідчий суддя приймав участь на досудовому розслідуванні, а саме, розглядав клопотання слідчого СВ Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області про надання тимчасового доступу до речей та документів у кримінальному провадженні № 0001213.

У зв`язку з цим, розгляд ним справи може викликати сумнів в його неупередженості.

Відповідно до ч.1 ст.76 КПК України, суддя який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участь у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанції.

Визначаючи, чи є суд незалежним, ЄСПЛ звертає увагу й на ті зовнішні ознаки незалежності, що можуть стосуватися навіть гіпотетичної можливості впливу на суд. Існування самої лише можливості зовнішнього впливу на суд ЄСПЛ іноді визнає достатнім, щоб поставити під сумнів незалежність суду («Бєлілос проти Швейцарії», «Очалан проти Туреччини»). ЄСПЛ застерігає, що навіть самі лише сумніви «розсудливого спостерігача» в тому, що суд незалежний та неупереджений, можуть мати певне значення в розумінні забезпечення громадянам права на справедливий суд («Ферантелі та Сантанджело проти Італії», «Хаусчілдт проти Данії», «Веттстейн проти Швейцарії»).
Виходячи з вищевикладеного вважаю, що в заяві судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_2 зазначені обставини на які суддя посилається, як на підставу самовідводу, можуть викликати сумнів у учасників провадження щодо його неупередженості.

Крім того, слід зазначити, що аналіз нормами КПК України свідчить про те, що дані норми покладають на слідчого суддю, суд обов`язок, в разі наявності підстав, заявити самовідвід та на переконання суду, під час вирішення питання про самовідвід слідчому судді, суду від розгляду справи, суд, який розглядає дану заяву, не наділений повноваженнями перевіряти обґрунтованість такого самовідводу.

За таких обставин, заява про самовідвід судді підлягає задоволенню.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст.35,75,80-82 КПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Задовольнити заяву про самовідвід судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_2 у кримінальному провадженні №0001213 від 23.11.2021 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.186 КК України.

Справу передати до канцелярії суду для повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Суддя ОСОБА_4