ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/9461/21 Номер провадження 11-сс/814/851/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2021 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7

захисника адвоката ОСОБА_8

підозрюваної ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції провадження за апеляційною скаргою прокурора Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчук від 07 жовтня 2021 року, -
В С Т А Н О В И Л А :
Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Кременчуцького РУП ГУНП у Полтавській області ОСОБА_10 про застосування підозрюваній ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 жовтня 2021 року за № 0001523.
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці м. Дрезден Німеччина, проживаючій за адресою: АДРЕСА_1 , -
застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту та покладено на неї обов`язки, передбачені п.п. 1,2,3 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Приймаючи таке рішення слідчий суддя врахував наявність: обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_11 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, яка підтверджується вагомими доказами; ризиків, передбачених п.п. 1, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що підозрювана може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_11 у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона підозрюється та його конкретні обставини; особу підозрюваної, а також недоведеність прокурором недостатності застосування більш м`якого запобіжного заходу підозрюваній для запобігання зазначеним вище ризикам.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчук від 07 жовтня 2021 року та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів.
Свої вимоги апелянт мотивує тим, що слідчим суддею не враховано те, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою не зможе запобігти ризикам переховування підозрюваної від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілого і свідків у кримінальному провадженні, так як ОСОБА_9 , підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, несудима у силу ст.89 КК України, не має роботи та проживає в одному помешканні з потерпілим та свідком ОСОБА_12 .

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу; потерпілого, підозрювану та її захисника, які заперечили щодо апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

У відповідності до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні й достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що Кременчуцьким РУП ГУНП у Полтавській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 жовтня 2021 року за № 0001523, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 05 жовтня 2021 року приблизно о 17 годині 15 хвилин ОСОБА_9 у своїй квартирі АДРЕСА_2 , у ході словесного конфлікту умисно нанесла удар кухонним ножем потерпілому ОСОБА_7 в область правої лопатки, завдавши останньому тяжкі тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної рани спини з проникненням у грудну порожнину.
06 жовтня 2021 року слідчим СВ Кременчуцького РУП ГУ НП у Полтавській області ОСОБА_10 , за погодженням прокурора Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_6 , повідомлено ОСОБА_9 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, а саме в умисному тяжкому тілесному ушкодженні (а.с. 22).

07 жовтня 2021 року слідчий СВ Кременчуцького РУП ГУ НП у Полтавській області ОСОБА_10 , за погодженням Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_13 , звернувся до слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчук із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваній, строком на 60 днів, мотивуючи наявністю: обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, ризиків, передбачених п.п. 1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що підозрювана може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення, а також неможливістю запобігти вказаним вище ризикам шляхом застосування ОСОБА_9 інших більш м`яких запобіжних заходів.

07 жовтня 2021 року слідчим суддею цього суду відмовлено у задоволенні названого клопотання, застосовано підозрюваній запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту та покладено на неї обов`язки, передбачені п.п. 1,2,3 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Приймаючи таке рішення слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_11 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, яка підтверджується вагомими доказами; ризиків, передбачених п.п. 1, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що підозрювана може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_11 у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона підозрюється та його конкретні обставини; вік, стан здоров`я підозрюваної, те, що вона у силу ст.89 КК України несудима, наявність у неї міцних соціальних зв`язків у місці її проживання, неофіційної роботи, та недоведеність прокурором недостатності застосування більш м`якого запобіжного заходу підозрюваній для запобігання зазначеним вище ризикам.

З таким висновком погоджується і колегія суддів.

Судове рішення слідчого судді є належним чином обгрунтованим та вмотивованим, а переконливих аргументів, які б свідчили про його помилковість прокурором не наведено.
За ст. 177 КПК України підставою, застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182). Вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинені підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. При цьому, слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх вказаних вище обставин.

Прокурор та слідчий у судах першої та апеляційної інстанцій не довели наявність обставин, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України.

У той час як ч.2 ст.194 КПК України є імперативною нормою і чітко регламентує, що слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених ч. 1ст. 194 КПК України.

Слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КПК України, що підтверджуються вагомими доказами, а також ризиків, передбачених п.п.1,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, наявність яких не оспорюється ніким з учасників провадження.

Колегія суддів, окрім врахованого слідчим суддею, також враховує те, що ОСОБА_9 сприяла органу досудового розслідування у встановленні обставин злочину, у якому вона підозрюється, а саме повідомляла обставини нанесення нею потерпілому тяжкого тілесного ушкодження ножем, що підтверджується протоколом допиту останньої від 07 жовтня 2021 року (а.с. 37-38), думку потерпілого ОСОБА_7 чоловіка підозрюваної, який просив не застосовувати ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, пояснивши, що сварка відбулась через його поведінку. З цих підстав, непереконливим є доводи апелянта про існування ризику незаконного впливу підозрюваної на потерпілого.

Разом з тим, апеляційний суд вважає наявним ризик незаконного впливу ОСОБА_9 на свідків, однак з урахуванням всіх обставин з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує застосування запобіжного заходу у їх сукупності, зокрема й вікових, психологічних особливостей підозрюваної, наявністю в останньої соціально-стримуючих факторів, дані доводи прокурора не спростовують правильних висновків слідчого судді та не свідчать про недостатність застосування підозрюваній запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.

Слід зазначити, що застосування запобіжного заходу не має карального характеру, а його метою є саме забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, з тим щоб орган досудового розслідування зміг виконати завдання передбачені ст.2 КПК України.
Про правильність судового рішення слідчого судді додатково свідчить і той факт, що підозрювана самостійно, за першою вимогою апеляційного суду у визначений час, з`явилась у судове засідання для участі у розгляді апеляційної скарги прокурора, у якій порушувалося питання про погіршення її становища шляхом застосування їй запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

На думку колегії суддів, обмеження свободи пересування підозрюваної шляхом її ізоляції у житлі через цілодобову заборону залишати житло, яка також обмежує свободу особи та змушує підозрювану відчувати на собі певний тягар заборон, зможе запобігти встановленим ризикам, що, у свою чергу, спростовує доводи апеляційної скарги прокурора.

Таким чином, слідчий суддя дійшов правильного висновку про застосування підозрюваній запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, з покладенням обов`язків передбачених ч.5 ст.194 КПК України, оскільки наведений запобіжний захід відповідатиме меті його застосування, забезпечить належну процесуальну поведінку ОСОБА_9 та не буде становити «особистий надмірний тягар для особи».

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

Урахувавши наведене вище, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчук від 07 жовтня 2021 року щодо ОСОБА_11 - без змін.
Ухвала оскарженню є остаточною й оскарженню не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4