Справа № 716/1270/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.09.2021 Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Заставна кримінальне провадження, внесене в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за №0001208 від 17.05.2021 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця та жителя АДРЕСА_1 ,Чернівецької з середньою освітою, не одруженого, фізичної особи -підприємця, раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 03 травня 2021 року, близько 03 години 00 хвилин, перебуваючи на території домогосподарства, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, в ході раптово виниклого конфлікту на фоні неприязних відносин наніс 1 (один) удар долонею правої руки по обличчю, а саме в район нижньої щелепи ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В результаті чого спричинив останньому тілесне ушкодження у вигляді подвійного перелому нижньої щелепи справа та зліва зі зміщенням в ментальних ділянках. Дані тілесні ушкодження відповідно до висновку експерта Кіцманської філії Чернівецького обласного бюро СМЕ №82-Мд відносяться до середнього ступеня тяжкості, що призвело до тривалого розладу здоров`я.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого діяння визнав повністю, попросив пробачення у потерпілого та надав суду показання про те, що 02.05.2021 у вечорі він перебував в центрі села Кадубівці в бар-клубі «Ромашка», де відпочивав із друзями. Пізніше вже біля 02:30 ночі 03.05.2021 після закриття бару вони з друзями вирішили продовжити відпочинок в будинку ОСОБА_6 по АДРЕСА_1 . Перебуваючи на території господарства ОСОБА_7 , до них прийшов ОСОБА_8 в стані алкогольного сп`яніння, який почав сваритися з незрозумілої причини. Тоді між ним і ОСОБА_9 виник конфлікт, під час якого він вдарив останнього правою рукою в обличчя ОСОБА_5 . Їх розборонив ОСОБА_10 і суперечка закінчилася, а ОСОБА_11 відправили до дому.

Потерпілий ОСОБА_5 надав суду показання про те, що він проживає в м.Новоселиця, а в той час перебував в гостях у свого дідуся в с. Кадубівці. 02.05.2021 він разом із братом ОСОБА_12 перебували в барі « ОСОБА_13 ». Пізніше серед ночі вони вирішили продовжити відпочинок у хлопця по імені ОСОБА_14 . В подальшому у нього виник конфлікт із ОСОБА_15 , під час якого той наніс йому удар рукою в щелепу, від якого він втратив свідомість. Що було далі він не пам`ятає. У зв`язку з отриманим тілесним ушкодженням переломом щелепи, він тривалий час перебував на стаціонарному лікуванні. Потерпілий зазначив, що має до обвинуваченого претензії матеріального та морального характеру, оскільки останній не відшкодував йому витрати на лікування, просив призначити покарання ОСОБА_4 у відповідності до закону.

Представник потерпілого ОСОБА_16 в судове засідання не з`явився, в письмовій заяві просив розглянути кримінальне провадження без його участі.

Показання обвинуваченого та потерпілого відповідають фактичним обставинам справи і ніким не оспорюються. Сумнівів в достовірності та щирості цих показань немає, тому судове слідство було обмежено допитом обвинуваченого, потерпілого та дослідженням даних, які характеризують особу обвинуваченого.

Таким чином, вина ОСОБА_17 у вчиненому кримінальному правопорушенні підтверджується його показаннями та потерпілого, а також належно зібраними по справі доказами, що знаходяться в матеріалах кримінального провадження, які відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд визнав недоцільним досліджувати в судовому засіданні.

Проаналізувавши та оцінивши всі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю. Дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковано за ч.1 ст.122 КК України, оскільки він умисно спричинив потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я потерпілого.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_4 покарання, суд у відповідності до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого, обставини що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ч.1 ст. 67 КК України судом не встановлено.

Приймаючи до уваги ці обставин, зважаючи на те, що обвинувачений повністю визнав свою вину, вчинив нетяжкий злочин, раніше не судимий, по місцю проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, враховуючи поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, який не вжив ніяких заходів для надання медичної допомоги потерпілому або відшкодування понесених витрат на його лікування, думку потерпілого, який має до нього претензії матеріального та морального характеру, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 має бути призначене покарання необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів у виді позбавлення волі в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч.1 ст. 122 КК України із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 саме таке покарання суд приймає до уваги висновок, зазначений в досудовій доповіді, згідно якого орган пробації оцінив ризик вчинення ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення як середній. Ризик небезпеки для суспільства оцінено як середній. На думку органу пробації, виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

Цивільний позов потерпілим ОСОБА_5 в кримінальному провадженні не заявлено.

Речові докази та судові витрати в даному кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України і призначити йому покарання у виді одного року позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Відповідно до п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Відповідно до п.2 ч.3 ст. 76 КК України додатково покласти на ОСОБА_4 обов`язок: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_4 покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем його проживання.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_18