Категорія: ст. 303 КПК України. Суддя-доповідач у апеляційній інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
Іменем України

24 листопада 2021 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали справи за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 9 серпня 2021 року,

у с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 9 серпня 2021 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою від 05.04.2021 року.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні вказаної скарги, слідчий суддя виходив з того, що будучи належним чином повідомленим про розгляд поданої ним скарги, ОСОБА_6 не з`явився у судове засідання, не повідомив про причини своєї неявки та клопотання або заяви про відкладення розгляду не надходили до суду. З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що подану скаргу заявник не підтримує.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді місцевого суду, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить: скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 від 09.08.2021 року у справі №757/21446/21-к за його скаргою від 06.04.2021 року; постановити нову ухвалу, якою зобов`язати посадових осіб Офісу Генерального прокурора відповідно до вимог ст. 214 КПК України внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості, що зазначені у його заяві до Генерального прокурора від 05.04.2021 року.

В обґрунтування апеляційної скарги стверджує, що дійсно був повідомлений про дату, час та місце розгляду його скарги, однак при постановленні ухвали слідчим суддею місцевого суду не враховано звернення Ради суддів України з проханням утриматися від участі в судових засіданнях у період дії карантинних обмежень, пов`язаних із поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, якщо слухання не передбачають обов`язкової присутності учасників справи. Зважаючи на вказане звернення, на думку апелянта, розгляд його скарги на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора відноситься до даної категорії справ.

Крім того, зауважує, що з урахування ухвали Київського апеляційного суду від 05.07.2021 року суд першої інстанції мав керуватися вимогами ч. 2 ст. 60 КПК України, якою передбачено його право як заявника на отримання від Офісу Генерального прокурора документа, що підтверджує прийняття і реєстрацію поданої ним заяви, а також витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Представник прокуратури та апелянт в судове засідання не з`явилися, про день та час судового засідання, повідомлялись належним чином. В поданій апеляційній скарзі адвокат просив розглядати скаргу без його участі, причини неявки прокурора суду невідомі, а тому враховуючи положення ст. 405 КПК України, колегія суддів вважає за можливе проводити апеляційний розгляд у відсутність прокурора та апелянта.

Як зазначено у п. 66 справи Європейського суду з прав людини "Смірнова проти України" розумність тривалості провадження повинна бути оцінена в світлі обставин справи та з огляду на наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів, а також предмет спору (Frydlender v. France, N 30979/96, параграф 43, ECHR 2000-VII). Крім того, відповідно до п. 69 даної справи обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається в першу чергу на відповідні державні органи (Mitchell and Holloway v. the United Kingdom, no. 44808/98, параграф 56, рішення від 17 грудня 2002 року).

Крім того, апеляційний суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно виконувати процесуальні обов`язки.

Заслухавши доповідь головуючого судді, перевіривши та дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали судової справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з таких підстав.

29.07.2021 року ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою від 05.04.2021 року.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 9 серпня 2021 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою від 05.04.2021 року.

Разом з тим, як убачається з ухвали, яка оскаржується, слідчим суддею скарга по суті не розглядалася, оскільки підставою для відмови у задоволенні скарги є неявка в судове засідання особи, яка її подала.

В мотивування ухвали, слідчий суддя послався на те, що оскільки ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, то на час розгляду скарги заявлені вимоги останній не підтримує.

Однак, такий висновок слідчого судді не ґрунтується на вимогах кримінального процесуального закону.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України розгляд скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подавала скаргу чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Посилання слідчого судді в оскаржуваній ухвалі на те, що скаржник, будучи належним чином повідомленим про розгляд поданої ним скарги, в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, не давали підстав для висновку, що станом на час розгляду скарги заявлені ОСОБА_6 вимоги не підтримуються, а тому такі посилання не можуть бути визнані належним обґрунтуванням прийнятого судового рішення, оскільки воно не ґрунтується на вимогах закону, в тому числі на загальних засадах кримінального провадження та нормах законодавства, з аналізу яких виходив суд.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Доступ до правосуддя є одним із основоположних принципів верховенства права, гарантованим Конституцією України (ст. 55 ч. 2, ст. 129 ч. 2 п. 8 Конституції України, ст. 7, ст. 9 ч. 6, ст. 24 КПК України).

Також, стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий суд, що включає також право на розгляд справи. Право на розгляд справи означає право особи звернутися за захистом до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. Обов`язковою умовою дотримання цього права є те, що особі має бути забезпечена можливість реалізації зазначених прав без будь-яких обмежень, перешкод чи ускладнень. Можливість людини без перепон одержати судовий захист є головним змістовним аспектом поняття доступу до правосуддя.

Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" п. 36).

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що відмовивши у задоволенні скарги у зв`язку з неявкою в судове засідання заявника, слідчий суддя позбавив його права на судовий захист, не дослідив належним чином доводи скарги, що призвело до невстановлення фактичних обставин у справі, які впливають на її правильне вирішення, а тому ухвала слідчого судді не може бути визнана законною, обґрунтованою і вмотивованою, тобто не відповідає вимогам ст. 370 КПК України.

Оскільки слідчим суддею допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, ухвала слідчого судді суду першої інстанції підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду за скаргою ОСОБА_6 у суді першої інстанції, отже апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 404, 405, 407 ч. 3 п. 2, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 , задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 9 серпня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою від 05.04.2021 року, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою від 05.04.2021 року.

Ухвала апеляційного суду є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_7 ОСОБА_8 ОСОБА_9 р о л ь