Справа № 159/7138/21
Провадження № 1-кп/159/173/22
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 січня 2022 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
потерпілої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001296 від 27 листопада 2021 року про обвинувачення,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Ковель Волинської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого:

- 27 жовтня 2009 року Ковельським міськрайонним судом Волинської області за частиною третьою статті 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців;

- 17 червня 2015 року Ковельським міськрайонним судом Волинської області за частиною третьою статті 185, частиною четвертою статті 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років;

- 04 грудня 2015 року Старовижівським районним судом Волинської області за частиною першою статті 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років,на підставі частини четвертої статті 70 КК України шляхом часткового приєднання до вказаного покарання покарання за вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 17 червня 2015 року засуджений до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, 19 січня 2019 року звільнений з Держаної установи «Бердичівський виправний центр» № 108 у зв`язку з відбуттям покарання, судимість не знята та непогашена, у встановленому законом порядку,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 27, частиною третьою статті 185 КК України,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця села Куликовичі Луцького (Маневицького) району Волинської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше неодноразово судимого:

- 30 листопада 2012 року Маневицьким районним судом Волинської області за частиною третьою статті 185, частиною першою статті 304 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки;

- 27 травня 2013 року Маневицьким районним судом Волинської області за частиною третьою статті 185, частиною першою статті 304 КК України, із застосуванням частини першої статті 70, частиною першою статті 71 КК України до 4 років і 6 місяців позбавлення волі;

- 09 червня 2015 року Теребовлянським районним судом Тернопільської області за частиною першою статті 393, частиною першою статті 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі,ухвалою Шевченківського районного суду міста Львова від 15 червня 2016 року керуючись частиною п`ятою статті 72 КК України, зараховано в строк попереднього ув`язнення з 03 квітня 2015 року по 10 липня 2015 року з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі, звільнений 26 червня 2018 року по відбуттю покарання, відповідно, на даний час судимість не знята та непогашена, у встановленому законом порядку,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 27, частиною третьою статті 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 діючи умисно та за попередньою змовою разом з невстановленою досудовим слідством особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, керуючись корисливим мотивом, з метою таємного викрадення чужого майна,використовуючи транспортний засіб марки «Audi» A6 Allroad, з номерним знаком НОМЕР_1 , номер шасі № НОМЕР_2 , від будинку, розміщеного за адресою: АДРЕСА_4 приїхали до багатоквартирного будинку, розміщеного за адресою: АДРЕСА_5 , з метою вчинення крадіжки грошових коштів в розмірі 175 056 гривень, належних ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з квартири АДРЕСА_6 , розміщеній у вказаному будинку. Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на пособництво у вчиненні крадіжки, ОСОБА_5 спільно невстановленою досудовим слідством особою за попередньою домовленістю, зайшли до першого парадного під`їзду даного будинку, де на п`ятому (останньому) поверсі ОСОБА_5 підсадив дану невстановлену особу на дах вказаного будинку, оскільки самостійно туди потрапити неможливо, з якого остання мала намір за допомогою альпіністського спорядження, через вікно, потрапити до квартири належної ОСОБА_7 та викрасти грошові кошти, після чого вийшов з під`їзду та разом з ОСОБА_4 , який залишився їх чекати біля вказаного автомобіля, чекали доки невстановлена досудовим слідством особа повернеться з викраденими грошовими кошами з метою втечі з місця вчинення злочину разом з викраденими грошовими коштами, таким чином сприяти у переховуванні предметів здобутих злочинним шляхом та у приховуванні кримінального правопорушення. Невдовзі, ОСОБА_4 побачив поліцейський автомобіль, який рухався неподалік, а тому з метою не бути впійманими, не дочекавшись повернення невстановленої досудовим слідством особи,обвинувачені сіли до даного автомобіля, при цьому ОСОБА_4 сів за кермо, та втекли з місця вчинення злочину.

Своїми умисними діями, які виразились у пособництві у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням в житло, що завдало значної шкоди потерпілому, шляхом усунення перешкод для вчинення кримінального правопорушення, а також: у приховуванні кримінального правопорушення, шляхом заздалегідь обіцяного переховування предметів, здобутих злочинним шляхом, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , кожен зокрема, вчинили кримінальне правопорушення, передбачене частиною п`ятою статті 27, частиною третьою статті 185 КК України.

До початку судового розгляду між прокурором Ковельської окружної прокуратури Волинської області ОСОБА_3 , якому на підставі статті 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, зі згоди потерпілої ОСОБА_7 , та між обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_6 , укладена угода про визнання винуватості, згідно якої ОСОБА_4 беззастережно визнає себе винуватим в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 27, частиною третьою статті 185 КК України при обставинах вказаних у обвинувальному акті.

Істотними для цього кримінального провадження обставинами є те, що обвинувачений ОСОБА_4 щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю злочину.

Сторони погоджуються на призначення ОСОБА_4 покарання за частиною п`ятою статті 27, частиною третьою статті 185 КК України 5 років позбавлення волі, на підставі статті 75 КК України, звільнити від відбування покарання з випробуванням з покладенням на нього обов`язків, передбачених статтею 76 КК України.

Погоджуючись на призначення такого покарання, сторони розуміють наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, щиро розкаявся у вчиненому і просить затвердити угоду про визнання винуватості. Пояснив, що розуміє права, визначені частиною четвертою статті 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені частиною другою статті 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, який буде призначений йому судом у разі затвердження угоди про визнання винуватості, наслідки укладення та затвердження угоди, які в судовому засіданні були додатково роз`яснені.

Захисник - адвокат ОСОБА_6 також прохає суд затвердити угоду про визнання винуватості.

Прокурор вважає, що зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам діючого законодавства та угода підлягає затвердженню судом.

Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні підтвердила, що будь-яких моральних чи матеріальних претензій до обвинуваченого ОСОБА_4 не має, не заперечує проти укладення угоди про визнання винуватості.

Крім того, до початку судового розгляду між прокурором Ковельської окружної прокуратури Волинської області ОСОБА_3 , якому на підставі статті 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, зі згоди потерпілої ОСОБА_7 , та між обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_6 , укладена угода про визнання винуватості, згідно якої ОСОБА_5 беззастережно визнає себе винуватим в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 27, частиною третьою статті 185 КК України при обставинах вказаних у обвинувальному акті.

Істотними для цього кримінального провадження обставинами є те, що обвинувачений ОСОБА_5 щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю злочину.

Сторони погоджуються на призначення ОСОБА_5 покарання за частиною п`ятою статті 27, частиною третьою статті 185 КК України 5 років позбавлення волі, на підставі статті 75 КК України, звільнити від відбування покарання з випробуванням з покладенням на нього обов`язків, передбачених статтею 76 КК України.

Погоджуючись на призначення такого покарання, сторони розуміють наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, щиро розкаявся у вчиненому і просить затвердити угоду про визнання винуватості. Пояснив, що розуміє права, визначені частиною четвертою статті 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені частиною другою статті 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, який буде призначений йому судом у разі затвердження угоди про визнання винуватості, наслідки укладення та затвердження угоди, які в судовому засіданні були додатково роз`яснені.

Захисник - адвокат ОСОБА_6 також прохає суд затвердити угоду про визнання винуватості.

Прокурор вважає, що зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам діючого законодавства та угода підлягає затвердженню судом.

Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні підтвердила, що будь-яких моральних чи матеріальних претензій до обвинуваченого ОСОБА_5 не має, не заперечує проти укладення угоди про визнання винуватості.

Розглядаючи питання про можливість затвердження даних угод про визнання винуватості, суд керується наступним.

За приписами статті 468, частини четвертої статті 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена, зокрема, у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, приходить до висновку, що зміст угод про визнання винуватості відповідає вимогам статті 472 КПК України, вона укладена з додержанням порядку укладення угоди, добровільно, без будь-якого примусу, про що свідчать надані обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 пояснення. Зокрема, суд, переконався, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільним та не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про визнання винуватості. Судом з`ясовано, що будь-яких скарг обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 під час кримінального провадження не подавали.

Суд вважає, що укладені угоди про визнання винуватості правомірні, відповідають інтересам суспільства та держави, укладені добровільно, не порушують права свободи інтереси сторін та інших осіб, узгоджені сторонами міри покарання у виді позбавлення волі, із застосуванням статті 75 КК України, відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановлених загальною частиною КК України, а тому необхідно затвердити угоди, призначивши обвинуваченим узгоджену сторонами міру і вид покарання.

Строк дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту закінчився. Про обрання запобіжного заходу сторона обвинувачення не клопотала. Суд також не знаходить підстав для застосування таких заходів забезпечення кримінального провадження на час набрання вироком законної сили.
Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати та речові докази у справі відсутні.

Керуючись статтями 368, 370, 371, 373-376, 475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Угоду про визнання винуватості від 20 січня 2022 року в кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001296 від 27 листопада 2021 року, укладену між прокурором Ковельської окружної прокуратури Волинської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_6 , - затвердити.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 27, частиною третьою статті 185 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені статтею 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання.

Угоду про визнання винуватості від 20 січня 2022 року в кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001296 від 27 листопада 2021 року, укладену між прокурором Ковельської окружної прокуратури Волинської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_6 , - затвердити.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 27, частиною третьою статті 185 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені статтею 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання.

Вирок може бут и оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя Ковельського

міськрайонного суду ОСОБА_8