Справа №592/7559/21 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/404/22 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Справи в порядку виконання судових рішень у кримінальних провадженнях
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2022 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 13 липня 2021 року, якою відмовлено у клопотанні засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання, -

ВСТАНОВИЛА:

До Ковпаківського районного суду м. Суми звернувся ОСОБА_5 з клопотанням про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 13 липня 2021 року відмовлено у задоволенні вказаного клопотання. Своє рішення суд мотивував тим, що ОСОБА_5 не відбув половину строку призначеного йому покарання.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, засуджений ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій не погодився з даним рішенням.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги засуджений ОСОБА_5 вказував, що він не порушує режим утримання в Сумському СІЗО.

До початку апеляційного розгляду від засудженого ОСОБА_5 надійшла заява в якій він просив розглянути апеляційну скаргу без його участі. Від прокурора ОСОБА_6 надійшла заява про розгляд апеляційної скарги у письмовому провадженні.

За таких обставин, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 у відсутність учасників судового розгляду та без фіксування судового засідання технічними засобами, що узгоджується з вимогами ч.4 ст.405 КПК України.

Тому, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, має право вирішувати питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням.

Відповідно до ст.82 КК України, особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.

Частина 3 ст. 82 КК України передбачає, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення. При цьому, заміна особам, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, невідбутої частини покарання більш м`яким після фактичного відбуття певної частини строку покарання є правом, а не обов`язком суду.

Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона була засуджена до позбавлення волі.

Відповідно до ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ №2 від 26.04.2002 р. «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття рішення про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.

За змістом зазначених положень закону, становлення особи на шлях виправлення - це прагнення засудженого до такого виправлення, позитивні зрушення в його поведінці і добросовісне ставлення до праці, які свідчать про сумлінне здійснення процесу виправлення, що може ефективно продовжуватись й в умовах відбування більш м`якого покарання.

Отже, законодавцем визначено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким є правом суду, а не обов`язком і така заміна може бути застосована за певних умов.

На думку колегії суддів, судом першої інстанції при вирішенні питання щодо заміни засудженому ОСОБА_5 невідбутої частини покарання на більш м`яке, вищезазначені вимоги закону дотримано в повному обсязі.

Так, як встановлено судом першої інстанції, за вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 07.08.2020 року ОСОБА_5 засуджений за ч.3 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 04 роки 06 місяців. Ухвалою Харківського апеляційного суду від 13.04.2021 року вирок Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 07.08.2020 року залишений без змін.

Вирок суду відносно ОСОБА_5 набрав законної сили 13.04.2021 року. Згідно з витягом з протоколу засідання міжрегіональної комісії з питань визначення засудженим виду установи виконання покарань від 01.06.2021 року засудженому ОСОБА_5 визначено відбувати покарання в ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25)».

Як вбачається зі змісту оскаржуваного судового рішення, судом першої інстанції при вирішенні питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, всупереч доводам засудженого, враховано те, що на даний час ОСОБА_5 не відбув половину строку призначеного покарання, як того вимагає ч.4 ст.82 КК України, а тому суд дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання засудженого.

Інших переконливих доводів, щодо можливості заміни засудженому невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням, при апеляційному перегляді справи, а ні в поданій ним апеляційній скарзі засудженим ОСОБА_5 не наведено.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_5 задоволенню не підлягає, а ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою й належним чином вмотивованою та підстав, передбачених кримінальним процесуальним законом для її зміни або скасування під час апеляційного розгляду не встановлено.

На підставі наведеного, керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 13 липня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким - залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає чинності негайно та касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4