печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 серпня 2021 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , підозрюваного ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого ГСУ ДБР ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді застави,

ВСТАНОВИВ:
старший слідчого ГСУ ДБР ОСОБА_9 звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором третього відділу процесуального керівництва другого управління організації і процесуального керівництва у кримінальних провадженнях Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань, нагляду за його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обґрунтовуючи клопотання слідчий посилається на те, що Управлінням з досудового розслідування кримінальних правопорушень у сфері службової діяльності Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001972 від 24.12.2019 за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

Установлено, що ОСОБА_8 (далі ОСОБА_8 ) 20 лютого 2003 року зареєструвався як фізична особа-підприємець, із зареєстрованими видами діяльності: 45.41.0 «Штукатурні роботи (основний)», 45.25.9 «Інші спеціальні будівельні роботи», 45.44.2 «Малярні роботи», 45.45.0 «Інші роботи з завершення будівництва». Як платник ПДВ ОСОБА_8 не реєструвався.

За змістом п. 6 ч. 4 ст. 45 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» (абз. 5 ч. 4 ст. 17 вказаного Закону у редакції станом на початок 2012 року) в Єдиному державному реєстрі повинні міститися такі відомості про фізичну особу підприємця: зокрема види діяльності.

Розділом ІІ Реєстраційної картки на проведення державної реєстрації змін до відомостей про фізичну особу-підприємця, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців Перелік змін, що вносяться до відомостей про фізичну особу підприємця, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців (форма 11), затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 14.10.2011 № 3178/5 «Про затвердження форм реєстраційних карток» та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.10.2011 за № 1207/19945, у переліку змін, що вносяться до відомостей про фізичну особу підприємця, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців передбачалась «Зміна видів діяльності, що здійснює фізична особа підприємець» («Зміна видів економічної діяльності»). Зміна видів економічної діяльності передбачалась і формою 11, що затверджувалась наказом Міністерства юстиції України від 02.11.2015 № 2140/5 «Про затвердження форм реєстраційних карток», що зареєстрований Міністерством юстиції України 04.11.2015 за № 1357/27802, а також Заявою про державну реєстрацію змін до відомостей про фізичну особу підприємця, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, що затверджена наказом Міністерства юстиції України від 06.01.2016 № 15/5 «Про затвердження форм заяв у сфері державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань» та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 06.01.2016 за № 14/28144.

На початку 2012 року ОСОБА_8 вирішив збудувати на земельних ділянках в адміністративних межах сіл Софіївська Борщагівка та Петропавлівська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області ряд багатоквартирних житлових будинків з метою подальшого, після завершення їх будівництва, отримання доходу від продажу в таких будинках квартир та нежитлових приміщень третім особам.

Разом з цим, усвідомлюючи, що фактично така діяльність є підприємницькою, яка буде направлена на виготовлення товарів (квартир, нежитлових приміщень) та отримання від їх подальшої реалізації прибутку, досягнення економічних і соціальних результатів, задоволення соціальної потреби населення у власному житлі, матиме систематичний, та з урахуванням обсягів запланованих до будівництва об`єктів нерухомого майна, масштабний характер, супроводжуватиметься ризиками, які можуть випливати з ринку нерухомості, як то зміна попиту, наслідком якої може бути суттєве зниження ціни або неможливість реалізувати готові об`єкти нерухомого майна, та будучи обізнаним з положеннями нормативно-правових актів чинного законодавства, які визначають обов`язок реєстрації в якості суб`єкта господарської діяльності у формі фізичної особи підприємця або юридичної особи, а також порядок оподаткування підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця, ОСОБА_8 на початку 2012 року, маючи на меті ухилення від сплати податків, умисно не подаючи документи для державної реєстрації зміни (у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань) видів діяльності фізичної особи-підприємця (видів економічної діяльності) відповідно до Класифікатора видів економічної діяльності (далі КВЕД), ДК 009:2005 (чинний з 01.04.2006 по 31.12.2013) (затверджений наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 26.12.2005 № 375), ДК 009:2010 (чинний з 01.01.2012) (затверджений наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 11.10.2010 № 457) види підприємницької (економічної) діяльності за КВЕД 41.10 «Організація будівництва будівель» та за КВЕД 68.10 «Купівля та продаж нерухомого майна» (відповідно до ДК 009:2010 чи відповідні їм види економічної діяльності згідно ДК 009:2005), а з 18.02.2015 узагалі не будучи зареєстрованим як фізична особа-підприємець (припинивши діяльність фізичної особи-підприємця), вирішив відображати доходи, заплановані ним до отримання від реалізації об`єктів нерухомості, не як доходи від підприємницької діяльності фізичної особи підприємця, а як доходи фізичної особи від продажу власної нерухомості, що надасть йому можливість оподатковувати їх податком на доходи фізичних осіб за ставкою 5 % замість 18 %.

Для досягнення своєї злочинної мети ОСОБА_8 на початку 2012 року, плануючи свою підприємницьку діяльність та усвідомлюючи, що кожна черга будівництва багатоквартирних житлових будинків буде складатися з етапів отримання дозвільних документів на будівництво, безпосереднього будівництва, введення в експлуатацію, реєстрації майнових прав на об`єкти нерухомості та подальшого продажу вже готових квартир та нежитлових приміщень, залучив до такої діяльності ряд фізичних осіб у якості повірених для вчинення правочинів, пов`язаних із забудовою та укладенням договорів купівлі-продажу квартир та нежитлових приміщень, одержання містобудівних умов та обмежень використання земельних ділянок, подачі повідомлень, декларацій, інших дозвільних документів та одержання їх у органах державної влади, установах і організаціях, реєстрації знаків для товарів та послуг, ведення перемовин, одержання грошових коштів від покупців квартир та нежитлових приміщень.

Першим етапом підприємницької діяльності щодо будівництва кожної нової черги багатоквартирних житлових будинків з метою отримання прибутку від подальшого продажу в них квартир та нежитлових приміщень, ОСОБА_8 визначив подачу необхідних для початку будівництва документів до відповідного органу виконавчої влади, який реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

Загалом, ОСОБА_8 у період 2012-2016 років, на підставі проектної документації, розробленої Малим приватним підприємством «А.Д.К.», приватним підприємством Архітектурно-конструкторське бюро «Готика», містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, виданих відділом містобудування і архітектури Києво-Святошинської райдержадміністрації, подав до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області декларації про початок виконання будівельних робіт із зазначенням себе як замовника будівництва ряду багатоквартирних житлових будинків з нежитловими приміщеннями, розташованими за адресами: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_10 , АДРЕСА_11 , АДРЕСА_12 , АДРЕСА_13 , АДРЕСА_14 , АДРЕСА_15 , АДРЕСА_16 , АДРЕСА_17 , АДРЕСА_18 , АДРЕСА_19 , АДРЕСА_20 .

У подальшому, після отримання дозвільних документів на будівництво, ОСОБА_8 , фактично здійснюючи господарську діяльність від свого імені як фізичної особи, а не як суб`єкт господарської діяльності у формі фізичної особи підприємця або юридичної особи, з метою отримання прибутку від продажу об`єктів нерухомого майна, організував та профінансував будівництво вищезазначених багатоквартирних житлових будинків з нежитловими приміщеннями.

При цьому, для здійснення зазначеного будівництва ОСОБА_8 використав земельні ділянки, передані в оренду в адміністративних межах сіл Софіївська Борщагівка та Петропавлівська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області, а також залучив в якості генерального підрядника Товариство з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ПРОФРЕМБУД».

Після завершення будівництва частини вищезазначених багатоквартирних житлових будинків, яке тривало почергово у період 2013 2016 роки, отримавши від Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області наступні декларації про готовність об`єктів до експлуатації: № КС90 від 07.10.2013 по об`єкту АДРЕСА_7 , № КС43 від 17.11.2014 по об`єкту АДРЕСА_4 , № КС61 від 19.06.2014 по об`єкту АДРЕСА_3 , № КС69 від 17.04.2014 по об`єкту АДРЕСА_2 , № КС44 від 17.04.2014 по об`єкту АДРЕСА_21 , ОСОБА_8 , усвідомлюючи, що його діяльність, направлена на будівництво та подальший продаж об`єктів нерухомості з метою отримання прибутку, фактично є підприємницькою діяльністю, а тому дохід, отриманий від такої діяльності має оподатковуватись за правилами, встановленими для фізичних осіб підприємців, порушуючи вимоги ст. 58 Господарського кодексу України (далі ГК України), відповідно до якої, суб`єкт господарювання підлягає державній реєстрації як юридична особа чи фізична особа підприємець у порядку, визначеному законом, реалізовуючи власний злочинний умисел, направлений на ухилення від сплати податків, прийняв рішення зареєструвати в подальшому право власності на зведені об`єкти будівництва на власне ім`я як фізичної особи, що надасть йому можливість задекларувати доходи, отримані від реалізації об`єктів нерухомості, не як доходи від підприємницької діяльності фізичної особи підприємця, а як доходи фізичної особи від продажу власної нерухомості.

Так, ОСОБА_8 , протягом 2013 2016 років, зареєстрував за собою право власності на 1 291 об`єкт нерухомого майна, а саме квартири та нежитлові приміщення, що розташовані у вищезазначених багатоквартирних житлових будинках.

У подальшому, реалізовуючи власний злочинний умисел, направлений на ухилення від сплати податків, фактично здійснюючи упродовж 01.01.201329.02.2016 років підприємницьку діяльність, спрямовану на будівництво ряду багатоквартирних житлових будинків з метою одержання доходу від продажу квартир та нежитлових приміщеннях у них, умисно вдаючи, що отримує доходи не як фізична особа-підприємець, а як фізична особа та продовжуючи уникати державної реєстрації відповідних видів діяльності фізичною особи-підприємця (шляхом зміни видів діяльності) (або юридичної особи), а з 18.02.2015 узагалі не будучи зареєстрованим як фізична особа-підприємець (припинивши діяльність фізичної особи-підприємця), здійснив укладення договорів купівлі-продажу квартир та нежитлових приміщень самостійно, а також через представників за довіреностями.

Так, ОСОБА_8 , протягом періоду 01.01.2013-29.02.2016 самостійно та через свої представників за довіреностями ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які діяли в інтересах ОСОБА_8 , перебуваючи у приміщеннях приватних нотаріусів, розташованих у Київській області, уклав ряд договорів з фізичними особами щодо купівлі-продажу 1291 об`єкта нерухомого майна, а саме квартир та нежитлових приміщень, розташованих у раніше збудованих на замовлення ОСОБА_8 багатоквартирних житлових будинках за адресами: АДРЕСА_7 , АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 та отримав від покупців грошові кошти в сумі 292 687 424, 00 грн. в тому числі: за 2013 рік 17 723 405, 00 грн., за 2014 рік 170 371 460, 00 грн., за 2015 рік 90 436 959, 00 грн., за період з 01.01.2016 по 29.02.2016 - 14 155 600 грн.

Вчинення ОСОБА_8 комплексу послідовних цілеспрямованих дій, метою яких є будівництво, набуття у власність, продаж ряду однотипних об`єктів нерухомості з метою отримання прибутку, є свідченням того, що відповідна діяльність для цілей оподаткування має кваліфікуватися як підприємницька відповідно до положень пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК України, 42, 55 ГК України, ст. 50, 51 Цивільного кодексу України.

Разом з цим, ОСОБА_8 особисто та через представників отримавши у період 2013-2016 років грошові кошти від покупців квартир та нежитлових приміщень дохід на загальну суму 292 687 424, 00 грн., реалізовуючи власний злочинний умисел, направлений на ухилення від сплати податків, усвідомлюючи, що його діяльність, яка полягала у послідовному будівництві об`єктів житлового фонду з наступною їх реалізацією населенню для задоволення його соціальних потреб, є підприємницькою, а доходи від такої діяльності мають оподатковуватись за правилами, встановленими для фізичних осіб підприємців, а не для фізичних осіб, які реалізують власну нерухомість, відповідно до яких доходи фізичних осіб підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставкою 18%, сплатив до бюджету одночасно з нотаріальним посвідченням вищезазначених угод податок з доходів фізичних осіб у розмірі 14 648 852,74 грн., що свідчить про те, що зазначені операції ним оподатковано за ставкою 5 % відповідно до порядку, визначеного п.п. 172.1172.2 ст. 172 ПК України.

Крім того, з метою надання операціям з продажу квартир та нежитлових приміщень на загальну 292 687 424, 00 грн., видимості доходу, отриманого від провадження не господарської діяльності, а такого, що отриманий від реалізації власного нерухомого майна, ОСОБА_8 , реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на ухилення від сплати податків та передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді фактичного ненадходження до державного бюджету коштів в особливо великих розмірах, буду фізичною особою-підприємцем, а з 18.02.2015 узагалі не будучи зареєстрованим як фізична особа-підприємець (припинивши діяльність фізичної особи-підприємця), у період 2014-2016 подав до податкових органів за місцем свого проживання, а саме до Фастівського відділення Васильківської ОДПІ, податкові декларації про майновий стан та доходи за 2013 2015 роки, в яких з метою приховання свої протиправної діяльності, спрямованої на ухилення від сплати податків, вніс завідомо неправдиві відомості, про те, що жодних доходів не отримував та податки не сплачував.

Таким чином, ОСОБА_8 діючи з прямим умислом, з метою ухилення від сплати податків порушив вимоги пп. 168.2.1 п. 168.2 ст. 168, п.п. 177.1, 177.2 ст. 177 ПК України та умисно не сплатив до бюджетів грошові кошти у вигляді податку на доходи фізичних осіб за період з 01.01.2013 по 29.02.2016 у загальній сумі 37 961 592, 11 грн., в розрізі звітних періодів: за 2013 рік 2 126 579, 20 грн., за 2014 рік 20 426 359, 07 грн., 2015 рік 13 567 256, 84 грн., за період з 01.01.2016 по 29.02.2016 - 1 841 397 грн.

Крім того, підпунктами 1, 2 п. 180.1 ст. 180 ПК України встановлено, що для цілей оподаткування ПДВ платником податку є будь-яка особа, що провадить або планує провадити господарську діяльність і реєструється за своїм добровільним рішенням як платник податку у порядку, визначеному ст. 183 цього Кодексу; будь-яка особа, що зареєстрована або підлягає реєстрації як платник податку.

Згідно з п. 181.1 ст. 181 ПК України, у разі якщо загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню згідно з розділом V цього Кодексу, у тому числі з використанням локальної або глобальної комп`ютерної мережі, нарахована (сплачена) такій особі протягом останніх 12 календарних місяців, сукупно перевищує 1 000 000 грн (без урахування податку на додану вартість), така особа зобов`язана зареєструватися як платник податку у контролюючому органі за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) з дотриманням вимог, передбачених ст. 183 цього Кодексу, крім особи, яка є платником єдиного податку першоїтретьої групи.

Однак, ОСОБА_8 , усвідомлюючи, що операції з продажу ним об`єктів нерухомості, зокрема квартир та нежитлових приміщень, є об`єктом оподаткування з податку на додану вартість, отримавши у період з 01.01.2013 по 29.02.2016 від покупців квартир та нежитлових приміщень дохід на загальну суму 292 687 424, 00 грн. як платник податку на додану вартість у контролюючому органі за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) не зареєструвався, податок на додану вартість з зазначених операцій до бюджету не сплатив, чим порушив вимоги п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188, п.п. 200.1, 200.2 ст. 200, п. 203.2 ст. 203 ПК України та призвів до фактичного ненадходження до Державного бюджету України коштів у вигляді податку на додану вартість за період 2013-2016 років у загальній сумі 4 835 301, 60 грн., у розрізі періодів: за 2013 рік 2 880,00 грн., за 2014 рік 2 419 931, 60 грн., за 2015 рік 1 649 550,00 грн., за період з 01.01.2016 по 29.02.2016 762 940, 00 грн.

Таким чином, ОСОБА_8 , усвідомлюючи той факт, що упродовж 2013 2016 років він займався підприємницькою діяльністю у вигляді систематичного продажу нерухомого майна, а також достеменно знаючи про необхідність здійснення сплати за вказаний період податку на доходи фізичних осіб, податку на додану вартість, умисно від ухилився від сплати таких податків, чим порушив вимоги пп. 168.2.1 п. 168.2 ст. 168, п.п. 177.1, 177.2 ст. 177, п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188, п.п. 200.1, 200.2 ст. 200, п. 203.2 ст. 203 ПК України, які передбачають обов`язковість сплати таких податків, та призвів до фактичного ненадходження до бюджетів коштів у вигляді податку на доходи фізичних осіб та податку на додану вартість у загальній сумі 42 796 893,70 грн., що відповідно до примітки до ст. 212 КК України є особливо великим розміром.

З метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування, знищити або спотворити речі та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, виникла необхідність у застосуванні до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі у розмірі 42000000,00 (сорок два мільйони) гривень.

У судовому засіданні з розгляду клопотання прокурор підтримав клопотання, посилаючись на викладені у ньому обставини.

У судовому засіданні з розгляду клопотання підозрюваний та його захисники проти задоволення клопотання заперечували, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість та просили застосувати запобіжний захід

Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

02.08.2021 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

Копії клопотання та доданих до нього матеріалів у відповідності до ч. 2 ст. 184 КПК України надані підозрюваному.

Згідно зі ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити всі обставини.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

Ч. 4 ст. 182 КПК України визначає що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Слідчий в клопотанні посилається на наявність певних ризиків, а саме на те, що ОСОБА_8 може переховуватись від органів слідства та суду, вчиняти дії спрямовані на знищення або спотворення доказів у даному кримінальному провадженні, незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, але не доведе обставин щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначено у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Слідчим у клопотанні та доданих документів доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

Разом з тим, клопотання не містить переконливого обґрунтування припущень слідчого про наявність у підозрюваного наміру перешкодити ходу досудового розслідування у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченими ст. 177 КПК України. При цьому, як встановлено під час розгляду даного клопотання, підозрюваний має постійне місце проживання та місце реєстрації.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність передбачених ст.ст. 182, 194 КПК України обставин, які б вказували на наявність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави.

Проте, оскільки в ході розгляду клопотання доведено обґрунтованість підозри та наявність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає наявними підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, зобов`язавши підозрюваного прибувати до органів досудового розслідування та суду на дату та час проведення процесуальних дій відповідно до отриманих ним повідомлень, що забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Крім цього, застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного додаткові обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України, та зобов`язати підозрюваного: прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом; не відлучатись із м. Києва та Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи; здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та і в`їзд в Україну.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 182, 193, 194, 196, 197, 205, 309 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання старшого слідчого ГСУ ДБР ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді застави відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, зобов`язавши підозрюваного прибувати до органів досудового розслідування та суду на дату та час проведення процесуальних дій відповідно до отриманих ним повідомлень.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом;

не відлучатись із м. Києва та Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи;

здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та і в`їзд в Україну.

Строк виконання обов`язків, покладених на підозрюваного, визначити в межах строку досудового розслідування, а саме до 27.09.2021 включно.

Ухвала слідчого судді в частині застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, оскарженню не підлягає, набирає законної сили та підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1