1Справа № 335/8792/21 1-кс/335/4587/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 серпня 2021 року слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі в залі суду скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженого слідчого Головного управління Національної поліції в Запорізькій області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,
ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність уповноваженого слідчого Головного управління Національної поліції в Запорізькій області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) після отримання заяви про кримінальне правопорушення від 26.07.2021 № 309.
Скаргу мотивувала тим, що вона звернулася до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області із заявою від 26.07.2021 № 309 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КК України щодо порушення права на безоплатну медичну допомогу для малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Однак, станом на 12.08.2021, відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР не внесені.
Вважаючи невнесення відомостей до ЄРДР по заяві від 26.07.2021 № 309, порушенням вимог чинного законодавства, заявник звернулася до суду з даною скаргою та просить суд зобов`язати слідчого внести відомості до ЄРДР у порядку та строки, передбачені ст. 214 КПК України.
В судовому засіданні ОСОБА_3 вимоги скарги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.
Головне управління Національної поліції в Запорізькій області, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду скарги, не забезпечив явку у судове засідання свого представника, що відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.
Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для її задоволення, з огляду на таке.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 303 КПК України бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 27.07.2021 ОСОБА_3 , засобами поштового зв`язку, звернулася до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області із заявою № 309 від 26.07.2021 року про вчинення кримінального правопорушення службовими особами Департаменту охорони здоров`я, якою просила порушити кримінальне провадження за ч. 1 ст. 184 КК України (щодо порушення права на безоплатну медичну допомогу для малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ).
Визначаючись щодо обґрунтованості скарги слідчий суддя виходить з того, що статтею 2 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, одним з яких є захист особи, суспільства від кримінальних правопорушень.
Реалізація вказаного завдання здійснюється шляхом забезпечення кожному громадянину права на звернення до уповноважених органів з заявою про вчинене кримінальне правопорушення.
Зазначене право породжує відповідний обов`язок органів прокуратури, досудового розслідування своєчасно відреагувати на такі звернення у передбачений законом спосіб, тобто відповідно до встановленої процесуальним законом процедури.
В силу частини першої статті 9 КПК України на керівника органу досудового розслідування покладений обов`язок неухильно додержуватись вимог Кримінального процесуального кодексу.
Відповідно до частини першої статті 214 КПК України, прокурор, слідчий у строк, що не перевищує 24 годин після подання заяви про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.
Частиною сьомою статті 214 КПК України передбачено, якщо відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені прокурором, він зобов`язаний невідкладно, але не пізніше наступного дня, з дотриманням правил підслідності передати наявні у нього матеріали до органу досудового розслідування та доручити проведення досудового розслідування.
Згідно з положеннями частини другої зазначеної статті досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР.
Частиною першою статті 25 КПК України передбачено, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.
Відповідно до частини четвертої статті 214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.
З огляду на вищевикладене слідчий суддя дійшов висновку, що уповноваженою особою Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, не виконано вимоги частини першої статті 214 КПК України, щодо внесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 від 26.07.2021 за № 309.
Як уже зазначалося, відповідно до частини першої статті 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.
Вищий Спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своєму інформаційному листі № 1640/0/4-12 від 09.11.2012 «Про деякі питання порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування», роз`яснив, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 214 КПК бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, і саме в цьому контексті слід оцінювати доводи заявників в разі оскарження бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР. Отже, якщо відомості до ЄРДР в порушення ст. 214 КПК внесені не були, то в заявника є право на оскарження такої бездіяльності до суду в порядку ст. 303 КПК. У разі ж оскарження бездіяльності прокурора чи слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення (відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 303 КПК) суть розгляду справ даної категорії полягає у встановленні, чи дотримувався прокурор чи слідчий процедури, визначеної ч. 1 ст. 214 КПК щодо 24-годинного терміну внесення відомостей до ЄРДР. Слідчий суддя при розгляді скарги не повинен встановлювати обставини, зокрема чи містить заява, повідомлення про кримінальне правопорушення склад злочину або досліджувати докази про наявність в діяннях особи складу кримінального правопорушення.
Кожен, чиї права та свободи, викладені у «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», порушуються, має право на ефективний засіб правового захисту у відповідному національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинено особами, що діяли як офіційні особи (Рекомендація Rec (2004) 6 Комітету Міністрів Державам-членам СЕ, прийнята Комітетом Міністрів 12.05.2004).
Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує існування у внутрішньому праві засобів, які надають можливість скористатися правами і свободами, закріпленими в Конвенції, незалежно від того, як вони подані в національній правовій системі. Це положення вимагає, щоб відповідний внутрішній орган вивчив зміст скарги, яка базується на Конвенції, та забезпечив необхідне виправлення порушеного права, що визначено у рішенні ЄСПЛ «Chahal v. the UK», n. 145.
Крім того, у рішенні ЄСПЛ від 13.12.2012 «SouzaRibeiro v. France» визначено, що особлива увага має приділятися забезпеченню оперативності вирішення питань, порушених при зверненні до засобу юридичного захисту, оскільки не виключено те, що надмірна тривалість такої процедури може позначитися на адекватності такого засобу.
Згідно з п. 18 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді суду першої інстанції належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
За п. 15 ч. 1 ст. 7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч. 1 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексу.
Згідно п. 4 ч. 1 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є: змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Аналіз заяви ОСОБА_3 від 26.07.2021 за № 309 дає підстави для висновку, що така за своїм змістом є заявою (повідомленням) про кримінальне правопорушення, у розумінні ч. 1 ст. 214 КПК України, оскільки містить обставини, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, відтак відомості, викладені у такій, згідно вимог ст. 214 КПК України, підлягають внесенню повноважним слідчим в Єдиний реєстр досудових розслідувань.
Проте жодних матеріалів кримінального провадження чи доказів того, що свідчать про факт внесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 від 26.07.2021 за № 309 до суду не надходило, а відтак слідчий суддя вважає, що невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР є порушенням процесуальних прав заявника.
Частиною першою та другою статті 307 КПК України передбачено, що за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає за необхідним зобов`язати уповноважену особу Головного управління Національно поліції в Запорізькій області внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 від 26.07.2021 за № 309.
Окрім цього, ОСОБА_3 вказує на те, що на її думку зазначені в заяві від 26.07.2021 за № 309 дії службових осіб Департаменту охорони здоров`я, підлягають кваліфікації за ч. 1 ст. 184 КК України і вимагає зобов`язати внести відомості в ЄРДР саме за такою кваліфікацією.
Однак слідчий суддя зазначає, що у слідчого судді відсутні повноваження здійснювати кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням конкретних статей Кримінального кодексу України по викладених у заяві про вчинення кримінального правопорушення обставинах.
Відповідно до ст. 214 КПК України визначати правову кваліфікацію конкретного кримінального правопорушення на стадії досудового розслідування входить у компетенцію слідчого, дізнавача, прокурора.
Статтями 36, 40, 40-1 КПК України встановлено, що прокурор, слідчий і дізнавач, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
Крім цього, заявнику не належить право на внесення в ЄРДР відомостей за заявою, повідомленням про кримінальне правопорушення за бажаною нею кваліфікацією дій особи (осіб) за диспозицією статтей КК України, оскільки право на кримінально-правове переслідування конкретної третьої особи із обраною самостійно кваліфікацією скаржнику не гарантується, в тому числі положеннями Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод людини.
Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 2, 9, 25, 214, 303, 306, 307 КПК України, слідчий суддя,
Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.
Зобов`язати уповноважену особу Головного управління Національно поліції в Запорізькій області внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 від 26.07.2021 за № 309 та надати заявнику, у встановленому законом порядку, витяг з Єдиного державного реєстру досудових розслідувань.
Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Вступна та резолютивна частини ухвали виготовлені в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 25 серпня 2021 р.

Повний текст ухвали оголошений 31 серпня 2021 р.

Слідчий суддя ОСОБА_1