Справа № 297/1294/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 серпня 2021 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі: головуючого ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , перекладача Ра Уллах, прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого Сахіл (SAHIL), розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000035 від 04.02.2021 року, яке поступило з обвинувальним актом, по обвинуваченню:
ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Карнал, штат Хар`яна, Індія, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина Індії, одруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

за ст. 332 ч. 2 КК України,

встановив:

Сахіл (SAHIL) за попередньою змовою у групі з невстановленими досудовим розслідуванням особами, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження, за попередньою домовленістю про сприяння за грошову винагороду в розмірі 8 тисяч євро, в незаконному переправленні осіб через державний кордон України, у невстановлений досудовим розслідуванням день та час грудня місяця 2020 року зустрів в невстановленому слідством місці у м. Києві громадян Індії ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , яким до 01.02.2021 року надавав проживання в одній з квартир м. Києва за невстановленою слідством адресою, харчування та керував їх діями, як особами, які бажають незаконно перетнути державний кордон України, з метою підшукання співучасника (співучасників), та вичікування слушного часу для переправлення через кордон України до Угорщини.
Так, Сахіл (SAHIL), 01.02.2021 року близько 19 години зустрів на центральному залізничному вокзалі м. Києва, розташованому за адресою м. Київ, площа Вокзальна, 1, громадян Індії ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) та ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ), відвіз їх на автомобілі марки «VOLKSWAGEN POLO», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », до м. Львова, де переховував останніх в готелі «Цісар» (Hotel «Cisar»), який знаходиться за адресою м. Львів, вул. Городоцька, 65, надавав харчування та керував їх діями, з метою підшукання співучасника (співучасників), в якості провідників, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження і вичікування слушного часу для переправлення через кордон України до Угорщини поза межами пункту пропуску.
В подальшому, 02.02.2021 року близько обіду, Сахіл (SAHIL) на вищевказаному автомобілі, транспортував з м. Львова до с. Астей Берегівського району громадян Індії ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), та ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ), де в подальшому на узбіччі автомобільної дороги М-24, з сполученням м. Берегове та с. Астей Берегівського району, а саме між АЗС «Атіс» та АЗС «EFG» висадив останніх та своїми вказівками направив їх в напрямку прикордонного знаку НОМЕР_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 , що розташований на околиці АДРЕСА_2 , з метою уникнення прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України та подальшого перетину державного кордону України з Угорщиною.
Після чого, 02.02.2021 року о 22:20 годин вищевказані нелегальні мігранти були затримані прикордонним нарядом ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Вказані дії обвинуваченого Сахіл (SAHIL) органом досудового розслідування вірно кваліфіковано за ст. 332 ч. 2 КК України, як організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями, сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів, вчинені за попередньою змовою групою осіб та щодо кількох осіб.

В ході судового розгляду судом допитані свідки, про допит яких заявили сторона обвинувачення та захисту, досліджені письмові докази, надані сторонами, з урахуванням позицій учасників провадження щодо належності та допустимості доказів обвинувачення та захисту, якими вина обвинуваченого Сахіл (SAHIL) у вчиненні кримінального правопорушення повністю доведена.

Так, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показав, що він будучи патрульним відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_6 » ДПС України 02.02.2021 року знаходився у прикордонному наряді та разом із ОСОБА_11 патрулював у районі 190-197 прикордонних знаків. Коли вони дійшли до 197 прикордонного знаку, який розташований на території Астейської сільської ради, то почули із лісу тріск гілок та якісь голоси і звернули увагу на те, що двоє невідомих особи рухалися в сторону державного кордону. Вони з ОСОБА_11 затримали вказаних осіб приблизно на відстані 20-30 метрів від державного кордону, та ними виявилися двоє громадян Індії. Вказаних осіб вони вивели на дорогу, доповіли черговому та незадовго приїхала група швидкого реагування і забрали їх. Під час очікування працівників поліції вони з ними спілкувалися на англійській мові і виявилося, що вони приїхали на поїзді, а потім на територію Берегівського району приїхали на таксі в с. Астей, де їх висадили, а звідти вони прямували до державного кордну пішки. Провідника вказані особи не мали, у зв`язку з чим рухалися хаотично та не знали куди конкретно їм потрібно іти.

Свідок ОСОБА_11 допитаний через відеоконференцзв`язок показав, що знаходячись в наряді разом із ОСОБА_10 , в районі 197 прикордонного знаку, біля 22 години вечора вони затримали двох громадян Індії під час спроби перетину державного кордону з Угорщиною. Вказані особи прямували до державного кордону, однак їх було затримано. Вони наділи на іноземних громадян кайданки та вивели на дорогу, де вже чекали наряд. Вони питали від вказаних осіб, що в такий час вони робили неподалік державного кордону, на що відповідь була, що вони намагались потрапити до Угорщини. Він зрозумів із їхніх пояснень те, що до м. Київ вони прибули на літаку і жодних документів вони не мали.

Допитаний в судовому засіданні в режимі відеоконференції свідок ОСОБА_12 ( ОСОБА_13 ), ІНФОРМАЦІЯ_7 , за участю перекладача, показав, що він знайомий особисто із обвинуваченимОСОБА_14 (SAHIL), який за домовленістю повинен був його незаконно переправити за кордон, в Угорщину за 3000 доларів США, однак вказану обіцянку останній не виконав. У розмір 3000 доларів США входило організація його доставки із м. Київ до кордону і незаконне переправлення. Він, ОСОБА_12 ( ОСОБА_13 ), знайомий із свідками ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) та ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ), оскільки в організації їхнього переправлення через державний кордон безпосередньо брав участь також ОСОБА_14 (SAHIL), який взяв по 500 доларів США особисто з кожного за те, що доставить їх до українсько-угорського кордону та запевнив, що біля кордону є його людина, яка проведе їх до державного кордону та допоможе перетнути його і потрапити до Угорщини. Двоє свідків ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) та ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) телефонували йому із м. Мукачево, після їх затримання і розповіли, що ОСОБА_14 (SAHIL) доставив їх із м. Київ до державного кордону в Берегівському районі, де їх залишив. Сам свідок пояснив, що з ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) та ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) він особисто знайомий, оскільки вони втрьох, а також ОСОБА_14 (SAHIL) жили в одному будинку за межами м. Київ до спроби ними потрапити до Угорщини.

Згідно відтвореного звукозапису в судовому засіданні допиту свідка громадянина Індії ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , при допиті його слідчим суддею 08.02.2021 року, за участю перекладача, останній пояснив, що бажав потрапити до країн Євросоюзу та за це повинен був заплатити винагороду в розмірі 8000 євро. Сахіл (SAHIL), який був одним із організаторів незаконного переправлення його через державний кордон, забезпечив його житлом. По телефону, за вказівкою вони прибули в м. Київ, де їх зустрів обвинувачений, та він, ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), особисто дав обвинуваченому 500 доларів, за сприяння в цьому. На автомобілі обвинувачений доставив їх до кордону, де вони були затримані.
При цьому суд вважає необхідним дати оцінку клопотанню захисника ОСОБА_4 про визнання доказу - фонограми допитів свідків від 08.02.2021 року недопустимим (том 2 а.с. 13-16).

Так, захисник зазначає у своєму клопотанні, що допит був проведений слідчим суддею з порушенням норм КПК, оскільки при перегляді відеозапису фонограми, встановлено, що перекладачу не роз`яснено його права та обов`язки та останній не попереджений про кримінальну відповідальність, окрім того свідок ОСОБА_7 допитувався першим під час якого свідок ОСОБА_9 знаходиться в залі суду, та прокурор не наголошував про порушення процедури допиту, сама фонограма важко прослуховується так як запис має сторонні шуми, повністю зрозуміти про що іде мова під час допиту не можливо.
Окрім вище викладеного встановлено, що даний перекладач не залучений слідчим в якості перекладача в рамках кримінального провадження, якому не роз`яснено його права та обов`язки, не повідомлено про кримінальну відповідальність.
Згідно відтвореного звукозапису в судовому засіданні допиту свідка громадян Індії ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , суд був позбавлений можливості надати оцінку змісту його допиту, оскільки звукозапис його допиту є нерозбірливим.При цьому, незважаючи на якість звукозапису, суд констатує наступне.

Згідно зі ст. 85 КПК належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. Чинний КПК не містить заборони щодо встановлення тих чи інших обставин на підставі сукупності непрямих (стосовно конкретного факту) доказів, які хоча й безпосередньо не вказують на відповідну обставину, але підтверджують її поза розумним сумнівом на основі логічного аналізу їх сукупності та взаємозв`язку. Навпаки, ст. 94 КПК визначає, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює не тільки кожний доказ із точки зору належності, допустимості, достовірності, але й сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Так, відповідно до ст.86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
Статтею 87 КПК України передбачено, що недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.
У вказаної норми закону вказано у яких конкретно випадках суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод та при яких випадках порушення порядку отримання доказу приводить до необхідності визнання його судом недопустимими.
Статтею 352 КПК України, зокрема ч. 4 передбачено, що кожний свідок допитується окремо. Свідки, які ще не дали показань, не мають права перебувати в залі судового засідання під час судового розгляду.

Із дослідженого судом допиту слідчим суддею в порядку ст. 225 КПК України, свідків ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) та ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) вбачається, що вони дійсно обоє одночасно знаходились в залі судового засідання при їх допиті, та під час допиту першого свідка ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), інший свідок ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) знаходився в залі судового засідання (том 1 а.с. 79,80-86,87).
За таких обставин суд приходить до висновку, що при допиті свідків слідчим суддею, другий свідок ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) був допитаний з порушенням норм процесуального закону, оскільки свідок ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) був присутній при допиті свідка ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), тому суд не може визнати допустимим доказом допит свідка ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ), оскільки він отриманий в порушення порядку, встановленому цим Кодексом.
Однак покази допитаного першим свідка ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) слід визнати допустимими.
Обвинувачений ОСОБА_14 (SAHIL) в судовому засіданні за участю перекладача свою вину не визнав та показав, що 01 лютого 2021 року біля 19 години він знаходився на Київському залізнодорожньому вокзалі, де неофіційно підробляє таксуванням та до нього підійшли двоє індусів і попросили придбати їм два квитка на потяг до м. Львів, оскільки почули, що він розмовляв на українській мові. Оскільки він володіє мовою, тому вирішив допомогти вказаним особам і пішов до каси, однак квитків вже не було. Вказані особи підійшли до його авто знову, вони почали розмовляти та попросили його відвезти їх до м. Львів, оскільки вони мають термінову роботу. Він погодився за 150 доларів США повезти їх до м. Львова. 02.02.2021 року біля 01:00 години вони на орендованому ним автомобілі марки «Фольксваген Поло» прибули до м. Львів, де на прохання вказаних двох осіб він зняв номер в готелі «Цісар», за який заплатив 140 грн. і вони втрьох там переночували. Ранком під час сніданку вказані двоє чоловіків попросили його повезти їх на автомобілі далі і в мобільному телефоні в додатку «Ґугл карти» показали місце в Берегівському районі, куди їх потрібно відвезти. Він погодився за 250 доларів США з кожного відвезти їх, на що вони також погодились. Того ж дня, о 19 годині вони прибули в м. Мукачево, звідки попрямували до м. Берегове, де біля трьохповерхового будинку двоє індусів вийшли із автомобіля, адресу якої він назвати не може. З м. Берегове він повернувся до м. Хмельницький, де він проживає. Двоє індусів йому пояснювали, що вони приїхали із м. Дубай у м. Київ у терміновій роботі та чому вказані свідки дали покази про те, що він організував їхнє незаконне переправлення через державний кордон і для цього привіз у Берегівський район, пояснити не зміг, та ствердив, що він хотів тільки підзаробити таксуванням. Гроші від цих осіб він брав за те, що підвозив їх на автомобілі, та ці особи пояснювали йому, що хтось їх буде зустрічати в м. Берегове і допоможе в отриманні документів. Покази свідка ОСОБА_12 ( ОСОБА_13 ), який ствердив, що він брав участь у незаконному переправленні двох свідків через державний кордон України, обвинувачений нічим не міг пояснити.
Обвинувачений також додав, що в м. Київ він орендує житло і працює неофіційно в компанії служби таксі «Болт». Автомобіль він також орендував за 500 грн. в добу.

Не дивлячись на те, що обвинувачений ОСОБА_14 (SAHIL) свою вину заперечив, така доводиться також наступними доказами.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23.04.2021 року свідок - громадянин Індії ОСОБА_12 ( ОСОБА_13 ), ІНФОРМАЦІЯ_7 , із осіб зображених на фотознімках впізнав обвинуваченого Сахіл (SAHIL) і заявив, що обвинувачений є особою, яка йому та його двом товаришам за винагороду у розмірі 3000 (три тисячі) доларів, які його батьки перерахували через «Вестерн Юніон», обіцяв допомогти потрапити до країн Європейського Союзу (том 1 а.с. 48-51).

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.02.2021 року свідок - громадянин Індії ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ), із осіб зображених на фотознімках впізнав та вказав на обвинуваченого ОСОБА_14 (SAHIL) і заявив, що обвинувачений є особою, яка йому та іншому затриманому за грошову винагороду у розмірі 8000 (вісім тисяч) євро, допомагав потрапити до країн Європейського Союзу, а саме доставив їх з м. Київ до кордону з Угорщиною та вказав напрямок руху для перетину кордону (том 1 а.с. 56-59).

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.02.2021 року свідок ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), із осіб зображених на фотознімках впізнав та вказав на обвинуваченого ОСОБА_14 (SAHIL) і заявив, що обвинувачений є особою, яка йому та іншому затриманому за грошову винагороду у розмірі 8000 (вісім тисяч) євро, допомагав потрапити до країн Європейського Союзу, а саме доставив їх з м. Київ до кордону з Угорщиною та вказав напрямок руху для перетину кордону (том 1 а.с. 64-65, 66-67).

При цьому, суд відкидає доводи захисника щодо визнання вищенаведених доказів недопустимими.

Так, захисник ОСОБА_4 подав письмове клопотання про визнання протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.02.2021 року та від 23.04.2021 року недопустимим доказом (том 1 а.с. 236-240, 241-245, 246-250).

Захисник зазначає, що перекладач записаний офіцером оперуповноваженим ІНФОРМАЦІЯ_4 у протоколі впізнання на стадії досудового розслідування не залучений слідчим в якості перекладача в рамках кримінального провадження, відповідно до вимог КПК України, якому не роз`яснено його права та обов`язки, а також не повідомлено про кримінальну відповідальність, дане підтверджується двома постановами про залучення перекладача інших двох перекладачів, без протоколу роз`яснення перекладачу його прав та обов`язків та описом матеріалів справи.
Крім того саме упізнання громадянина Індії по фотознімках відбулося серед фотознімків осіб з європейською зовнішністю, тобто упізнавана особа була чітко та спрямовано виділена. Таким чином даний протокол складений з порушенням вимог КПК України.
Статтею 228 КПК України передбачено, що за необхідності впізнання може провадитися за фотознімками, матеріалами відеозапису з додержанням вимог, зазначених у частинах першій і другій цієї статті. Проведення впізнання за фотознімками, матеріалами відеозапису виключає можливість у подальшому пред`явленні особи для впізнання.

Фотознімок з особою, яка підлягає впізнанню, пред`являється особі, яка впізнає, разом з іншими фотознімками, яких повинно бути не менше трьох. Фотознімки, що пред`являються, не повинні мати різких відмінностей між собою за формою та іншими особливостями, що суттєво впливають на сприйняття зображення. Особи на інших фотознімках повинні бути тієї ж статі і не повинні мати різких відмінностей у віці, зовнішності та одязі з особою, яка підлягає впізнанню.

Так, згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.02.2021 року із свідком ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) та протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.02.2021 року із свідком ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ), офіцер (оперуповноважений) відділення боротьби з нелегальною міграцією відділу боротьби з транскордонною злочинністю ГОРВ ІНФОРМАЦІЯ_4 за участю перекладача ІНФОРМАЦІЯ_8 , у присутності понятих провів впізнання особи за фотознімками. Крім того, 23.04.2021 року згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками офіцер (оперуповноважений) відділення ГОРВ ІНФОРМАЦІЯ_4 за участю перекладача ОСОБА_15 , у присутності понятих провів впізнання особи за фотознімками із свідком ОСОБА_12 ( ОСОБА_13 ). Згідно вказаних протоколів свідки пояснили, що вони можуть вказати на особу зображену на фотокартці (одну із чотирьох) по формі та рисам обличчя, довжині волосся та кольору обличчя. Протоколи були підписані свідками, перекладачами, понятими та службовою особою, яка їх складала. Заяв та прохань від учасників впізнання не надходило.
На самих же чотирьох фотокартках зображені особи чоловічої статі, приблизно однакового віку, з темним кольором волосся, схожими рисами обличчя.
Дані обставини, виключають посилання захисника на те, що упізнавана особа була чітко та спрямовано виділена.
Щодо перекладача, суд зазначає наступне.
Згідно ст. 68 ч. 1 КПК України у разі необхідності у кримінальному провадженні перекладу пояснень, показань або документів сторони кримінального провадження або слідчий суддя чи суд залучають відповідного перекладача (сурдоперекладача).

Перед початком процесуальної дії сторона кримінального провадження, яка залучила перекладача, чи слідчий суддя або суд пересвідчуються в особі і компетентності перекладача, з`ясовують його стосунки з підозрюваним, обвинуваченим, потерпілим, свідком і роз`яснюють його права і обов`язки.

За завідомо неправильний переклад або за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків перекладач несе відповідальність, встановлену законом.

Отже, нормами КПК немає чітко передбаченого порядку залучення перекладача у кримінальному провадженні, а також складання протоколу роз`яснення перекладачу його прав та обов`язків.

Дійсно, слідчим СВ Берегівського РВП ОСОБА_16 постановою від 04.02.2021 року був залучений у кримінальному провадженні №0000035 від 04.02.2021 року в якості перекладача Уллах Ірфан (том 1 а.с. 253).

Проте, суд не вбачає порушень присутності іншого перекладача при проведенні слідчої дії, а саме впізнання за фотознімками за участю свідків, оскільки даний перекладач також підписав протоколи, а отже він був попереджений про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КПК України, та роз`яснено йому права та обов`язки, передбачені ст. 68 КПК України.

Крім того, протоколом пред`явлення речей для впізнання за фотознімками від 05.02.2021 року свідок ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) впізнав транспортний засіб по типу кузова, кольору, зовнішніх особливостях, на якому його разом із BASSI PAVITTAR SINGH перевозили за грошову винагороду у розмірі 8000 (вісім тисяч) євро із м. Київ до кордону з Угорщиною. Вказаним транспортним засобом згідно довідки про транспортні засоби, які зображені на фотокартках, що пред`являлись для впізнання є транспортний засіб марки «Фольксваген Поло», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », за кермом якого знаходився громадянин Індії ОСОБА_14 (SAHIL) (том 1 а.с. 52-53, 54-55).
Протоколом пред`явлення речей для впізнання за фотознімками від 05.02.2021 року свідок ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) впізнав транспортний засіб по типу кузова, кольору, зовнішніх особливостях, та особливостях салону, на якому його разом із MANJINDER SINGH перевозили за грошову винагороду у розмірі 8000 (вісім тисяч) євро із м. Київ до кордону з Угорщиною. Вказаним транспортним засобом згідно довідки про транспортні засоби, які зображені на фотокартках, що пред`являлись для впізнання є транспортний засіб марки «Фольксваген Поло», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », за кермом якого знаходився громадянин Індії ОСОБА_14 (SAHIL) (том 1 а.с. 60-61, 62-63).
Так, суд вважає необхідним зазначити, що при пред`явленні речей для впізнання за фотознімками та складанні протоколів пред`явлення речей для впізнання за фотознімками 05.02.2021 року був залучений також перекладач Kaler Anand. Згідно даних протоколів він був попереджений про кримінальну відповідальність за ст. 384, 385 КПК України. Крім того, даний перекладач здійснював переклад в судовому засіданні 08.02.2021 року при допиті свідків слідчим суддею.

За таких обставин, суд вважає, що відсутність постанови слідчого про залучення перекладача Kaler Anand не є підставою для визнання протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками та протоколів пред`явлення речей для впізнання за фотознімками недопустимими.

Також слід зазначити, що захисник у клопотанні про визнання протоколу пред`явлення речей до впізнання від 05.02.2021 року недопустимим та неналежним доказом у прохальній частині просить визнати протокол огляду місця події дорожньо-транспортної події від 18.01.2020 року недопустимим та неналежним доказом (том 2 а.с. 4, 8), однак протоколу огляду місця події дорожньо-транспортної події від 18.01.2020 року матеріали кримінального провадження не містять і судом такий доказ не включений до порядку дослідження доказів.

Крім того, вина обвинуваченого доводиться і іншими доказами.

Так, протоколами про адміністративне затримання від 02.02.2021 року складеними інспекторами прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_9 » вбачається, що 02 лютого 2021 року близько 22:20 годин на напрямку 197 прикордонного знаку на відстані приблизно 100 метрів від державного кордону прикордонним нарядом було виявлено та затримано громадянина Індії ОСОБА_17 спільно з іншим громадянином Індії ОСОБА_18 за спробу незаконного перетинання державного кордону з України в Угорщину поза пунктами пропуску через державний кордон у складі групи осіб (том 1 а.с. 128,129);

Інформацією адміністрації готелю « ІНФОРМАЦІЯ_10 », що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 , згідно якої громадяни Індії ОСОБА_14 , ОСОБА_19 та ОСОБА_8 проживали в готелі з 01.02.2021 року по 02.02.2021 року (том 1 а.с. 149);

Протоколом проведення слідчого експерименту від 26.02.2021 року, згідно якого старший слідчий СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області за участю прокурора на території біля автодороги м. Берегове-с. Астей за участю свідка ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), перекладача, у присутності двох понятих провела слідчий експеримент з метою перевірки і уточнення відомостей про місце спроби незаконного перетину державного кордону України та із застосуванням технічних засобів, а саме відеокамери «Panasonic», провела відеофіксацію слідчого експерименту. Так, згідно оглянутого відеофайлу в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) показав, що ОСОБА_14 (SAHIL) доставив їх в м. Львів, а звідти до кордону. Коли обвинувачений висадив їх із автомобіля, то показав куди їм потрібно прямувати в сторону державного кордону (том 1 а.с. 68-71,76).
Протоколом проведення слідчого експерименту від 26.02.2021 року старший слідчий СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області за участю прокурора на території біля автодороги м. Берегове-с. Астей за участю свідка ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ), перекладача, у присутності двох понятих провела слідчий експеримент з метою перевірки і уточнення відомостей про місце спроби незаконного перетину державного кордону України та із застосуванням технічних засобів, а саме відеокамери «Panasonic», провела відеофіксацію слідчого експерименту. Так, згідно оглянутого відеофайлу в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) показав, що Сахіл (SAHIL) на автомобілі доставив їх до кордону з метою їх незаконного перетину державного кордону, висадив їх на дорозі біля поля та показав напрямок руху, за що отримав 500 доларів США. Іншу частину грошей потрібно було йому перерахувати коли вже вони знаходитимуться за кордоном (том 1 а.с. 72-75,76).
Захисником ОСОБА_4 було подане клопотання про визнання протоколів слідчих експериментів від 26.02.2021 року недопустимими доказами. Вони мотивовані тим, що обидва протоколи слідчих експериментів не заповнені та відеодокази не містять відтворення дій, обстановки, обставин певної події. Крім того, у зв`язку з тим, як накладається час один на одного в проведенні, так би мовити, слідчих експериментів, припускає, що свідки знаходились поруч та чули один одного. Окрім того, перекладач, який брав участь у слідчих експериментах не був повідомлений про кримінальну відповідальність та йому не були роз`яснені його права та обов`язки, про що свідчить відсутність протоколу роз`яснення перекладачу його прав та обов`язків (том 1 а.с. 230-235).
Статтею 103 КПК України передбачено, що процесуальні дії під час кримінального провадження можуть фіксуватися: у протоколі; на носії інформації, на якому за допомогою технічних засобів зафіксовані процесуальні дії; у журналі судового засідання.

Частиною 2 ст. 104 КПК України передбачено, що у випадку фіксування процесуальної дії під час досудового розслідування за допомогою технічних засобів про це зазначається у протоколі.

Згідно ст. 105 КПК України особою, яка проводила процесуальну дію, до протоколу долучаються додатки. Додатками до протоколу можуть бути: 1) спеціально виготовлені копії, зразки об`єктів, речей і документів; 2) письмові пояснення спеціалістів, які брали участь у проведенні відповідної процесуальної дії; 3) стенограма, аудіо-, відеозапис процесуальної дії; 4) фототаблиці, схеми, зліпки, носії комп`ютерної інформації та інші матеріали, які пояснюють зміст протоколу.

Згідно ст. 240 КПК України з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий, прокурор має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань.

Під час проведення слідчого експерименту можуть проводитися вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складатися плани і схеми, виготовлятися графічні зображення, відбитки та зліпки, які додаються до протоколу.

До участі в слідчому експерименті можуть бути залучені підозрюваний, потерпілий, свідок, захисник, представник.

Про проведення слідчого експерименту слідчий, прокурор складає протокол згідно з вимогами цього Кодексу. Крім того, у протоколі докладно викладаються умови і результати слідчого експерименту.

Посилання захисника ОСОБА_4 щодо недопустимості вказаних протоколів слідчих експериментів є неспроможними, оскільки вказані процесуальні документи містять усі дані, передбачені статтями 104, 223, 240 КПК. Також в них зазначено, що така процесуальна дія проводиться з метою уточнення відомостей, під час неї проводиться відеозйомка, а у протоколі зазначено осіб, які брали участь у проведенні. Порушень, що б вказували на недотримання органами досудового розслідування вимог щодо проведення такого експерименту, з матеріалів кримінального провадження не вбачається. Мета експерименту цілком зрозуміла з його змісту, а саме уточнення відомостей про місце спроби незаконного перетину державного кордону України, де фактично фіксується допит свідків, і формальний недолік протоколу жодним чином не заважав суду зрозуміти цю мету і оцінити достовірність цього доказу.

Як видно зі змісту згаданих протоколів, слідчі експерименти були проведені слідчим за участю свідка, двох перекладачів та двох понятих. Результати експериментів було зафіксовано на відеокамеру та у подальшому записано на диск, який долучений до протоколу, про що зазначено у цих протоколах.

Так, захисник прохаючи у своєму клопотанні про визнання протоколів слідчих експериментів недопустимими доказами, не зазначає, яким чином на законність джерел отримання цього доказу та правильність його результатів може вплинути те, що слідчим у протоколі не було описано усієї послідовності проведення експерименту та його результатів, за умови, що до протоколу було долучено відеозапис, на якому ці дані зафіксовано, а також те, що про всі події свідки детально розповіли усім учасникам.

Тобто, захисник належним чином не мотивував, наскільки істотно ці обставини можуть впливати на правильність сприйняття цього доказу та його оцінку судом при постановленні судового рішення, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що клопотання захисника не підлягає задоволенню.

Так, згідно абзацу 2 ч. 2 ст. 104 КПК України якщо за допомогою технічних засобів фіксується допит, текст показань може не вноситися до відповідного протоколу за умови, що жоден з учасників процесуальної дії не наполягає на цьому. У такому разі у протоколі зазначається, що показання зафіксовані на носії інформації, який додається до нього.

Згідно протоколу огляду від 10.02.2021 року офіцер (оперуповноважений) прикордонного оперативно-розшукового відділу ГОРВ ІНФОРМАЦІЯ_4 , на виконання доручення слідчого за вих. №14 від 04.02.2021 року, наданого в рамках кримінального провадження, було здійснено огляд фото файлів з камери відео спостереження, яка розміщена по вул. Головній в населеному пункті Яноші, Берегівського району, Закарпатської області, а також здійснив дослідження інформації збереженої в зазначених фотофайлах, шляхом їх перегляду. Оглядом було встановлено, що на фото № 1: 02.02.2021 року о 19 год. 36 хв. транспортний засіб марки «Фольксваген» державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 » прямує через населений пункт Яноші Берегівського району в напрямку міста Берегово; на фото № 2: 02.02.2021 року о 20 год. 08 хв. транспортний засіб марки «Фольксваген» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 прямує через населений пункт Яноші Берегівського району в напрямку міста Мукачево (том 1 а.с. 123,124).
Протоколом огляду предмету від 10.02.2021 року - мобільного телефону «Xiomi Redmi Note», який був вилучений у свідка ОСОБА_7 вбачається, що в ньому наявний номер телефону НОМЕР_3 під іменем ОСОБА_20 , яким користується громадянин Індії ОСОБА_14 ( ОСОБА_21 ), ІНФОРМАЦІЯ_11 (том 1 а.с. 112- 123).

Вказаний факт також прямо підтверджує зв`язок обвинуваченого з іноземцем та участь його в сприянні в організації їх переправлення через державний кордон України, а саме, що обвинувачений мав зв`язок із свідком, що цілком спростовує його покази про те, що він з ними вперше бачився в м. Київ, коли вони до нього звернулися з проханням відвезти їх до м. Львова на таксі.

Захисником було подано клопотання про визнання протоколу огляду предмету недопустимим доказом у зв`язку з тим, що офіцер (оперуповноважений) оперативно-розшукового відділу ІНФОРМАЦІЯ_4 на підставі доручення слідчого провів огляд без залучення понятих, що унеможливлює нівелювання факту не внесення в телефон сторонніх відомостей (том 2 а.с. 9-12).

У зв`язку з цим, суд констатує наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 223 КПК України, слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.
Частиною 7 вказаної статті передбачено, що слідчий, прокурор зобов`язаний запросити не менше двох незаінтересованих осіб (понятих) для пред`явлення особи, трупа чи речі для впізнання, огляду трупа, в тому числі пов`язаного з ексгумацією, слідчого експерименту, освідування особи. Винятками є випадки застосування безперервного відеозапису ходу проведення відповідної слідчої (розшукової) дії. Поняті можуть бути запрошені для участі в інших процесуальних діях, якщо слідчий, прокурор вважатиме це за доцільне.
Обшук або огляд житла чи іншого володіння особи, обшук особи здійснюються з обов`язковою участю не менше двох понятих незалежно від застосування технічних засобів фіксування відповідної слідчої (розшукової) дії.
Частиною 2 статті 233 КПК України передбачено, що під іншим володінням особи розуміються транспортний засіб, земельна ділянка, гараж, інші будівлі чи приміщення побутового, службового, господарського, виробничого та іншого призначення тощо, які знаходяться у володінні особи.
Частинами 1 та 2 статті 237 КПК України передбачено, що з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів. Огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.
Відповідно до ч. 7 ст. 237 КПК України при огляді слідчий, прокурор або за їх дорученням залучений спеціаліст має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення оглянутого місця чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Інформація, яка була наявна в мобільному телефоні «Xiomi Redmi Note», який був вилучений у свідка ОСОБА_7 , то вона була досліджена шляхом включення телефону та огляду текстових повідомлень, які в ньому знаходились та доступ до яких не був пов`язаний із наданням володільцем відповідного серверу (оператором мобільного зв`язку) доступу до електронних інформаційних систем. В даному випадку орган досудового розслідування провів огляд предмету - телефона та оформив його відповідним протоколом, який складений з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, який не вимагає обов`язкової участі понятих.

Суд, проаналізувавши та оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, перевіривши та оцінивши усі доводи учасників судового провадження, дійшов до наступного висновку.
Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.
Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.
Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.
Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду.
Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення та захисту не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи і навпаки.
Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених в суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.
Так, стороною захисту не надано суду жодного розумного пояснення з приводу наявності у мобільному телефоні свідка номеру телефону обвинуваченого. Крім того, сторона захисту не пояснила причину того, чому обвинувачений ОСОБА_14 (SAHIL) зняв спільний готельний номер із двома свідками громадянами Індії в м. Львів, з якими познайомився, за версією захисту, за кілька годин до того.

При цьому, стороною обвинувачення надано суду докази, зібрані під час досудового розслідування, які судом визнані допустимими та належними, що в сукупності дають підстави для визнання особи винною у пред`явленому обвинуваченні.

Отже, судом встановлено факт участі обвинуваченого ОСОБА_14 (SAHIL) в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями, сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів, вчинені щодо кількох осіб та за попередньою змовою групою осіб.
Отже, суд обираючи покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_14 (SAHIL) слід визнати те, що він вперше притягуються до кримінальної відповідальності, (том 1 а.с. 150), одружений, за місцем навчання характеризується позитивно (том 1 а.с. 44, 152, 171).
Згідно досудової доповіді, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, «середній» рівень ризику вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого Сахіл (SAHIL) можливе без позбавлення чи обмеження волі (том 1 а.с. 194-198).

Таким чином, оскільки Сахіл (SAHIL) вчинив тяжкий злочин, однак позитивно характеризуються за місцем навчання, одружений, раніше не судимий, тобто дані обставини свідчать про те, що він має тісні соціальні сімейні зв`язки, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, тому на підставі ст. 75 КК України слід прийняти рішення про звільнення його від відбування покарання з випробуванням, а також з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України.

Суд вважає, що таке покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, є необхідним та достатнім для виправлення та попередження вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень.

Щодо додаткового покарання передбаченого ст. 332 ч. 2 КК України - позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, суд констатує наступне.

Згідно п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» відповідно до ст. 55 КК позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю застосовується як додаткове покарання лише в тих випадках, коли вчинення злочину було пов`язане з посадою підсудного або із заняттям ним певною діяльністю.

Якщо додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю за санкцією статті (санкцією частини статті) є обов`язковим, то воно застосовується лише до тих осіб, які обіймали посади чи займалися діяльністю, з якими було пов`язано вчинення злочину. До інших осіб, які були співучасниками злочину, не пов`язаного з їх діяльністю чи займаною посадою, додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю не застосовується з наведенням у вироку відповідних мотивів.

Виходячи з вищенаведеного, враховуючи, що обвинувачений Сахіл (SAHIL) на час вчинення злочину і по теперішній час ніде не працюють, вчинення ним злочину не було пов`язане з його посадою або із заняттям ним певною діяльністю, тому додаткове покарання позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю до нього не слід застосовувати.

Оскільки судом призначається покарання із застосуванням ст. 75 КК України та вирішено звільнити Сахіл (SAHIL) від відбування покарання, тому з урахуванням вимог ч. 1 ст. 377 КПК України підстав для задоволення клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу немає. Крім того, запобіжний захід тримання під вартою щодо Сахіл (SAHIL) слід припинити, звільнивши його з-під варти в залі судового засідання негайно.

Речові докази: диск DVD-R, марки «HP», 4,7 GB, на яких наявні відеозаписи ходу проведення слідчого експерименту з свідками ОСОБА_9 (Бассі Павітар Сінгг), та ОСОБА_7 (Манїдер Сінгг), які зберігаються в матеріалах кримінального провадження, слід зберігати в матеріалах кримінального провадження (том 1 а.с. 77-78); DVD-R диск з написом «вх.4656 вих.4515/3/КТ», на якому наявна інформація про з`єднання споживачів телекомунікаційних послуг у зоні дії покриття зазначених базових станцій операторів телекомунікацій, які перебували у володінні ПрАТ «Київстар»; DVD-R диск з написом «03481ВК», на якому наявна інформація про з`єднання споживачів телекомунікаційних послуг у зоні дії покриття зазначених базових станцій операторів телекомунікацій, які перебували у володінні ТОВ «ЛАЙФСЕЛЛ»; DVD-R диск з написом «297/214/21 CD-21-02472/КІ 15.03.2021», на якому наявна інформація про з`єднання споживачів телекомунікаційних послуг у зоні дії покриття зазначених базових станцій операторів телекомунікацій, які перебували у володінні ПрАТ «ВФ Україна», які зберігаються в матеріалах кримінального провадження, слід зберігати в матеріалах кримінального провадження (том 1 а.с. 109-111, 172); мобільний термінал стільникового зв`язку громадянина Індії ОСОБА_9 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , марки «Xiomi» ІМЕІ-1: НОМЕР_4 , ІМЕІ-2: НОМЕР_5 , який повернуто BASSI PAVITTAR SINGH на відповідальне зберігання та мобільний термінал стільникового зв`язку громадянина Індії ОСОБА_7 ( ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 марки «Xiomi» ІМЕІ- 1: НОМЕР_6 , ІМЕІ-2: НОМЕР_7 , який повернуто MANJINDER SINGH на відповідальне зберігання, слід повернути володільцям відповідно (том 1 а.с. 125-126).
Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України,
ухвалив:
Сахіл (SAHIL) визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ст. 332 ч. 2 КК України та призначити йому покарання за ст. 332 ч. 2 КК України у вигляді п`яти років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити Сахіл (SAHIL) від відбування призначеного основного покарання, якщо він протягом трьох років не вчинить нового злочину,поклавши на нього обов`язки відповідно до пунктів 1 і 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробаціїта повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід Сахіл (SAHIL) у вигляді тримання під вартою припинити, звільнивши його з-під варти в залі судового засідання негайно.

В порядку ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати у строк покарання обвинуваченому Сахіл (SAHIL) строк попереднього ув`язнення з моменту його затримання о 15:30 годині 28.05.2021 року до моменту його звільнення 16.08.2021 року о 14:20 годин (том 1 а.с. 167-170).
Речові докази: диск DVD-R, марки «HP», 4,7 GB, на яких наявні відеозаписи ходу проведення слідчого експерименту з свідками ОСОБА_9 (Бассі Павітар Сінгг), та ОСОБА_7 (Манїдер Сінгг), які зберігаються в матеріалах кримінального провадження - зберігати в матеріалах кримінального провадження (том 1 а.с. 77-78); DVD-R диск з написом «вх.4656 вих.4515/3/КТ», на якому наявна інформація про з`єднання споживачів телекомунікаційних послуг у зоні дії покриття зазначених базових станцій операторів телекомунікацій, які перебували у володінні ПрАТ «Київстар»; DVD-R диск з написом «03481ВК», на якому наявна інформація про з`єднання споживачів телекомунікаційних послуг у зоні дії покриття зазначених базових станцій операторів телекомунікацій, які перебували у володінні ТОВ «ЛАЙФСЕЛЛ»; DVD-R диск з написом «297/214/21 CD-21-02472/КІ 15.03.2021», на якому наявна інформація про з`єднання споживачів телекомунікаційних послуг у зоні дії покриття зазначених базових станцій операторів телекомунікацій, які перебували у володінні ПрАТ «ВФ Україна», які зберігаються в матеріалах кримінального провадження - зберігати в матеріалах кримінального провадження (том 1 а.с. 109-111, 172); мобільний термінал стільникового зв`язку громадянина Індії ОСОБА_9 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , марки «Xiomi» ІМЕІ-1: НОМЕР_4 , ІМЕІ-2: НОМЕР_5 , який повернуто BASSI PAVITTAR SINGH на відповідальне зберігання та мобільний термінал стільникового зв`язку громадянина Індії ОСОБА_7 ( ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 марки «Xiomi» ІМЕІ- 1: НОМЕР_6 , ІМЕІ-2: НОМЕР_7 , який повернуто MANJINDER SINGH на відповідальне зберігання - повернути володільцям відповідно (том 1 а.с. 125-126).
На вирок може бути подана апеляція через цей суд до Закарпатського апеляційного суду протягом 30 діб з моменту його оголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1