КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 368/2466/14-к Провадження № 11-кп/824/3266/2021 Головуючий в суді першої інстанції: ОСОБА_1 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2021 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 20000757 щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Біла Церква Рахівського району Закарпатської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця села Березовичі Володимир-Волинського району Волинської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
12 липня 2006 року Козятинським районним судом Вінницької області за ч. 1 ст. 187 КК України до трьох років позбавлення волі;
21 січня 2009 року Шевченківським районним судом міста Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до чотирьох років шести місяців позбавлення волі,

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_8

В С Т А Н О В И Л А :

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 16 червня 2021 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 20000757 за обвинуваченням ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 187 КК України повернуто прокурору скасувати та призначити новий розгляд обвинувального акта у суді першої інстанції зі стадії підготовчого провадження.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 16 червня 2021 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 20000757 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 187 КК України повернуто прокурору.

Прокурор в апеляційній скарзі зазначає, що ухвала суду першої інстанції є незаконною та такою, яка підлягає скасуванню внаслідок істотного порушення вимог кримінального процесуального закону та невідповідністю висновків суду, викладених в судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.
Апелянт вказує, що на виконання вимог п. а ч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також з урахуванням встановлених в ході судового розгляду обставин провадження, прокурором використано своє право, передбачене ст. 338 КПК України, та 12 січня 2017 складено новий обвинувальний акт у якому викладено обвинувачення, висунуте ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .
Крім того прокурор звертає увагу на те, що 07 червня 2018 року обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ухвалою Обухівського районного суду Київської області з аналогічних підстав був повернутий прокурору для усунення недоліків, яка 18 липня 2018 року була скасована ухвалою Апеляційного суду Київської області.
Також апелянт вказує на те, що під час підготовчого судового засідання обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , їх захисники ОСОБА_9 та ОСОБА_10 не заперечували щодо призначення кримінального провадження до судового розгляду, при цьому обвинувачені також заявили клопотання про розгляд кримінального провадження стосовно них судом присяжних.
Прокурор зазначає, що повертаючи обвинувальний акт з підстав неправильно сформульованого обвинувачення суд першої інстанції позбавив прокурора можливості скористатись своїми правами, визначеними статтями 338, 339 КПК України, щодо зміни обвинувачення в суді або висунення додаткового обвинувачення.
Поряд з цим, апелянт звертає увагу на правовий висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 24 листопада 2016 року № 5-328 кс 15 відповідно до якого під час підготовчого судового засідання суд не може надавати оцінку відповідності встановлення обставин вчинення злочину та оцінювати правильність кваліфікації дій обвинуваченого, а лише повинен перевірити обвинувальний акт на його відповідність вимогам ст. 291 КПК України.
Прокурор зазначає, що наведені в обвинувальному акті щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 фактичні дані в своїй сукупності дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що, у свою чергу, дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.
Таким чином, апелянт підсумовує, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України в повному обсязі.

Ухвала суду першої інстанції про повернення обвинувального акта вмотивована тим, що він не відповідає вимогам ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки обвинувальний акт складений відносно підозрюваних, а не обвинувачених, що суперечить вимогам КПК України, в ньому повністю відсутнє сформульоване органом досудового слідства обвинувачення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а також слідчим та прокурором наперед до розгляду кримінального провадження судом констатовано, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вчинили кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 187, п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, що прямо суперечить положенням ст. 62 Конституції України, та загальним засадам кримінального провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити,колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Приписами ст. 314 КПК України передбачено, що під час підготовчого судового засідання головуючий з`ясовує в учасників судового провадження їх думку щодо можливості призначення судового розгляду.
Основне завдання стадії підготовчого судового засідання полягає в тому, щоб процесуально та організаційно забезпечити проведення судового розгляду відповідно до положень кримінального процесуального законодавства.
Однією з обставин, яка перешкоджає призначенню провадження до судового розгляду є невідповідність обвинувального акта вимогам кримінального процесуального закону.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що повернення обвинувального акта прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акта вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.
Так, у своєму рішенні суд першої інстанції вказав, що обвинувальний акт складений відносно підозрюваних, а не обвинувачених, що суперечить вимогам КПК України, в ньому повністю відсутнє сформульоване органом досудового слідства обвинувачення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а також слідчим та прокурором наперед до розгляду кримінального провадження судом констатовано, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вчинили кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 187, п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, що прямо суперечить положенням ст. 62 Конституції України, та загальним засадам кримінального провадження, отже обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору.

Колегія суддів не погоджується із такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони не ґрунтується на вимогах чинного кримінального процесуального законодавства.
Так, висновки суду про те, що наявний в матеріалах справи обвинувальний акт, складений відносно підозрюваних, а не обвинувачених, не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки як вбачається обвинувального акта, у якому сформульоване змінене обвинувачення від 12 січня 2017 року, останній складений відносно обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .
При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що підозрюваний набуває статусу обвинуваченого з направленням обвинувального акта до суду, тому з часу направлення першого обвинувального акта до суду, а саме з 16 грудня 2013 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 набули статусу обвинувачених у цьому кримінальному провадженні.
Крім того, є необґрунтованими і висновки суду про те, що слідчим та прокурором наперед до розгляду кримінального провадження судом констатовано, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вчинили кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 187, п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.
Як вбачається із матеріалів справи, прокурор скориставшись своїм правом, передбаченим ст. 36, 338 КПК України 12 січня 2017 року змінив обвинувачення у кримінальному провадженні № 0000757, відповідно до якого ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, а ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України.

При цьому відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення. Він повинен відповідати вимогам ст. 291 КПК України.
Зокрема, обвинувальний акт, згідно п. 5 ч. 2 вказаної норми закону повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Таким чином, прокурор викладає в обвинувальному акті ті обставини, які він вважає встановленими, тому іншої форми викладу фактичних обставин, в якій вказувалось би про імовірність вчинення обвинуваченими певних кримінально-карних дій є неприпустимим.
Щодо недоліків у формулюванні обвинувачення та викладі фактичних обставин кримінальних правопорушень, про які зазначає суд першої інстанції, то колегія суддів звертає увагу, що в обвинувальному акті відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, зазначаються лише ті обставини, які прокурор, слідчий вважають встановленими.
Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ст. ст. 36, 40 КПК України, слідчий, прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійними у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
Із обвинувального акта вбачається, що він містить усі відомості, передбачені ст. 291 КПК України, зокрема у ньому викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, формулювання обвинувачення та правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що підстав для повернення обвинувального акта прокурору немає, а тому ухвала суду підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 376 ч. 2, 404, 407, 418, 419 КПК України колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_11 задовольнити.
Ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 16 червня 2021 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні 20000757 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 187 КК України повернуто прокурору, скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4