УХВАЛА
судового засідання

17.11.2021 Личаківський районний суд м.Львова

в складі- головуючого судді ОСОБА_1

суддів- ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисників - ОСОБА_6 , ОСОБА_7

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Львові обвинувальні акти у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_10 у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.15 - ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України, ОСОБА_8 у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст.15 -ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.4 ст. 185, ч.5 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 342, ч.2 ст. 345 КК України, ОСОБА_9 у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст. 185, ч.5 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 342, ч.2 ст. 345 КК України,

в с т а н о в и в :

Згідно направленого на адресу суду обвинувальних актів, об`єднаних ухвалою суду в одне провадження ОСОБА_10 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.15 -ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України, ОСОБА_8 , у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст.15 -ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.4 ст. 185, ч.5 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 342, ч.2 ст. 345 КК України, ОСОБА_9 у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст. 185, ч.5 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 342, ч.2 ст. 345 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_8 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою яке мотивував тим, що ОСОБА_9 , та ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк більше 10 років, з метою уникнення від кримінальної відповідальності можуть переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, продовжити злочинну діяльність.

Обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та їх захисники проти продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою заперечили, вважають, що обвинуваченим слід змінити запобіжний захід на більш м`який а саме зменшити розмір застави та у зв`язку з чим звернулися до суду з згаданими уснеими клопотаннями та крім того вважають, що прокурор не достатньо довів ризики зазначені у ст. 177 КПК України, а крім того клопотання є практично ідентичним поданим прокурором раніше, без зазначення нових ризиків.
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, щодо обвинувачених застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою та такий неодноразово продовжувався, зокрема, востаннє ухвалою Личаківського районного суду м. Львова, відповідно строк тримання обвинуваченого під вартою закінчується .

Суд приходить до висновку про те, що доводи прокурора про наведені у клопотанні обставини підтверджуються матеріалами кримінального провадження.
На даний час з`ясування обставин у даному кримінальному провадженні не завершено, оскільки суд допитує потерпілих у даному кримінальному провадженні ОСОБА_8 та ОСОБА_9 обвинувачуються у скоєнні ряду злочинів, включаючи і особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з конфіскацією майна, з метою уникнення від кримінальної відповідальності можуть переховуватись від суду, враховуючи міру покарання у разі визнання їх винуватими,яка їм загрожує, незаконно впливати на потерпілих та свідків, які на даний час ще всі не допитані в судовому засіданні, продовжити злочинну діяльність перешкоджати встановленню істини у справі, підстав для обрання обвинуваченим більш м`якого запобіжного заходу немає.

Вирішуючи питання про продовження запобіжних заходів у виді тримання під вартою відносно обвинувачених, суд враховує вимоги п.п. 3, 4 і 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного кримінального правопорушення; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила кримінальне правопорушення; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
У зв`язку із наведеним, суд погоджується із доводами прокурора про те, що на даний час ризики, передбачені ст.177 КПК України не перестали існувати, а тому його клопотання про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинувачених слід задоволити та відмовити у задоволенні клопотання захисників про зміну запобіжного заходу обвинуваченим на даній стадії кримінального провадження, оскільки стороною захисту, хоча і були подані довідки про доходи матерів обвинувачених, однак жодних інших даних, включаючи і відсутність чи наявність вкладів у різних фінансових установах ними надані суду не були.
Положеннями ч.4 ст. 183 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статями 177 та 178 КПК України, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні: 1.) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування 2.) щодо злочину, який спричинив загибель людини 3.) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.
Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_9 , ОСОБА_8 обвинувачується у тому числі у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 345 КК України, а саме: в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень, однак враховуючи термін перебування обвинувачених під вартою, суд вважає за необхідне визначити останнім заставу. Із урахуванням обставин по справі та особи підозрюваних, майнового стану підозрюваних сума застави відповідно до п. 2 ч. 5 ст.182 КПК України визначена у розмірі 250 прожиткових мінімуму для працездатних осіб.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 177, 331 КПК України,-

у х в а л и в:

Клопотання прокурора ОСОБА_5 про продовження обвинуваченим ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжного заходу тримання під вартою задоволити.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою застосований до ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 та до ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , продовжити на 2 місяці з 17 листопада 2021 року по 16 січня 2022 року включно.

Визначити обвинуваченому ОСОБА_8 , заставу в розмірі 250 прожиткових мінімуму для працездатних осіб в сумі 567500 грн. (п`ятсот шістдесят сім тисяч п`ятсот гривень).
У випадку внесення вказаного розміру застави, на відповідний рахунок, ОСОБА_8 , звільняється з-під варти в порядку визначеному ч. 4 ст. 202 КПК України.
У випадку звільнення з-під варти на підозрюваного ОСОБА_8 покладаються такі обов`язки:
- прибувати до суду за першим викликом;
- не відлучатись із населеного пункту, де він зареєстрований та проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду цілодобово;
- утримуватися від спілкування з свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні.
- носити електронний засіб контролю.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Визначити обвинуваченому ОСОБА_9 , заставу в розмірі 250 прожиткових мінімуму для працездатних осіб в сумі 567500 грн. (п`ятсот шістдесят сім тисяч п`ятсот гривень).
У випадку внесення вказаного розміру застави, на відповідний рахунок, ОСОБА_9 , звільняється з-під варти в порядку визначеному ч. 4 ст. 202 КПК України.
У випадку звільнення з-під варти на підозрюваного ОСОБА_9 покладаються такі обов`язки:
- прибувати до суду за першим викликом;
- не відлучатись із населеного пункту, де він зареєстрований та проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду цілодобово;
- утримуватися від спілкування з свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні.
- носити електронний засіб контролю.
Копію ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , захисникам, прокурору та направити у Львівську установу виконання покарань № 19 УДПтСУ у Львівській області.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3