Провадження по справі № 1-кп/752/987/22
В И Р О К
іменем України

"14" січня 2022 р. Голосіївський районний суд м. Києва у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження, данні про яке 31.12.2020 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005274, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луганськ, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, у розлученні, з вищою освітою, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

за участю сторін і учасників кримінального провадження:

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

прокурорів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

представника цивільного позивача ОСОБА_8 ,

встановив:
30 грудня 2020 року о 08 годині 55 хвилин ОСОБА_3 керував технічно справним автомобілем марки «Ford Sierra», н.з. НОМЕР_1 , рухаючись зі швидкістю приблизно 50 км/ год. по вологому чистому асфальтобетонному дорожньому покриттю крайньої лівої смуги проїзної частини вул. Столичне шосе зі сторони міста Обухів у напрямку вул. Заболотного у місті Києві. Наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу типу «зебра», який розташований поблизу будинку № 45 по вул. Столичне шосе, та позначений відповідною дорожньою розміткою та знаками 5.35.1, 5.35.2 Правил дорожнього руху України, ОСОБА_3 діючи з необережності порушив вимоги пунктів 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, а саме: не врахував зміну дорожньої обстановки, не вірно обрав безпечну швидкість руху та безпечну дистанцію, в результаті чого здійснив наїзд на задню частину автомобіля «Mercedes-Benz G-500», н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_9 , який, відповідно до вимог п.18.1 Правил дорожнього руху України, надавав перевагу русі пішоходу, що перетинав проїзну частину по нерегульованому пішохідному переходу.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «Ford Sierra», н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримала тілесне ушкодження у виді закритої травми правого передпліччя: уламковий перелом дистального епіметафіза правої променевої кістки (без зміщення уламків), який висновком експерта визнаний тілесним ушкодженням середнього ступеню тяжкості.

Порушення ОСОБА_10 вимог пунктів 12.1, 13.1 ПДР знаходиться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди і її наслідками у вигляді тілесних ушкоджень, отриманих потерпілою, та механічних пошкоджень транспортних засобів.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованих йому дій за обставин, викладених в обвинувальному акті, визнав в повному обсязі. Пояснив суду, що дійсно 30 грудня 2020 року зранку керував належним йому автомобілем «Ford Sierra», н.з. НОМЕР_1 , та рухався зі швидкістю приблизно 50 км/год. Їхав по Столичному шосе зі сторони м. Обухів. Дорожнє покриття було вологим. Побачив, як пішохід вийшов на дорогу, та автомобіль, що рухався попереду нього, різко загальмував. Він також загальмував, але це не завадило зіткненню. Яка саме була дистанція між автомобілями, не пам`ятає. Після ДТП викликав швидку, оскільки пасажир, яка перебувала у його автомобілі на передньому пасажирському сидінні, та яка була пристебнута паском безпеки, скаржилася на біль у руці, а у пасажира, яка сиділа на задньому пасажирському сидінні, на обличчі була кров. Він визнає свою винуватість у ДТП та її наслідках. Шкодує, що так сталося, але зазначає, що вчинив такі дії ненавмисно. Просив не позбавляти його права керування, оскільки це є єдиними джерелом його доходу, між тим, як він має незадовільний стан здоров`я, тому має потребу постійно купувати ліки. Також зазначив, що є батьком неповнолітньої дитини, яка проживає із матір`ю на непідконтрольній території. Цивільний позов потерпілої визнав частково в розмірі 5 тис. грн. Також зазначив, що добровільно перераховував потерпілій 5000 грн. шляхом поштового переказу, але остання від його отримання відмовилася. Заперечував, щодо відшкодування витрат на оплату послуг адвоката і розмірі 8000грн., оскілки адвокат потерпілої участь у судових засідання не приймала. Витрати на консультацію та підготовку позовної заяви визнає в розмірі 1000грн. Позов ТОВ «Софт-2005» про відшкодування матеріальних збитків, завданих власнику автомобіля «Мерседес» не визнав, оскільки при огляді автомобіля він присутнім не був, тому не погоджується із розрахунком суми витрат на відновлення автомобіля, який доданий позивачем до позову.

Потерпіла ОСОБА_7 щодо обставин подій ДТП судом не допитувалася, оскільки під час судового розгляду було ухвалено не досліджувати докази, щодо тих обставин які не ким не оспорюють, а лише допитати обвинуваченого. Заявлений нею цивільний позов про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я, в розмірі 100 тис. грн. підтримала. Зазначила, що внаслідок ДТП отримала перелом правого передпліччя, з приводу чого перебувала на лікарняному до березня 2021. Внаслідок травми отримала нервовий стрес, відчувала сильний фізичний біль та душевні страждання. Реабілітація тривала довгий період,оскільки травма була тяжка. Також просила врахувати, що її хвилювання були пов`язані із тим, що вона самостійно виховує дитину та є єдиною годувальницею у сім`ї. Просила стягнути з обвинуваченого понесені нею витрати на оплату послу адвоката із надання юридичної консультації, підготовки цивільного позову в розмірі 3000грн., а також 8000грн. за представництво її інтересів під час судового розгляду.

На підставі ч.3 ст. 349 КПК України, за згодою інших учасників судового провадження, дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюють, визнано судом недоцільним. При цьому судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 правильно розуміє зміст цих обставин; сумніви у добровільності його позицій - відсутні, наслідки неможливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку - роз`яснені.

Враховуючи показання обвинуваченого, суд дійшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті і вироку, є доведеною.

Таким чином, суд визнає винуватим ОСОБА_3 у порушенні правил безпеки порожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

При обранні покарання ОСОБА_3 суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином; данні про особу обвинуваченого, згідно яких ОСОБА_3 раніше не судимий, під наркологічним чи психіатричним наглядом не перебуває, офіційно не працевлаштований, є внутрішньо-переміщеною особою, має постійне місце проживання, за яким характеризується посередньо. До показань потерпілого про те, що він має на утримані неповнолітню дитину та не позбавлений щодо неї батьківських прав, суд ставиться критично, оскільки відповідних доказів у підтвердження зазначених обставин, суду не надано.

Обставин, що пом`якшують та/або обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про призначення ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі. Між тим, враховуючи дані про особу обвинуваченого, які в цілому є позитивними, відсутність обставин, що пом`якшують та/або обтяжують покарання, вчинення злочину ненавмисно, і також не у стані алкогольного чи іншого сп`яніння, суд відповідно до вимог ст. 75 КК України приходить до висновку про звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з покладенням ряду обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Окрім того, відповідно до вимог ст. 77 КК України, суд вважає за можливе не застосовувати до ОСОБА_3 додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами. При цьому суд враховує показання обвинуваченого, що керування автомобілем є єдиним можливим джерелом доходу. Це також підтверджується даними його водійського посвідчення, відповідно до якого він має водійські права категорії В, В1, С, С1, СЕ, що також додатково свідчить про доведеність його тверджень. Окрім того, суд вважає, за умови пред`явлення до обвинуваченого вимог про відшкодування матеріальної шкоди, не застосування додаткового покарання також буде відповідати інтересам потерпілих. Суд також враховує данні консультативного висновку №63772 від 13.04.2021, в якій зазначено про відповідні хвороби, які має ОСОБА_3 .

На думку суду, призначене покарання є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення нових злочинів.

Щодо заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку.
Потерпіла ОСОБА_7 пред`явила цивільний позов до обвинуваченого. Просила стягнути 100 тис. грн. в рахунок відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоров`я. А також просила стягнути судові витрати в розмірі 11 тис.

Судом в рамках цивільного позову встановлені наступні обставини.

ОСОБА_3 керував транспортним засобом марки «Ford Sierra», н.з. НОМЕР_1 , та був його власником. Його цивільна правова відповідальність як водія вищезазначеного транспортного засобу була застрахована у ПАТ Страхова компанія «Еталон» на підставі полісу № АР/0693437. Таким чином ОСОБА_3 керував та володів транспортним засобом, який був забезпеченим.

Позов потерпілої про відшкодування моральної шкоди завданої безпосереднім заподіювачем шкоди, суд вважає таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 128 КПК України визначено, що особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, потерпіла зазначала, що після отриманої внаслідок ДТП травми, декілька місяців носила гіпсову пов`язку, після чого проходила курс реабілітації, з приводу відновлення рухомості суглобу. Також зазначала, що відчувала фізичний біль та страждання, декілька місяців не могла себе обслуговувати, потребувала сторонньої допомоги, між тим вона є єдиною годувальницею у сім`ї. Зазначені обставини, призвели до емоційного дискомфорту тощо.

Згідно ст. 23, 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується особою, яка її завдала за наявності вини. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної особи, якщо її завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.

Ураховуючи наведене, суд визнає доведеним факт заподіяння потерпілій внаслідок необережних дій обвинуваченого ОСОБА_3 моральної шкоди, яка полягає в негативних наслідках від отриманої потерпілою ОСОБА_7 у ДТП травми, зокрема, такими наслідками суд визнає: больові відчуття, тривожні очікування щодо лікування, дискомфорт від отриманих травм, необхідності витрачання додаткового часу для вирішення питань, пов`язаних з відновленням здоров`я тощо. При наведених вище обставинах суд визначає компенсацію завданої потерпілій моральної шкоди у розмірі 5000 грн. та не вбачає підстав для стягнення моральної шкоди у більшому розмірі, оскільки така сума відшкодування визнана обвинуваченим, а потерпіла не надала відповідного розрахунку та/або експертного висновку, у підтвердження заявлених нею вимог про визначення розміру моральної шкоду у 100 тис. грн. Зазначена сума підлягає стягненню з ОСОБА_3 як безпосереднього заподіювача шкоди.

Вимоги про стягнення судових витрат суд визнає доведеними в розмірі 3000 грн., оскілки вони підтверджені даними квитанції до прибуткового касового ордеру №24 від 28.09.2021, яка додано до позову. У задоволені вимоги про стягнення судових витрат в розмірі 8000 грн. суд відмовляє, оскільки адвокат ОСОБА_11 жодного разу не приймала участь у судових засіданнях, між тим як саме її дії із представництва інтересів потерпілої у суді були оплачені ОСОБА_7 , відповідно до даних квитанції до прибуткового касового ордеру №23 від 28.09.2021 та договору від 29.09.2021.

До початку судового розгляду ТОВ «Софт-2005» пред`явило цивільний позов до обвинуваченого та ПАТ «Страхова компанія «Еталон». В обґрунтування вимог зазначило, що в результаті ДТП в наслідок неправомірних дій ОСОБА_12 було пошкоджено транспортний засіб «Mercedes-Benz G-500», н.з. НОМЕР_2 , власником якого є ТОВ «Софт-2005». Розмір матеріальної шкоди у виді вартості відновлюваного ремонту автомобіля визначило у розмірі 472975,15 грн., у підтвердження чого надало розрахунок № від 03.04.2021, який здійснений СП ТОВ «Автомобільний дім Україна Мерседес Бенц». Просило стягнути із ПАТ «Страхова компанія «Еталон» матеріальну шкоду у розмірі 127 тис. грн.., яка відповідає визначеному у полісі ліміту страхової виплати в розмірі 130 тис., з урахуванням франшизи 2600грн. Залишок, від загальної суми збитків, в розмірі 345 575,15 грн. просило стягнути з обвинуваченого, як безпосереднього заподіювача шкоди.

Судом в рамках даного цивільного позову встановлені наступні обставини.

Згідно даних свідоцтва про реєстрацію власником автомобіля «Mercedes-Benz G-500», н.з. НОМЕР_2 , є ТОВ «Софт-2005».

Порядок і умови виплати страхового відшкодування за Полісом регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власника наземних транспортних засобів».

Зокрема порядок та строки прийняття страховиком рішення про здійснення страхового відшкодування та порядок його виплати, регламентований ст. 36 вищезазначеного закону, який визначає, що якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг строку виплати припиняється до дати, коли страховику стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили.

Враховуючи, що відповідне рішення, яким суд встановлює винуватість певної особи, у вчинення ДТП за наслідками якої ТОВ «Софт-2005» зазнало матеріальної шкоди, на момент розгляду даного кримінального провадження законної сили не набрало, суд вважає, що страхова компанія не порушувала права ТОВ «Софт-2005» на отримання суми страхового відшкодування, тому вважає вимоги ТОВ «Софт-2005» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок пошкодження майна, такими, такими, що заявлені передчасно, оскільки відсутні підстав для захисту його порушених, невизнаних або оспорюваних свобод чи інтересів на момент розгляду справи.

Окрім того, суд зазначає, що ТОВ «Софт-2005» не довело відповідно до вимог ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власника наземних транспортних засобів» що воно звертало до страховика з відповідною заявою. Окрім того не надано доказів того, що визначення розміру шкоди відбувалося відповідно до вимог ст. 34, 41 вищезазначеного Закону, а саме за участи аварійного комісара або експерта. Тому розрахунок, здійснений СП ТОВ «Автомобільний дім Мерседес Бенц» № від 03.04.2021, не може вважатися належним доказом в частині визначення розміру шкоди.

Вищезазначені обставини, які свідчать про те, що вимоги цивільного позивач до страхової компанії є передчасно заявленими, також дають суду підстави прийти до аналогічного висновку щодо вимог цивільного позивача, пред`явлених до обвинуваченого. Суд також враховує, що ТОВ «Софт-2005» просить відшкодувати майнову шкоду з обвинуваченого в розмірі 345575,15 грн., визначаючи її як різницею між розміром витрат на відновлюваний ремонт в розмірі 472975,15грн., який визначений СП ТОВ «Автомобільний дім Мерседес Бенц», та максимальною можливою сумою страхового відшкодування в розмірі 127000грн. Між тим страхове відшкодування ще не проведено, підстави для його здійснення - не настали.

За таких обставин суд відмовляє у задоволені позовних вимог ТОВ «Софт-2005»

Питання про речові докази та процесуальні витрати суд вирішує відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 і ст.124 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 370, 371, ч.2 ст. 373, 374, 376 КПК України, ст. ст. 23, 1167 1187 ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власника наземних транспортних засобів», суд -

ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, і призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 2 (Два) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки протягом іспитового строку не виїжджати за межі України без дозволу уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти зазначений орган про зміну місця проживання, роботи.

Позов ОСОБА_7 про стягнення з ОСОБА_3 моральної шкоди і судових витрати задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луганськ, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , постійно проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ) моральну шкоду в розмірі 5000 (П`ять тисяч) грн. та 3000 (Три тисячі) грн. у рахунок відшкодування судових витрат на оплату послуг адвоката, всього на суму 8000 (Вісім тисяч) грн. У задоволені інших позовних вимог ОСОБА_7 відмовити.

У задоволені позовних вимог «Софт-2005» до ПАТ «Страхова компанія «Еталон» та ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луганськ, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , постійно проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь держави процесуальні витрати - вартість судово-медичної експертизи №042-370-2021 в розмірі 1796,90 грн., судово-медичної експертизи №042-371-2021 в розмірі 1796,90 грн., судової авто технічної експертизи № СЕ-19/111-21/7723-ІТ від 22.02.2021 в розмірі 1307,60грн., всього на суму 4901,40 (Чотири тисячі дев`ятсот одна гривня 40 копійок) грн.

Речові докази по справі: транспортні засоби «Ford Sierra», н.з. НОМЕР_1 , та «Mercedes-Benz G-500», н.з. НОМЕР_2 , які перебувають на відповідальному зберіганні у власників, залишити ОСОБА_3 та ТОВ «Софт-2005» (відповідно) за належністю.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 днів з моменту проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ст.349 КПК України.

Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України роз`яснити учасникам кримінального провадження їх право на отримання в суді копії вироку, вручити її обвинуваченому - негайно.

Суддя ОСОБА_1