Кримінальне провадження № 1-кс/760/7862/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2021 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва

ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого слідчого відділу Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 , про застосування до підозрюваної:

ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Диканька, Диканського району Полтавської області, громадянки України, з вищою освітою, розлученої, офіційно працюючої, раніше не судимої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,
запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000015 від 15.02.2021 за ч. 5 ст. 191 Кримінального кодексу України,

за участю сторін:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7

підозрюваної ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ :

30.08.2021 слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування до підозрюваної ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Протоколом автоматичного визначення слідчого судді від 30.08.2021 для розгляду зазначеного клопотання визначено слідчу суддю ОСОБА_1 .

Клопотання обґрунтовано наступним:

«У провадженні СВ слідчого відділу Солом`янського УП ГУНП у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження за № 0000015 від 15.02.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 05.11.2020 засіданням тендерного комітету з проведення публічних торгів Центральною базою зберігання та постачання Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_1 ), що знаходиться за адресою: Київська обл., Рокитнянський р-н, село Савинці, подано заявку на проведення тендеру з придбання продовольства для потреб оборони, а саме м`ясної консерви та затверджено тендерну документацію відкритих торгів ДК 021:2015:15130000-8 М`ясна консерва (Яловичина тушкована).
Оголошенням про проведення відбору на закупівлю (затверджений тендерним комітетом від «05» листопада 2020 року №1344) визначено, що предмет закупівлі «Консерви м`ясні (яловичина тушкована вищого сорту)» повинна відповідати вимогам ДСТУ 4450:2005 «Консерви м`ясні. М`ясо тушковане. Технічні умови», Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів» та іншим вимогам законодавства в сфері обігу харчових продуктів.
05.11.2020 Військовою частиною 1471 здійснено оголошення торгів ДК 021:2015:15130000-8 М`ясна консерва (Яловичина тушкована) та розміщено на офіційному сайті публічних закупівель «http://www.prozorro.gov.ua» (тендер за номером UA-2020-11-05-002604-a).
Фізична особа-підприємець ОСОБА_5 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ), взята на облік як платник єдиного податку 29.01.2016 в Головному управлінні ДПС у Полтавській області, здійснює організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції та є службовою особою в розумінні ч. 3 ст. 18 КК України.
Так, ОСОБА_5 , маючи намір на заволодіння державними коштами в особливо великих розмірах, діючи за попередньою змовою групою осіб, перебуваючи у м. Полтава, більш точної адреси досудовим розслідуванням не встановлено, в період з 05.11.2020 по 16.11.2020 розмістила на офіційному сайті публічних закупівель «http://www.prozorro.gov.ua» скан-копії тендерної документації до яких внесено недостовірні відомості щодо відповідності запропонованих нею товарів технічним вимогам тендерної документації, а саме Декларацію виробника № 80 від 09.10.2020, яка посвідчує, що консерви м`ясні (яловичина тушкована вищого гатунку) у кількості 10000 кг, виготовлені згідно технологічної інструкції з дотриманням ветеринарно-санітарних правил, відповідає вимогам ДСТУ, ГОСТ, ТУ, є безпечною до споживання населення.
Засіданням тендерного комітету Військової частини НОМЕР_1 від 24.07.2020 переможцем на закупівлю «За кодом CPV за ДК 021:20-8 М`ясопродукти (М`ясна консерва (Яловичина тушкована))» визнано ФОП « ОСОБА_5 » (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ).
За результатами відкритих торгів 04.12.2020 між військовою частиною НОМЕР_1 ДПС України в особі командира ОСОБА_8 (Замовник) та ОСОБА_5 (Постачальник) укладено договір № 530-20 на закупівлю товару М`ясна консерва (Яловичина тушкована) у кількості 10000 кг (ДК 021:2015:15130000-8 (М`ясопродукти).
Відповідно до п.1.1 договору «постачальник зобов`язується передати Замовнику у власність консерву м`ясну (яловичина тушкована) (код 1513000) далі товар, якість, кількість, асортимент і ціна якого визначені у специфікації, яка є невід`ємною частиною цього Договору (додаток 1), а Замовник зобов`язується прийняти цей товар та оплатити на умовах цього Договору.
П.2.1 Якість товару, що поставляється Постачальником повинна відповідати вимогам чинних нормативно-правових актів на цей вид товару та технічному завданню. Пред`явлення постачальником документів, що підтверджують якість товару на всю партію є обов`язковим, а саме: декларація виробника (якісне посвідчення) та експертний висновок (протокол дослідження).
В подальшому, 22.12.2020 ОСОБА_5 , маючи намір на заволодіння державними коштами в особливо великих розмірах, шляхом зловживання службовим становищем, діючи за попередньою змовою групою осіб та достовірно знаючи та усвідомлюючи, що технічні характеристики товару не відповідають П.2.1 Договору (вимоги ДСТУ 4450:2005 «Консерви м`ясні. М`ясо тушковане. Технічні умови») на підставі видаткової накладної № ВЛ-0043159 від 16.12.2020 передала до Військової частини НОМЕР_1 Яловичину тушковану, ДСТУ 4450:2005 у кількості 10000 кг., яку прийняла військова частина на підставі акту про приймання матеріалів № 195 від 22.12.2020.
Після цього, на підставі вказаних документів та платіжного доручення від 22.12.2020 № 3705 23.12.2020 на рахунок ФОП « ОСОБА_5 » (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) № НОМЕР_3 , відкритий в КБ «Приватбанк» м. Полтава з з казначейського рахунку Військової частини НОМЕР_1 № НОМЕР_4 перераховано бюджетні кошти в сумі 782 000, 00 грн.
Відповідно до експертного висновку Державного науково-дослідного інституту з лабораторної діагностики та ветеринарно-санітарної експертизи № 006752 п/21 від 12.05.2021 зразок Консерви м`ясної Яловичини тушкованої, вищого сорту, який відібраний у Військовій частині НОМЕР_1 , опломбовано пломбою № 8426565 не відповідає ДСТУ 4450:2005.
Згідно Закону України від № 771/97-ВР «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів»:
п. 7 ст.1 безпечний харчовий продукт - харчовий продукт, який не справляє шкідливого впливу на здоров`я людини та є придатним для споживання;
п. 9 ст.1 вилучення харчового продукту - заходи, спрямовані на запобігання розповсюдженню, демонстрації чи пропонуванню небезпечного харчового продукту споживачам;
п. 11 ст.1 відкликання харчового продукту - заходи, спрямовані на повернення небезпечного харчового продукту, який продано або передано споживачу, або який є доступним споживачу;
п. 48 ст.1 непридатний харчовий продукт - харчовий продукт, який містить сторонні речовини та/або предмети, пошкоджений в інший спосіб та/або зіпсований у результаті механічних, та/або хімічних, та/або мікробних факторів.
ч. 2 ст. 37 Забороняється також обіг об`єктів санітарних заходів, якщо ці об`єкти:1) небезпечні; 2) непридатні до споживання.
Харчові продукти, зазначені у пунктах 2 і 3 цієї частини, підлягають вилученню з обігу та/або відкликанню відповідно до вимог цього Закону.
ч. 4. ст. 37 Вилучені об`єкти санітарних заходів, які неможливо повернути в обіг, використовуються для інших, ніж споживання населенням, цілей або підлягають знищенню у порядку, встановленому законом.
ч. 4 ст. 37 Знищення об`єктів санітарних заходів, повернення їх в обіг для споживання людиною або для інших цілей здійснюються оператором ринку за його рахунок.
ч. 6 ст. 37 У разі якщо будь-які небезпечні харчові продукти є частиною партії або вантажу харчових продуктів одного найменування, вважається, що всі харчові продукти цього найменування в даній партії або вантажі також є небезпечними і їх подальший обіг забороняється, якщо тільки після проведення подальшої детальної оцінки не буде доведено, що решта партії або вантажу є безпечною.
У відповідності до висновку експерта № СЕ-19-21/20763-ЕК від 16.08.2021 Державному бюджету України, внаслідок закупівлі консерви м`ясної (яловичина тушкована), які були поставлені до Центральної бази зберігання та постачання Державної прикордонної служби України за договором № 530-20 від 04.12.2020 укладеного між ФОП « ОСОБА_5 » та Центральною базою зберігання та постачання Державної прикордонної служби України завдано матеріальної шкоди (збитків) в розмірі 782, 000, 00 грн.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 підозрюється у заволодінні чужим майном, шляхом зловживання службовим становищем, вчиненим за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.
26.08.2021 року органом досудового розслідування ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка смт. Диканька, Диканського району, Полтавської області, зареєстрована та проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , повідомлено про підозру, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.
Вина ОСОБА_5 , повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами:
Повідомлення про вчинення кримінального правопорушення від 15.02.2021;
Протокол допиту свідка ОСОБА_9 ;
Протокол допиту свідка ОСОБА_10 ;
Відповідь ДВКР СБУ на доручення;
Протокол допиту свідка ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ;
І Іротокол обшуку від 29.04.2021;
Акт відбору проб для аналізів від 29.04.2021
Експертний висновок № 006752 п/21 від 12.05.2021
Договір № 530-20 від 04.12.2021;
Висновок експерта № СЕ-19-21 /20763ДЖ від 16.08.2021;
Іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.
Згідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується наступним:
(п. 1) підозрювана ОСОБА_5 перебуваючи на волі може змінити своє місце проживання, реєстрації, виїхати за межі території України, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що підтверджується характером вчиненого злочину.
(п. 3, 4) перебуваючи на волі підозрювана ОСОБА_5 може впливати на свідків та іншим чином впливати на хід досудового розслідування даного кримінального провадження;
На той факт, що підозрювана може вчинити інший злочин, вказує те, що він вчинив особливо тяжкий злочин, та в останньої можу буде конфісковано все належне їй майно.
Більш м`які запобіжні заходи; які можуть бути застосовані до підозрюваного ОСОБА_5 призведуть до продовження його злочинної діяльності, шляхом зловживаннями ним своїм службовим становищем та дадуть змогу останньому переховуватись від органів досудового розслідування, з метою уникнення відповідальності за вчинене діяння, а також впливати на хід проведення досудового розслідування даного кримінального провадження, не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, передбачених п.п. 1, 3, 4, ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки лише перебування ОСОБА_5 під вартою зможе забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків передбачених п.п. 1,3,4, ч. 1 ст. 177 КГІК України.
Крім того, характер інкримінованих злочинних дій ОСОБА_5 свідчить про те, що остання бажає збагатитися за рахунок інших осіб тому є підстави вважати, що останній продовжуватиме їх вчиняти в майбутньому.
Крім того, відповідно до ст. 178 КПК України, при обранні ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, прошу врахувати наступні обставини:
- вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним вказаного злочину;
-тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, в якому він підозрюється;
Під час досудового розслідування, на даний час не встановлено будь-яких даних про те, що підозрюваний не може утримуватися в Київському слідчому ізоляторі, не встановленого того, що підозрюваний має хронічні захворювання, що у відповідності до «Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі», затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України віл 15.08.2014 № 1348/5/572 та зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 20.08.2014 за № 990/25767.
Вищевикладене свідчить про неможливість запобігання наявним ризикам, які передбачені п. п. 1, 3, 4 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, забезпечення належного виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та його належну поведінку, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою».

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити, вказуючи, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, та наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, ч. 1 ст. 177 КПК України, що підтверджується зібраними у провадженні доказами. В якості альтернативного запобіжного заходу просив визначити заставу в розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Захисники підозрюваної, як і вона сама, заперечували проти задоволення клопотання, вказуючи на необгрнутованість підозри та відсутність доказів, які б підтверджували наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України. Звернули увагу на недопустимість доказів у справі, дані про особу підозрюваної, наявність неповнолітньої дитини.

Також, стороною захисту надано письмові заперечення щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (які фактично збігаються з наданими усними поясненнями) за змістом яких:

«В провадженні СУ Солом`янського управління поліції ГУНП у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження № 0000015 від 15.02.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України (заволодіння державними коштами рядом суб`єктів господарської діяльності, підконтрольних ФОП « ОСОБА_15 » (ЄРДПОУ - НОМЕР_5 ) під час проведення державних закупівель та укладанні договорів на постачання різних номенклатур продуктів харчування, за сприянням службових осіб Центральної бази зберігання та постачання Державної прикордонної служби України та Центру забезпечення службової діяльності Міністерства оборони та Генерального штабу Збройних сил України.
Підозрюваною в кримінальному провадженні є ОСОБА_5 , що зумовило звернення до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 заперечуємо, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України:
Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Так, в клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді застави НЕ доведено:
1)Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення за ч. 5 ст. 191 КК України.

Слідчий у своєму клопотання стверджує, що ОСОБА_5 , будучи фізичною особою підприємцем (код ЄРДПОУ - НОМЕР_2 ) маючи намір на заволодіння державними коштами в особливо великих розмірах, ДІЮЧИ ЗА ПОПЕРЕДНЬОЮ ЗМОВОЮ ГРУПОЮ ОСІБ, розмістила на офіційному сайті публічних закупівель «Прозорро» скан-копії тендерної документації до яких внесено недостовірні відомості щодо відповідності запропонованих нею товарів технічним вимогам тендерної документації, а саме Декларацію виробника №80 від 09.10.2020, яка посвідчує, що консерви м`ясні (яловичина тушкована вищого ґатунку) у кількості 10000 кг, виготовлені згідно технологічної інструкції з дотриманням ветеринарно-санітарних правил, відповідає вимогам ДСТУ, ГОСТ, ТУ є безпечною для споживання населення.
Відповідно до ч. 2 ст. 28 КК України кримінальне правопорушення визнається вчиненим за попередньою змовою групою осіб, якщо його спільно вчинили декілька осіб (дві або більше), які заздалегідь, тобто до початку кримінального правопорушення, домовилися про спільне його вчинення.
Так, слідчий ані в клопотанні про застосування запобіжного заходу, ані в повідомлені про підозру не зазначає роль підозрюваної ОСОБА_5 в так званій організованій групі, хоча це є кваліфікуючою ознакою даного виду злочину. Крім того, слідчим не надано жодного доказу щодо факту існування даної організованої групи та причетності до неї підозрюваної ОСОБА_5
04.12.2020 року між Військовою частиною НОМЕР_1 ДПС України та ФОП « ОСОБА_5 » дійсно було укладено договір №530-20 за закупівлю товару - М`ясна консерва (Яловичина тушкована) у кількості 10000 кг (ДК 021:2015:15130000-8 (М`ясопродукти).
На підставі видаткової накладної №ВЛ-003159 від 16.12.2020 ОСОБА_5 передала до Військової частини НОМЕР_1 Яловичину тушковану, ДСТУ 4450:2005 у кількості 10000 кг, яку військова частина на підставі акту про приймання матеріалів №195 від 22.12.2020 року прийняла.
Відповідно до п. 1 Розділу 7 яким передбачено відповідальність сторін за договором №530-20 від 04.12.2020 року встановлено, що Постачальник приймає на себе всі ризики, пов`язані з поставкою товару за цим договором, до моменту підписання накладної уповноваженими на це представниками Замовника і Постачальника.
Враховуючи, що на момент поставки товару за даним договором претензій від Постачальника не надходило, крім того, відповідно дош. 2.1 пред`явлене постачальником документів, що підтверджують якість товару на всю партію є обов`язковим, а саме: декларація виробника (якісне посвідчення) та експертний висновок (протокол досліджень).
Умовами цього ж договору встановлено, що при прийманні товару за кількістю і якістю Сторони керуються Інструкцією про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за якістю, затвердженого постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 25.04.1966 №П-7.
Враховуючи, що норми якості та кількості поставленої продукції під час поставки товару були повністю дотримані ФОП « ОСОБА_5 », що підтверджується актом виконаних робіт, а також відсутність зауважень з боку Замовника за даним договором, а тому якість поставленого товару не може бути предметом злочину в рамках даного кримінального провадження.
За версією слідчого управління, на підставі висновку експерта №006752 п/21 від 12.05.2021 року експертна речовина була відібрана у ФОП « ОСОБА_16 » у 2021 році, що ніяким чином до поставленої ФОП « ОСОБА_5 » продукції в рамках договору №530-20 від 04.12.2020 року відношення не має.
2)Достатні підстави вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

В клопотанні зазначається, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином).
Однак, наявність ризиків жодним доказом не підтверджується, і є лише припущенням слідчого й прокурора.
Оцінюючи в сукупності всі обставини відповідно до ст. 178 КПК України зазначаємо:
- ОСОБА_5 має постійне місце роботи як фізична особа підприємець.
-Є єдиною особою в сім`ї, яка працює;
-ніколи не притягувалась до кримінальної відповідальності;
-розведена, сама утримує і забезпечує малолітнього сина, чим підтверджується міцність її соціальних зв`язків, надає постійну допомогу в лікуванні та догляді за матір`ю та батьком;
-характеризується як спокійна, врівноважена, розсудлива особа, яка з відповідальністю ставиться до виконання своїх посадових та батьківських обов`язків, що підтверджується відповідними характеристиками;
-має постійне місце проживання та займає активну громадську позицію; неодноразово була нагороджена грамотами та подякою органами державної влади; підозрювана розуміє важливість необхідності приймати участь на стадії досудового розслідування і тому можливість його переховування від правоохоронних органів виключається.
Так, Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна, і необхідність в утриманні під вартою відсутня. ("Панченко проти Росії" (Panchenko v. Russia), § 106, "Летельє проти Франції", п. 43). Таким чином, сама по собі тяжкість покарання, що може бути застосована до особи за умови визнання її винуватості, не є самостійною і достатньою підставою для встановлення ризику втечі. Така обставина має значення лише у сукупності з іншими релевантними факторами.
До того ж, Європейський суд зазначає, що ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova ("Бекчиєв проти Молдови") § 58).
3)Обґрунтованість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (який є винятковим) є неспівмірним з ризиками, зазначеним у клопотанні.

Слідчим не доведено неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів. є формальним та жодним доказом не підтверджується. А враховуючи характеристику підозрюваної, до неї взагалі не може бути застосовано запобіжний захід.
На підставі вищевикладеного, прошу відмовити у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_5 ».
З огляду на вказане сторона захисту просила відмовити у застосування запобіжного заходу а у разі застосування - найменш обтяжливий запобіжний захід .

Заслухавши сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання та додані до нього докази, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 8 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч.ч. 1 - 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

За змістом ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частина 2 вказаної статті покладає обов`язок на слідчого суддю постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Як видно з матеріалів провадження, повідомлення про підозру ОСОБА_5 від 26.08.2021 відповідає вимогам ст. 277 КПК України за своїм змістом та на даному етапі сумнівів щодо її законності або порушенні порядку вручення не викликає.

Суд ураховує, що поняття обґрунтована підозра не визначене у національному законодавстві, але, зважаючи на вимоги, закріплені у статті 9 КПК України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд ураховує позиції Європейського суду з прав людини викладені в його рішеннях.

При цьому, слідчий суддя враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві України, тому, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України та позиції Європейського суду з прав людини, відображеної у п. 175 рішення від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року).

Обґрунтованість підозри повинна бути визначена враховуючи положення ст. 94 КПК України, а саме, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

На даному етапі судового провадження суд не вирішує питання про оцінку доказів для визнання підозрюваної винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину, адже судове провадження наразі не завершено, докази сторін в повному обсязі судом не досліджено, і відповідно до ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, має оцінити після завершення дослідження кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Враховуючи вимоги чинного кримінального процесуального законодавства, під час розгляду клопотань на стадії досудового розслідування слідчий суддя має переконатись, що сукупність матеріалів на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі є достатньою для висновку про обґрунтованість підозри, яка не є сама по собі актом притягненням особи до відповідальності, а є лише сукупністю даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

За таких умов, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів щодо пред`явленої підозри, з точки зору достатності та взаємозв`язку, слідчий суддя приходить до висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші), які свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, які могли б об`єктивно зв`язувати його з ними, тобто підтвердити існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрювана могла вчинити дане кримінальне правопорушення.

Разом з тим, слідчий суддя зауважує, що згідно вимог чинного законодавства сама по собі наявність обґрунтованою підозри не може бути єдиною підставою для застосування до підозрюваного запобіжного заходу, оскільки їх застосування потребує наявність існування хоча б одного із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Статтею 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, і визначений вичерпний перелік випадків можливості застосування такого заходу.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні та стан здоров`я підозрюваного.

За змістом ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Звертаючись з клопотанням слідчий вказав на наявність у даному випадку ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України

В обґрунтування ризику можливості переховування від органу досудового розслідування, прокурор фактично посилається лише на тяжкість покарання. Між тим, указану обставину суд не може оцінювати в якості ризику, оскільки така обставина повинна бути оцінена судом лише відповідно до ст. 178 КПК України, тобто як додаткові відомості, які посилюють існування певних ризиків.

Тяжкість покарання сама по собі не може бути ризиком, так, в рішеннях Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справах «Becciev v. Moldova», «Свершов проти України», «Єлоєв проти України», «Тимошенко проти України», «Луценко проти України») наголошувалось, що тяжкість злочину, в якому обґрунтовано підозрюється особа, має суттєве значення, однак не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою. Крім того, суд вважає доречним взяти до уваги пункт 21 рішення ЄСПЛ у справі «Подвезько проти України» (заява № 74297/11), де суд також встановлював, що пункт 3 статті 5 Конвенції вимагає надання переконливого обґрунтування органами влади будь-якого періоду тримання під вартою, незалежно від того, наскільки коротким він є. Аргументи «за» і «проти» звільнення (з-під варти), включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному провадженню у справі, не повинні оцінюватись абстрактно (in abstracto), але мають підтверджуватися фактичними даними. Ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або довести, що така можливість є настільки незначною, що може не виправдати досудове тримання під вартою (див. рішення від 4 жовтня 2005 року у справі «Бекчієв проти Молдови» (Becciev v. Moldova), заява № 9190/03, пункти 56 і 59, з подальшими посиланнями).

Наведена позиція ЄСПЛ свідчить про те, що взагалі будь-які ризики не повинні оцінюватись абстрактно (in abstracto), та мають підтверджуватися фактичними даними. Отже, сама по собі тяжкість покарання ще не свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а інших мотивувань прокурором в обґрунтування цього ризику наведено не було.

Також слід зазначити, що орган досудового розслідування як і прокурор не мають права посилатися на практику Європейського суду з прав людини з метою застосування запобіжного заходу (обґрунтування підстав тримання під вартою та існування ризиків), про що вказано в постанові Верховного суду від 07.08.2019 № 607/14707/17, оскільки вона буде використана не на користь підозрюваного, а отже може становити ризики для справедливості кримінального провадження.

Разом з тим, оскільки суд вважає доведеним існування ризиків, передбачених п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, то погоджується з існуванням підстав для застосування щодо підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зав`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

У судовому засіданні було встановлено, що наразі існують докази, які можуть свідчити про вчинення підозрюваною інкримінованого правопорушення, яке відноситься до категорії особливо тяжких.

На думку суду, наведені прокурором обставини та докази на їх підтвердження свідчать про доведеність обставин, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину, як і обставини, передбаченої п. 2, тобто існування ризиків. Але клопотання як і пояснення прокурора в судовому засіданні узагалі не містять мотивування того, що інший більш м`який запобіжний захід не буде достатнім для запобіганню встановлених у судовому засіданні ризиків, тобто обов`язкового елементу для вирішенні питання застосування запобіжного заходу, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України.

Слідчий суддя вважає, що прокурором у судовому засіданні не доведено ризик того, що підозрювана ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. Достатніх доказів на доведення вказаного ризику стороною обвинувачення не надано.

Разом з тим, встановлена, що підозрювана є фізичною особою-підприємцем, на неї працює орієнтовно 20 працівників, має постійне місце проживання у м. Полтава по місцю реєстрації, де мешкає разом із неповнолітньою дочкою. Отже, на думку суду, підозрювана має міцні соціальні зв`язки.

Аналіз наведених обставин та вимог закону дозволяє зробити висновок про те, що прокурор у судовому засіданні не довів об`єктивними доказами, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Таким чином, на переконання слідчого судді, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби буде необхідний і достатній для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Встановлено, що підозрювана проживає за адресою реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідно до приписів ч. 1 та ч. 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно ч. 6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

З огляду на викладене, беручи до уваги наявність у підозрюваної постійного місця роботи та проживання разом зі своєю неповнолітньою дитиною, враховуючи положення ч. 4 ст. 194 КПК України, вважаю, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , необхідно задовольнити частково, обравши запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в межах строку досудового розслідування, який буде достатнім для неухильного виконання підозрюваної покладених на неї процесуальних обов`язків.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 184, 186, 194, 369-372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , у період доби з 22.00 год. по 06.00 год. наступного дня.

Заборонити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , у період доби з 22.00 год. по 06.00 год. наступного дня.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту визначити в 60 (шістдесят) днів.

Покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України строком на 60 (шістдесят) днів, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про необхідність зміни свого місця проживання та/або роботи;

- здати на зберігання, за наявності, до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілими у межах вказаного кримінального провадження.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що у разі невиконання покладених на неї обов`язків до неї може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Виконання ухвали доручити органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваної.

Копію ухвали негайно вручити підозрюваній та прокурору.

Строк дії ухвали до 29.10.2021 включно.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1