Роздільнянський районний суд Одеської області
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 511/485/20
Номер провадження: 1-кс/511/704/21
30.09.2021 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
секретаря - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області заяву обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_5 по розгляду кримінального провадження №511/485/20 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів за ч.3 ст.185, ч. 2 ст. 289 КК України,

ВСТАНОВИВ:
З березня 2020 року в провадженні Роздільнянського районного суду перебуває кримінальне провадження №511/485/20 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч. 2 ст.289 КК України.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу справ справа перебуває у провадженні судді Роздільнянського районного суду Одеської області ОСОБА_5 .

15.09.2021 року у судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_4 заявлено відвід судді ОСОБА_5 на підставі п.4 ч.1 ст.75 КПК України.

Заява про відвід судді обґрунтована тим, що суддя ОСОБА_5 розглядає справу упереджено та існують обґрунтовані сумніви в її об`єктивності виходячи з таких її дій:

- суддя без його згоди замінила йому захисника ОСОБА_6 на захисника ОСОБА_7 ;

- відмовила в задоволенні його клопотань про вилучення дослідження додаткових доказів по справі, а саме відео із камер відеоспостреження, встановлених в ІТТ, яке спростує проведення слідчої дії за його участю та участю захисника ОСОБА_6 ;

- сприяє стороні обвинувачення в затягуванні судового процесу, не реагує на не доставку прокурором свідків обвинувачення;

- відмовила в проведення експертизи почерку на наданому ним доказі по справі, на якому під час слідчого експерименту саме правоохоронці вказали йому на адреси, по яким він начебто вчиняв злочини;

- відмовила в зменшенні розміру застави;

- не перевіряє застосування щодо нього недозволених методів досудового розслідування.

На підставі ст.81 ч.1 КПК України у разі заявлення відводу (самовідводу) слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 КПК.

Згідно автоматизованої системи документообігу суду заява ОСОБА_4 про відвід судді розподілена в провадження судді ОСОБА_1 .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_7 підтримали доводи заяви про відвід судді та просили її задовольнити.

Суддя ОСОБА_5 не бажала давати пояснення щодо її відводу та просила розглянути заяву у її відсутності, про що надала відповідну заяву.

Прокурор Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_3 просив в задоволенні відводу судді ОСОБА_5 відмовити, так як він заявлений безпідставно.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши заяву про відвід, суд вважає, що заява ОСОБА_4 не підлягає задоволенню з огляду на таке.

У пункті 4 ч. 1 ст. 75 КПК України визначено, що суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Згідно із нормами ст. 75 КПК визначено підстави для відводу судді по кримінальному провадженню і відповідно до їх вимог суддя не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Суд, який розглядає справу має бути «безстороннім» і «незалежним» за ст. 6 ч. 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і засад кримінального судочинства України.

Так згідно матеріалів справи дане кримінальне провадження перебуває у провадження судді ОСОБА_5 з 18.03.2020 року.

Відповідно до матеріалів справи на досудовому розслідуванні та на початковій стадії розгляду даного кримінального провадження в суді захист обвинуваченого ОСОБА_8 здійснював адвокат за призначення з Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги адвокат ОСОБА_6 (доручення Центру №015-0000/730 від 11.02.2020 року.)

Між тим захисник ОСОБА_6 надав суду заяву про призначення ОСОБА_4 іншого захисника з місцевих адвокатів в зв`язку з відсутності у нього можливості з`являтися в судові засідання до Роздільнянського районного суду Одеської області, яка судом була направлена до Центру з надання безоплатної правової допомоги супровідним листом від 15.04.2020 року.

Після цього від Центру з надання безоплатної правової допомоги до суду надійшло доручення від 15.04.2020 року за №015-0002053, яким захист обвинуваченого ОСОБА_4 доручено здійснювати адвокату ОСОБА_7 .

Відповідно, при заміні захисників, які надають безоплатну вторинну правову допомогу, повинно бути враховане наступне: безоплатна вторинна правова допомога - це вид державної гарантії, що полягає у створенні рівних можливостей для доступу осіб до правосуддя (ч. 1 ст. 13 Закону України «Про безоплатну правову допомогу).

При реалізації цієї державної гарантії особа позбавлена можливості вільно обирати собі захисника, оскільки відповідно до ст. 49 КПК України, захисник такій особі призначається за постановою слідчого/прокурора або ухвалою судді чи суду.

Згідно п. 21 ст. 13 Положення про центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 02.07.2012 № 967/5, саме регіональні центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги, місцеві центри відповідно до покладених на них завдань, поміж іншого, приймають рішення про заміну адвоката/працівника місцевого центру, який надає безоплатну вторинну правову допомогу, у випадках, передбачених Законом.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про безоплатну правову допомогу», заміна призначеного адвоката проводиться Центром шляхом прийняття відповідного рішення (яке видається у формі наказу).

Головуюча по справі суддя ОСОБА_5 жодних рішень щодо заміни адвоката обвинуваченому ОСОБА_4 не приймала, а адвоката ОСОБА_7 допустила до участі у справі на законних підставах на підставі доручення Центру.

Крім цього із матеріалів справи та пояснень ОСОБА_4 , його адвоката в судовому засіданні, 29.04.2020 року за участю захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 та при подальшому розгляді справи за участю цього ж захисника обвинувачений ОСОБА_4 відводів адвокату не заявляв.

Далі щодо відмови в задоволенні клопотань обвинуваченого і його захисника судом, то суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.321 КПК України головуючий у судовому засіданні керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності та порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками кримінального провадження їхніх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення з`ясування всіх обставин кримінального провадження, усуваючи з судового розгляду все, що не має значення для кримінального провадження.

Виходячи з вищенаведених норм КПК, вирішуючи клопотання учасники процесу, суд в даному випадку має відповідні повноваження - судову дискрецію (судовий розсуд), яка у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, тощо. Ця діяльність забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного суддею рішення в процесуальному документі суду.

Суд вважає, що процесуальні дії судді ОСОБА_5 щодо відмови в задоволенні або в задоволенні клопотань обвинуваченого та його захисника, а також вчинення інших процесуальних дій, незгода ОСОБА_4 та його захисника з цими рішеннями, не можуть розглядатися як порушення прав учасників процесу або як невиконання судом одного із важливих принципів судочинства - безсторонності та незалежності суду і є захистом надуманими.

Також суд звертає увагу, що загальні обов`язки судді щодо захисту прав людини встановлені ст. 206 КПК України. Відповідно до змісту ч.6 ст.206 КПК України, якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя, суд зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та: забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження особи; доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи; вжити необхідних заходів для забезпечення безпеки особи згідно із законодавством.

Відповідно в судовому засіданні встановлено, що обвинувачений заявляв в ході розгляду справи про застосуванні до нього недозволених методів досудового слідства та фальсифікації доказів у справі, про що судом винесено ухвалу на підставі ст.353 КПК України та направлено на виконання до Державного бюро розслідувань. В інший спосіб суддя не має права проводити перевірку такої заяви, що ніяк не вказує на упередженість судді по справі.

Також надуманими є доводи щодо зайняття суддею сприятливої позиції для прокурора та навмисне затягування процесу саме з боку головуючого по справі судді.

По перше, свідки обвинувачення, заявлені прокурором по справі, що разу у встановлений законом спосіб викликалися в судове засідання саме судом, також забезпечував їх явку в суд і прокурор.

По друге, прийняті судові рішення щодо приводу свідків обвинувачення навпаки свідчать про намагання суду розглядати справу об`єктивно. Однак дані приводи по справі неодноразово не виконувались.

Між тим безпосереднє виконання ухвали суду про привід також не відноситься до компетенції суду, так як доручається її виконання органу досудового розслідування.

Оскільки відсутні підстави для відводу судді, що містяться в національному законі, а також відсутні будь-які прояви упередженості судді або її особистих переконань з суб`єктивної точки зору та будь-які правомірні сумніви в безсторонності і незалежності судді з об`єктивної точки зору при розгляді процесуальних питань, заява про відвід судді задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.75, 76, 81, 82, 344, 369 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_5 по розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів за ч.3 ст.185, ч. 2 ст.289 КК України- відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1