Ухвала

31 серпня 2021 року

м. Київ
справа № 371/1313/18

провадження № 51-1072ск20
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши матеріали провадження за касаційною скаргою захисника засудженої ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 на вирок Кагарлицького районного суду Київської області від 23 січня 2020 року й ухвалу Київського апеляційного суду від 9 липня 2020 року щодо ОСОБА_4 ,
встановив:
Ухвалами Верховного Суду колегії суддів Касаційного кримінального суду від

15 червня 2020 року та 28 грудня 2020 року касаційні скарги засудженої

ОСОБА_4 та її захисника адвоката ОСОБА_6 було повернуто на підставі

п.1 ч. 3 ст. 429 Кримінального процесуального кодексу (далі КПК).
9 серпня 2021 року до Касаційного кримінального суду надійшла касаційна скарга адвоката ОСОБА_5 разом із клопотанням про поновлення строку касаційного оскарження судових рішень щодо засудженої ОСОБА_4 .
Суд, перевіривши доводи, викладені в клопотанні, дійшов висновку про те, що клопотання захисника ОСОБА_5 про поновлення строку на касаційне оскарження задоволенню не підлягає з таких підстав.
Відповідно до приписів ч. 2 ст. 113 КПК процесуальні дії під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу. Вимога про необхідність виконання процесуальних дій у встановлений КПК строк також міститься у ст. 116 вказаного Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 426 КПК касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Правило дотримання тримісячного строку має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності.
Пунктом 3 ч. 3 ст. 429 КПК передбачено, що касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.
Як убачається із матеріалів провадження за скаргою, 9 липня 2020 року було проголошено ухвалу апеляційного суду Київської області. Однак, до суду касаційної інстанції з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень захисник звернувся лише 9 серпня 2021 року, тобто більше, ніж через рік після закінчення встановленого ст. 426 КПК строку касаційного оскарження судових рішень.
Суть доводів захисника у клопотанні зводиться до того, що він був призначений Регіональним центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Дніпропетровській області в червні 2021 року, засуджена ОСОБА_4 будучи юридично неграмотною не мала можливості в установлений законом строк усунути недоліки своєї касаційної скарги. Тому захисник вважає, що процесуальний строк засудженою пропущено з поважних причин.
Проте наведені доводи не можна визнати спроможними. Так, на виконання ухвали Верховного суду від 27 лютого 2020 року про залишення касаційної скарги засудженої без руху, ОСОБА_4 повторно до суду касаційної інстанції з новою редакцією касаційної скарги не зверталася. Крім того, в інтересах засудженої захисником ОСОБА_6 була подана касаційна скарга, яка ухвалою Верховного суду від 19 жовтня 2020 року була залишена без руху для усунення недоліків. Адвокат ОСОБА_6 22 грудня 2020 року повторно звернувся до суду касаційної інстанції з новою редакцією касаційної скарги, проте приписів ст. 427 КПК знову не дотримався, допущених недоліків касаційної скарги не усунув, тому вона разом з усіма доданими матеріалами була повернута адвокату ОСОБА_6 . Таким чином на період строку касаційного оскарження судових рішень засуджена ОСОБА_4 та її захисник мали можливість скористатися своїм правом касаційного оскарження судових рішень.
Частиною 1 ст. 117 КПКпередбачено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється лише в тому випадку, якщо судом буде визначено поважність причини пропуску цього строку. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.

З огляду на системний аналіз норм процесуального закону під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.
Правило дотримання тримісячного строку для подання касаційної скарги має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності. При цьому це правило надає сторонам кримінального провадження достатній строк для роздумів, у межах якого вони зобов`язані (мають право) вчинити процесуальну дію, чітко визначити свої аргументи та окреслити стверджувану правову позицію.
Аргументів на підтвердження поважності причин, через які засуджена не мала об`єктивної можливості подати касаційну скаргу протягом трьох місяців з дня вручення їй рішення суду апеляційної інстанції, у клопотанні захисника не наведено.
За таких обставин суд касаційної інстанції не вбачає підстав для поновлення захиснику строку на касаційне оскарження судових рішень щодо ОСОБА_4 .
Враховуючи викладене та керуючись ст. 429 КПК, Верховний Суд
постановив:
У задоволенні клопотання захисника засудженої ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 на вирок Кагарлицького районного суду Київської області від 23 січня 2020 року й ухвалу Київського апеляційного суду від 9 липня 2020 року щодо ОСОБА_4 відмовити, а касаційну скаргу на вказані судові рішення разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3