Суворовський районний суд міста Одеси Справа № 523/5295/21
Провадження №1-кп/523/708/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.2022 року Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3

у присутності обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Суворовського районного суду м. Одеси обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000095 від 19.02.2021року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Молодинче Жидачівського району Львівської області, громадянина України, з вищою освітою, розлученого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, працюючого сантехніком за договором, раніше судимого:

- 14.12.2020р. Суворовським районним судом м. Одеси за ст.186 ч.1 КК України до 2 років позбавлення волі з застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком 1 рік.

Зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у скоєнні злочину, передбаченого ст.126-1 КК України, -

Встановив:

14.02.2021 року приблизно о 21:00 годині, ОСОБА_4 , знаходячись за місцем свого мешкання, в квартирі АДРЕСА_2 , де мешкав та вів спільний побут разом зі своєю колишньою дружиною ОСОБА_5 , на ґрунті особистих неприязних відносин, під час спровокованого ним словесного конфлікту, діючи систематично, умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, вчинив відносно ОСОБА_5 психологічне насильство у вигляді нецензурних словесних образ та приниження її честі та гідності, погрожуючи фізичною розправою. При цьому ОСОБА_4 неодноразово вчиняв відносно своєї колишньої дружини домашнє насильство, внаслідок чого тричі притягувався до адміністративної відповідальності, а саме 25.01.2021р., 3.02.2021р., 28.01.2021р. за вчинення 25.11.2020р., 26.11.2020р., 22.12.2020р. відповідно адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.173-2 КУАП у вигляді накладення штрафу в дохід держави.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю та пояснив, що дійсно у зазначений в обвинувальному акті день та час у лютому 2021 року у вечірній час, знаходячись за місцем свого проживання, в ході чергової лайки зі своєю колишньою дружиною ОСОБА_5 , яка мешкала разом з ним в одній квартирі, на ґрунті виниклих між ними неприязних відносин та постійних суперечок, словесно ображав останню нецензурною бранкою, в ході якої погрожував фізичною розправою, але жодного разу до колишньої дружини фізичне насилля не застосовував, руку не підіймав, все починалося та закінчувалося взаємними негарними обзиваннями на адресу один одного.

Причини свого вчинку пояснив запальним характером та образами, що накопичилися на колишню дружину, яка йому зрадила, не дає бачитися з його дитиною, водночас не заперечуючи того факту, що дійсно декілька разів притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, вину визнає повністю, висловлюючи каяття.

Враховуючи повне визнання обвинуваченим своєї вини, у скоєні інкримінованого ОСОБА_4 злочину, передбаченого ст.126-1 КК України, обсяг доказів, які були досліджені у судовому засіданні сторона обвинувачення вважала достатнім, тому відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, суд, за відсутністю заперечень учасників судового провадження, дослідження інших доказів в повному обсязі, а саме допит потерпілої, свідків, повне оголошення матеріалів кримінального провадження не проводив, оскільки отримані у судовому засіданні свідчення обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам скоєних кримінальних правопорушень, в обсязі пред`явленого обвинувачення та докази, які містяться у матеріалах досудового розслідування ніким із учасників процесу не оспорюються.

Покази обвинуваченого, надані у ході судового засідання суд визначає допустимими доказами, оскільки вони отримані у порядку, встановленому діючим КПК України.

При цьому судом з`ясовано правильність розуміння ОСОБА_4 змісту вказаних обставин, відсутність сумнівів у добровільності його позицій та роз`яснено про правові наслідки, а саме позбавлення права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_4 своїми діями скоїв умисний злочин, передбачений ст.126-1 КК України та його дії правильно кваліфіковані за ознаками, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань, емоційної залежності та погіршення якості життя потерпілої особи, та його вина доведена в повному обсязі.

Відповідно до положень ст.50 ч.2 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд керується загальними засадами призначення покарання, зазначеними в ст.65 КК України, а саме приймає до уваги характер та ступінь тяжкості, а також мотивацію вчиненого ним злочину, дані про особу обвинуваченого, те, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності, вчинив нове кримінальне правопорушення у період дії іспитового строку, разом з цим наявне постійне місце проживання, за яким посередньо характеризується, працевлаштований, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за ст.1732 ч.2 КУпАП, що підтверджується копіями постанов Суворовського районного суду м. Одеси за №523/18946/20 від 25.01.2021р., №523/437/21 від 3.02.2021р., №523/709/21 від 28.01.2021р., долучених до матеріалів судового провадження стороною обвинувачення; також суд приймає до уваги усвідомлення обвинуваченим своєї провини та каяття, відсутність тяжких наслідків.

До обставин, які пом`якшують покарання, передбачені ст.66 КК України, суд відносить щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, передбачені ст.67 КК України, судом не встановлені.

З огляду реєстру матеріалів досудового розслідування та вивченням обвинувального акту встановлено, що до кримінального провадження під час досудового розслідування речові докази не долучалися, залучення експертів для проведення експертиз не здійснювалось, у зв`язку з чим процесуальні витрати відсутні.

Матеріали кримінального провадження за №0000095 від 19.02.2021року до обвинувального акту не долучались, тому суд визначає їх місце зберігання в Суворовській окружній прокуратурі м. Одеси.

Таким чином, на підставі викладеного, при визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, з урахуванням санкції 126-1 КК України, вимог ст.63 цього ж Кодексу оцінюючи у сукупності обставини, характер та ступінь тяжкості, мотив вчиненого злочину, а також суспільну небезпеку скоєного діяння, яке відповідно до положень ст.12 КК України відноситься до категорії нетяжкого злочину, приймаючи до уваги особу обвинуваченого, який у судовому засіданні вину визнав повністю, те, що він працює, має постійне місце мешкання, враховуючи поведінку обвинуваченого під час судового провадження, з якої вбачається, що він усвідомив протиправність своїх дій, однак раніше притягувався до кримінальної відповідальності, вчинив кримінальне правопорушення у період відбуття іспитового строку, враховуючи думку прокурора щодо призначення обвинуваченому міри покарання, вважає, що міра покарання у вигляді позбавлення волі з частковим у вигляді 1 року 5 днів позбавлення волі приєднання покарання не відбутого за вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 14.12.2020 року, який набрав законної сили, із застосуванням правил складення покарань передбачених ч.1, ч.5 ст.72 КК України в редакції, яка діє на час ухвалення вироку, що на думку суду є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нового злочину, застосування більш м`якого покарання, на думку суду, у даному випадку є недоцільним.

Разом з цим, суд приймає до уваги ту обставину, що в рамках даного кримінального провадження щодо ОСОБА_4 запобіжний захід не обирався.

Вирішуючи питання щодо заходів забезпечення кримінального провадження, враховуючи прийняте судом рішення щодо призначення обвинуваченому міри покарання у вигляді позбавлення волі, оцінюючи у сукупності викладені доводи, суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили з метою досягнення дієвості цього провадження та запобігання ризикам, передбаченими ст.177 КПК України, а саме переховування, вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження, обрати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.194 ч.5 КПК України строком на один місяць, що на думку суду буде достатнім для забезпечення належної поведінки засудженого і виконання вироку в частині призначеного покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 179, 349, 369-371, 373-374, 395 КПК України, суд,-

Ухвалив:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України, призначив йому покарання у вигляді одного року позбавлення волі.

На підставі ст.ст.71, 72 КК України приєднати частково 1 рік 5 днів позбавлення волі від покарання, не відбутого за попереднім вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 14.12.2020 року та остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у вигляді двох років п`яти днів позбавлення волі.

Застосувати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Відповідно до ст.194 ч.5 п.п.1,2,3 КПК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: прибути до відділення поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду; повідомити суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що в разі невиконання вищевказаних зобов`язань до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 процесуального керівника у кримінальному провадженні за №0000095 від 19.02.2021року.

Запобіжний захід, обраний під час судового провадження щодо ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання, до набрання вироком чинності, залишити без змін.

Після набрання вироком законної сили, змінити відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжній захід на тримання під вартою, взяв під варту та конвоювати його для подальшого відбування покарання в місця позбавлення волі - в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Виконання вироку у даній частині покласти на відділення поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області за місцем проживання засудженого та ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту його фактичного затримання та взяття під варту відповідно діючого законодавства.

Матеріали кримінального провадження №0000095 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.02.2021 року зберігати в Суворовській окружній прокуратурі м. Одеси.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Суддя: ОСОБА_1