Справа № 461/848/22
Провадження № 1-кп/461/338/22
18.02.2022 року м. Львів
Галицький районний суд м. Львова в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Стамбул, Республіки Туреччина, турку, громадянину Республіки Туреччина, раніше не судимому, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , зі слів проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 ,-
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, -
В підготовчому судовому засіданні 18.02.2022 р. захисником обвинуваченого адвокатом ОСОБА_5 було подано клопотання про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням винного з потерпілим на підставі ст. 46 КК України.
В судовому засіданні встановлено, що 17 січня 2022 року, приблизно о 07 годин 30 хвилин, обвинувачений ОСОБА_8 керуючи автомобіль «Renault Logan» реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухаючись ним по перехресті вул. Шептицьких та вул. Митрополита Ангеловича, що у м. Львові, порушив вимоги Розділу 1 п.п. 1.5, 1.10 (в частині значення терміну «пішохідний перехід»); Розділу 2 п. 2.3 б), д); Розділу 12 п.12.3; Розділу 18 п.18.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету міністрів України №1306 від 10.10.2001, які виразилися в тому, що він проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, під час здійснення маневру повороту ліворуч не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкоди чи небезпеки іншим учасникам руху, при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного горизонтальною дорожньою розміткою «зебра» викладеного бруківкою, не надав перевагу пішоходу ОСОБА_6 , котра з права наліво по ходу його руху, переходила проїзну частину дороги по пішохідному переході, з моменту, коли мав об`єктивну можливість виявити пішохода, не вжив своєчасних заходів до зменшення швидкості руху керованого ним транспортного засобу аж до зупинки, внаслідок чого скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_10 .
Внаслідок порушення водієм ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) правил безпеки дорожнього руху України, пішохід ОСОБА_6 , згідно висновку судово-медичної експертизи, отримала закритий перелом зовнішнього виростка лівої гомілки зі зміщенням, які відноситься до середньої тяжкості тілесного ушкодження, по ознаці тривалого розладу здоров`я.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. Щиро розкаявся у вчиненному, вказав, що повністю відшкодував заподіяну шкоду потерпілій та просив закрити кримінальне провадження у зв`язку з примиренням з потерпілою. Зазначив, що потерпіла до нього претензій матеріального характеру не має.
Потерпіла ОСОБА_6 в підготовчому судовому засіданні підтвердив, що жодних претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має, про що подала відповідну розписку від 04.02.2022 р. Просила звільнити обвинуваченого ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) від кримінальної відповідальності, у зв`язку із визнанням своєї вини та примиренням з потерпілим, в порядку ст. 46 КК України, та закрити кримінальне провадження.
Прокурор ОСОБА_3 проти задоволення клопотання не заперечував, оскільки обвинувачений вперше вчинив кримінальне правопорушення, яке є необережним нетяжким злочином, згідно ст. 12 КК, примирився з потерпілим, повністю відшкодував шкоду потерпілому і такий претензій до нього не має, а тому таке клопотання є підставним.
Заслухавши думку учасників судового провадження, суд вважає що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.286 КК України, згідно ст.12 КК України відноситься до нетяжких кримінальних правопорушень.
Згідно ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно із п.2 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.
Згідно п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Згідно ст.46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
За змістом ст. ст. 44, 46 КК України за наявності підстав, передбаченихст.46 КК України, звільнення особи від кримінальної відповідальності - є обов`язковим, якщо тільки вона сама проти цього не заперечує.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», звільнення особи від кримінальної відповідальності у випадку, передбаченомуст.46 КК України є обов`язковим.
Обвинуваченому ОСОБА_11 ( ОСОБА_9 ) судом роз`яснено суть обвинувачення, підстави звільнення від кримінальної відповідальності та право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. Також судом роз`яснено, що закриття кримінального провадження з цих підстав не є закриттям кримінального провадження з реабілітуючих підстав.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) правильно розуміє і не оспорює формулювання та характер пред`явленого йому обвинувачення, правову кваліфікацію його дій за ч.1 ст.286 КК України, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності такої його позиції, а відтак діяння, яке поставлено обвинуваченому у провину, дійсно мало місце, вчинене ним, і отримало правильну кримінально-правову оцінку та визнано самим обвинуваченим.
Крім того, судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє свої права, визначені ч.3 ст.285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 46 КК України, а також наслідки закриття провадження з цієї підстави і після роз`яснення цих положень наполягає на закритті провадження з підстави, передбаченої ст.46 КК України.
Відповідно до ст.44 КК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.
Будь-яких обставин, які згідно з кримінальним процесуальним законом перешкоджали б суду прийняти процесуальне рішення за заявленим обвинуваченим клопотанням, не встановлено.
Відповідно до ст.ст. 284 - 288 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. Звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Таким чином, оскільки ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) вперше вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України, який відповідно до ст.12 КК України, - є нетяжким злочином, вчинив злочин з необережності, щиро кається у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, повністю відшкодував заподіяну шкоду потерпілій, потерпіла жодних претензій до обвинуваченого не заявляє, а тому наявні всі умови та підстави, передбачені кримінальним законом для звільнення обвинуваченого ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України та закриття кримінального провадження на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.
Відповідно до положень ст. 122 КПК витрати, пов`язані із залученням спеціалістів, перекладачів та експертів, несе сторона кримінального провадження, яка залучила спеціаліста, перекладача чи експерта, крім випадків, встановлених КПК, у тому числі ст. 124 КПК. Залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, а також проведення експертизи за дорученням слідчого судді або суду здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.
Отже, чинний кримінальний процесуальний закон чітко встановлює, що витрати на залучення експерта стягуються з обвинуваченого лише у двох випадках: ухвалення щодо нього (обвинуваченого) обвинувального вироку; залучення експерта безпосередньо обвинуваченим (стороною захисту).
Тому, виходячи з вищевикладеного, судові витрати слід віднести на рахунок держави.
Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.44, 46 КК України, п.1 ч.2 ст.284, 285, ч.4 ст.286,288, 314, 350,369-372,376,382-385 КПК України, суд, -
Звільнити ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням із потерпілим.
Судові витрати - віднести на рахунок держави.
Речовий доказ по справі після набрання рішенням суду законної сили, а саме: автомобіль «Renault Logan» реєстраційний номер НОМЕР_2 передати власнику ОСОБА_12 ( ОСОБА_9 ).
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом семи діб з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1