Справа № 755/5508/17
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" вересня 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарях судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , розглянувши в залі суду в м. Києві у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 23.11.2015 року, №0017736 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Матросівка Кіровського району Автономної Республіки Крим, громадянин України, раніше не судимий, фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ;

підтриманим усіма потерпілими у цьому кримінальному провадженні: у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 135, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 384, ч. 1 ст. 396 КК України;
зміненим прокурором в порядку ст. 338 КПК України: у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 135, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 384 КК України

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Іллінці Чорнобильського району Київської області, громадянин України, раніше не судимий, фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 ,

підтриманим усіма потерпілими у цьому кримінальному провадженні: у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 135, ч. 1 ст. 384 КК України;
зміненим прокурором в порядку ст. 338 КПК України: у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 135, ч. 1 ст. 384 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:
прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,
представника потерпілої адвоката ОСОБА_13
захисників - адвокатів ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

У С Т А Н О В И В:

Судом визнано доведеним, що о 02 год 20 хв 23.11.2015 ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу кафе-шашличної «Дарна», яке розташоване за адресою: м. Київ, Броварський проспект, 8, стали очевидцями того, як його знайомі особа 1, особа 2, особа 3, особа 4 (стосовно особа 1, особа 2, особа 3 матеріли виділено в окреме провадження, в якому на цей час у Дніпровському районному суді міста Києва триває судовий розгляд. Стосовно особа 4 матеріали виділено в окреме провадження, судовий розгляд в якому зупинено, у зв`язку з розшуком обвинуваченого), за участю інших невстановлених на цей час осіб, перед південним входом до станції Київського метрополітену «Гідропарк» вчинили напад на ОСОБА_16 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_10 із застосуванням предметів, заздалегідь заготовлених для нанесення тілесних ушкоджень, поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, а ОСОБА_17 (вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 14.09.2016 ОСОБА_17 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 263 КК України) металевою телескопічної дубинкою наніс удари ОСОБА_10 .

У подальшому, о 02 год 24 хв 23.11.2015 ОСОБА_4 та, ОСОБА_5 , знаходячись біля приміщення кафе-шашличної «Дарна» за адресою: м. Київ, Броварський проспект, 8 спостерігаючи за тим, що особа1 особа 2, особа 3, особа 4, ОСОБА_17 та інші невстановлені особи, після вчинення злочину залишили місце події, а ОСОБА_10 від отриманих тілесних ушкоджень перебуває без свідомості, ОСОБА_16 у стані коми, тобто перебувають у небезпечному для життя стані, у зв`язку з чим позбавлені можливості вжити заходів до самозбереження через перебування у безпорадному стані, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, залишили місце події, де перебували ОСОБА_10 та ОСОБА_16 , не надавши їм жодної допомоги, а також не викликали швидку медичну допомогу та не покликали на допомогу інших осіб, маючи реальну можливість та будучи зобов`язаним надати допомогу потерпілим у зв`язку зі своїм службовим становищем, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з мотивів легкодухості, небажання обтяжувати себе, низької правосвідомості, зневажливого ставлення до людської долі, у порушення статей 1, 2, 6, 12, 18, 23, 59 Закону України «Про національну поліцію» (у редакції Закону № 580-VIII від 02.07.2015), пунктів 3, 4, Положення про Національну поліцію, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2015 № 877 (у редакції від 28.10.2015).

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_4 , 25.11.2015, у період часу з 17 год 20 хв до 18 год 35 хв, перебуваючи у приміщенні Дніпровського УП ГУНП в м. Києві за адресою: м. Київ, вул. Червоноткацька, 2, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за відмову давати показання і за давання завідомо неправдивих показань, достовірно знаючи про вчинені особа 1, особа 2, особа 3, особа 4, ОСОБА_17 та іншими невстановленими особами злочинів стосовно ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_16 та ОСОБА_10 , за фактом чого здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0017736, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з тих же мотивів та метою у порушення вищезазначених вимог Законів, під час свого допиту як свідка надав слідчому Дніпровського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_18 завідомо неправдиві показання про те, що йому не відомо про те, що особа 1, особа 2, особа 3,

особа 4 та інші невстановлені особи вчинили напад на ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_16 та ОСОБА_10 , а також, що ОСОБА_17 наніс металевою телескопічної дубинкою удари ОСОБА_10 .

Судом визнано доведеним, що 23.11.2015, у період часу з 17 год 20 хв до 18 год 50 хв, ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні Дніпровського УП ГУНП в м. Києві за адресою: м. Київ, вул. Червоноткацька, 2, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за відмову давати показання і за давання завідомо неправдивих показань, достовірно знаючи про вчинені особа 1, особа 2, особа 3, особа 4, ОСОБА_17 та іншими невстановленими особами злочинів стосовно ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_16 та ОСОБА_10 , за фактом чого здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0017736, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з тих же мотивів та метою у порушення вищезазначених вимог Законів, під час свого допиту як свідка надав слідчому Дніпровського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_19 завідомо неправдиві показання про те, що він не бачив, як особа 1, особа 2, особа 3, особа 4 та інші невстановлені особи вчинили напад на ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_16 та ОСОБА_10 , а також, що ОСОБА_17 наніс металевою телескопічної дубинкою удари ОСОБА_10 .

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні провину за жодної із статей обвинувачення не визнав, надав наступні покази.

Обвинувачений показав, що 22 листопада 2015 року був вихідний день, він з ОСОБА_5 зустрівся біля станції метро Дарниця, після чого поїхали до Гідропарку. Спочатку були в одному закладі, назву не згадав, потім зайшли до ресторану «Фабор» на 2 поверх, та до них підійшла його знайома дівчина, з якою він пішов на вулицю. Стояв біля магазину «Дарна», стояв на кутку, точно не пам`ятає, начебто взяв каву та палив. Був свідком того, як невідомі йому раніше 4 особи йшли в сторону метро, а навпроти них йшли 2 особи, потім всі зупинились, та він став свідком конфлікту між останніми, однак гучно грала музика в кафе, освітлення було погане. Конфлікт відбувався 2-3 хв., чув крики. В цей момент до нього підбіг потерпілий ОСОБА_20 , який був агресивно налаштований. З ресторану вибігло багато людей, приблизно 20-30 чоловік. Він зрозумів, що не впорається, адже не мав із собою спецзасобів, та побіг до закладу «Лімпопо», де йому разом із ОСОБА_5 відкрив охоронець двері. Далі з «Лімпопо» ОСОБА_21 зателефонував начальнику відділення поліції Гідропарк та повідомив про бійку. Також зазначив, що в ту ніч на службі чи чергуванні не перебував, жодного навчання з медичної підготовки не проходив. Вказав, що покази які він давав в якості свідка 25.11.2015 року є правдивими.

Щоправда на запитання суду підтвердив що раніше був знайомий із обвинуваченими у іншій справі, зокрема знав ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 та ОСОБА_25 та підтвердив, що під час допиту йому було роз`яснено у якій справі його допитують.

Також ОСОБА_4 підтвердив суду, що мало місце усне доручення щодо розкриття злочину (бійки у ОСОБА_26 ) по гарячих слідах та ним дійсно складався рапорт, проте не зміг пояснити суду яким чином вказаний рапорт потрапив до слідчого.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні провину за жодної із статей обвинувачення не визнав, надав наступні покази.

Показав суду, що станом на 23 листопада 2015 року працював на посаді дільничного офіцера поліції у Дніпровському районному відділку поліції. З ОСОБА_27 знайомий приблизно з 2014 року він працював оперуповноваженим у цьому ж відділку поліції, працювали в одному кабінеті. 23 листопада 2015 року відпочивали разом на території парку «Гідропарк», спецзасобів із собою не мали. Щодо бійки, повідомив наступне, 23 листопада 2015 року близько 02 год 20 хв перебував разом із ОСОБА_27 на 2 поверсі ресторану «Фабор», він був за одним столом, а ОСОБА_4 був за окремим столом разом із дівчиною. Потім ОСОБА_5 вийшов до вбиральні та коли повернувся, ОСОБА_4 вже був на вулиці, а саме стояв біля магазину навпроти ресторану «Фабор», недалеко від нього стояли чоловіки, 6-7 осіб, які спілкувались та сперечались, а потім почалась бійка. Далі потерпілі почали бити ОСОБА_28 ногами та із ресторану «Фабор» повибігала велика кількість осіб. Їх з ОСОБА_29 відтіснили до кафе «Лімпопо» та вони постукали та попросили охоронця відчинити двері, останній відчинив. Вже із кафе обвинувачений ОСОБА_21 зателефонував начальнику, пояснив ситуацію та попросив надіслати наряд поліції, щоб допомогли зупинити бійку, в цей час приїхала поліція та швидка медична допомога. Начальник сказав піти до кабінету надрукувати протоколи для допиту. Коли повернувся на місце події вже приїхала слідчо-оперативна група та заступник начальника та начальник відділку поліції Гідропарку.

Також підтвердив суду, що 23.11.2015 року він був допитаний слідчим Дніпровського УП ГУНП в місті Києві як свідок щодо обставин бійки, свідком якої він був. Не зміг повідомити суду чому під час допиту не повідомив про ОСОБА_24 , ОСОБА_23 та ОСОБА_30 , як про учасників бійки та підтвердив суду, що із ОСОБА_24 , ОСОБА_23 , ОСОБА_31 він наглядно знайомий.

Потерпіла ОСОБА_9 в судовому засіданні показала, що 22 листопада 2015 року її чоловік ОСОБА_32 поїхав на роботу та більше не повернувся. Так, 23 листопада 2015 року вранці їй зателефонували з лікарні та повідомили, що її чоловік у вкрай тяжкому стані, ІНФОРМАЦІЯ_3 він помер, не прийшовши у свідомість.

Потерпілий ОСОБА_11 в судовому засіданні надав наступні покази, 22 листопада 2015 року він разом із колегами ОСОБА_16 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 приблизно о 23 год 20 хв приїхали до ресторану «Лімпопо», який знаходиться на території Гідропарку відпочити. Після 01 години ночі ОСОБА_20 викликав 2 таксі, проте ОСОБА_10 стало зле та водій не захотів його везти. Далі ОСОБА_33 допомогли прийти до тями та пішли в сторону метро Гідропарк для пошуку таксі. В цей час між ОСОБА_34 , ОСОБА_20 , ОСОБА_35 та якимось чоловіками виник конфлікт. Невідомий чоловік наніс удар ОСОБА_20 , внаслідок чого останній упав. ОСОБА_36 втрутився та схопив нападника, до них підскочив інший ( ОСОБА_37 ) та почалась бійка. Потерпілим наносили удари звідусіль, зокрема бейсбольною битою. Він спочатку намагався захищатись, але зазнав удар в голеностоп, після чого він вже не міг стати на ногу. Також потерпілий ОСОБА_11 показав суду, що добре бачив, як дві особи били ОСОБА_38 , навіть після того як останній без ознак життя лежав на землі. Він бачив, що у ОСОБА_38 черепно-мозкова травма та з неї йде кров, він зміг підповзти до нього та підклав під голову куртку. Потім підійшли ОСОБА_20 та ОСОБА_39 які також зазнали травм. Потім приїхала поліція та швидка. Під час побиття ОСОБА_4 та ОСОБА_21 він не бачив. Підтвердив суду, що під час сутички ніхто не намагався зупинити нападників.

Потерпілий ОСОБА_12 в судовому засіданні підтвердив покази ОСОБА_11 . Додатково зазначив, що після того як його вдарили він присів на землю та в цей момент ОСОБА_36 намагався зупинити нападника. Після запитання що трапилось їх почали бити. Також підтвердив суду, що бачив як декілька чоловіків б`ють ОСОБА_38 , який вже не стояв на ногах. Не зміг прийти йому на допомогу, бо його самого почали бити біля ларька Після того, як його вдалось вирватись він побачив, що повністю вирвано карман, де лежить службове посвідчення. Коли він зміг підійти до ОСОБА_38 та ОСОБА_40 та побачив, що ОСОБА_41 підкладає куртку під голову ОСОБА_42 , а останній перебував без свідомості. Потім приїхали працівники поліції та швидка допомога.

Потерпілий ОСОБА_10 в судовому засіданні надав схожі за змістом покази. Підтвердив судові, що майже одразу отримав удар та впав на землю, після чого його почали бити ногами. Коли він намагався встати його хтось вдарив по голові та він втратив свідомість. Коли він прийшов у свідомість, то побачив, що ОСОБА_41 тримає голову ОСОБА_38 та біля них стоїть ОСОБА_20 , після чого приїхала поліція та згодом швидка допомога.

Свідок ОСОБА_43 в судовому засіданні показав, що листопаді 2015 році він працював начальником територіального відділення поліції ПКіВ «Гідропарк» Дніпровського УП. Вночі, близько 03 години йому зателефонували та повідомили, що на ОСОБА_26 побили працівників СБУ. Коли він приїхав на місце події, вже нікого не було, співробітники поліції повідомили, що побили працівників СБУ. Тієї ночі працівниками поліції проводились пошуки та допит свідків. Так, ОСОБА_4 та ОСОБА_21 брали участь тієї ночі у відпрацюванні події, а пізніше виконували відповідні доручення слідчого у цій справі. Відповідаючи на запитання хто йому зателефонував відповів, що вже не памятає та або з чергової частини, або хтось із обвинувачених.

Свідок ОСОБА_44 в судовому засіданні показав, що у листопаді 2015 році працював начальником Дніпровського УП. Щодо даної бійки на території ОСОБА_26 були заподіяні тілесні ушкодження співробітникам СБУ. Були проведені невідкладні слідчі дії, після чого матеріали вказаного кримінального провадження були витребувані прокуратурою. Інформації від обвинувачених про бійку не надходило, навпаки останні сказали, що їм нічого не відомо. Крім того, за результатами виконання доручення ОСОБА_4 подав відповідний рапорт.

Свідок ОСОБА_45 в судовому засіданні показав, що до серпня 2016 року працював у Дніпровському УП ГУНП. У листопаді 2015 року перебував на чергуванні, коли отримав повідомлення про побиття співробітників СБУ біля станції метро Гідропарк. Після цього він у складі СОГ виїхав на місце події. По прибуттю там знаходились також й ОСОБА_21 та ОСОБА_4 , останні на місці події встановлювали свідків, проте не повідомили, що самі були свідками бійки.

Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні показав, що до грудня 2017 року працював у Дніпровському УП ГУНП, слідчим. У листопаді 2015 року він входив до групи слідчих у кримінальному провадженні за фактом бійки на території ПКіВ «Гідропарк». У рамках даного кримінального провадження проводив допит свідків, в тому числі й ОСОБА_5 про що склав протокол від 23.11.2015 року.

Свідок ОСОБА_46 в судовому засіданні показав, що у листопаді 2015 року працював у Дніпровському УП ГУНП. Щодо даного кримінального провадження, зазначив, що не пам`ятає ким були внесені відомості до ЄРДР, але приблизно протягом тижня кримінальне провадження було в нього, він допитав свідків, видав доручення, після чого кримінальне провадження витребувала прокуратура. Зазначив, що обвинувачених не допитував. Пояснив суду, що рапорти щодо виконання доручень зазвичай отримуються нарочно.

Свідок ОСОБА_47 в судовому засіданні показав, що у листопаді 2015 році працював у ресторані «Фабор» та 23.11.15 року близько 02 години ночі відбулась бійка, у зв`язку із чим він вийшов із закладу. Зокрема він бачив і ОСОБА_4 і ОСОБА_5 тоді на місці події, останні стояли біля магазину та не намагались зупинити бійку, лише спостерігали.

Свідок ОСОБА_48 в судовому засіданні показала, що в листопаді 2015 року працювала на Гідропарку в закладі «Фабор», адміністратором. Того вечора обвинувачені прийшли до закладу та замовили чай або каву точно не пам`ятає. Під час бійки обвинувачені стояли біля кафе «Дарна» та спостерігали за нею, загалом бійка продовжувався 8-10 хв. Також вказала, що не бачила, щоб обвинувачені намагалися зупинити бійку, надати комусь допомогу чи у подальшому провести допит свідків. Також підтвердила що знає обвинувачених як працівників Дніпровського УП, та що останні знайомі із ОСОБА_23 , ОСОБА_24 та ОСОБА_31 , зокрема остання бачила як вони вітались. Остання бачила, як ОСОБА_23 наносив удари одному із потерпілих битою.

Свідок ОСОБА_49 в судовому засіданні показав, що у листопаді 2015 року перебував у ресторані «Фабор» на ОСОБА_26 разом з знайомим ОСОБА_28 . Потерпілих на місці події бачив, між ними відбулась словесна перепалка після чого переросла в бійку. Обвинувачених ОСОБА_50 та ОСОБА_21 він знає та вони були у кафе тієї ночі, проте на місці події він їх не бачив.

Свідок ОСОБА_51 в судовому засіданні показав, що перебував на Гідропарку вночі, коли відбулась бійка. Зокрема він зайшов випити чай до ресторану «Фабор», перебував на 2 поверсі один, в той час зайшов хлопець та повідомив, що б`ють знайомих. Він вийшов та приєднався до бійки. Обвинувачених бачив того вечора, вони перебували біля магазину, навпроти ресторану «Фабор», проте під час бійки він їх не бачив.

Свідок ОСОБА_52 в судовому засіданні показав, що у 2015 році перебував на службі у Національній гвардії, у зв`язку із чим здійснював патрулювання на станції метро Гідропарк, ввечері в листопаді там відбулась бійка, тому він прибув на місце події разом із товаришами по службі. Однак на час їх прибуття бійка закінчилась та на місці перебували потерпілі, однин з них мав травму голови, було видно кров, тому вони обмежили доступ до потерпілого сторонніх осіб.

Свідок ОСОБА_53 в судовому засіданні надав покази аналогічні за змістом показам ОСОБА_54 . Додатково повідомив, що допомогу потерпілим не надавав, вказав, що викликав швидку допомогу. Коли підійшли до потерпілих, уже були присутні працівники поліції. Після того, як приїхала швидка допомога вони пішли продовжувати патрулювання. Було викликано по рації додатковий патруль поліції, однак він не приїхав.

Свідок ОСОБА_55 в судовому засіданні показав, що у листопаді 2015 року працював біля метро Гідропарк сторожем в кафе «Лімпопо». Обвинувачених знав по місцю роботи, оскільки останні працювали в поліції. Одного вечора вночі обидва обвинувачені попросили їх впустити, оскільки на вулиці було небезпечно та він їх впустив.

Свідок ОСОБА_56 в судовому засіданні показав, що не може пригадати чи бачив обвинувачених того вечора. Підтвердив, що 23.11.2015 року бачив натовп людей біля кафе «Русалочка». Підтвердив підпис у протоколі огляду місця події, однак зазначив, що в його присутності ніяких слідчих дій не проводилось.

Свідок ОСОБА_57 в судовому засіданні показала, що працювала інспектором патрульної поліції, коли надійшов виклик, що біля станції метро Гідропарк відбувається бійка. Їх екіпаж приїхав на місце події першим. Зокрема, на місці події було виявлено одного чоловіка непритомного з розбитою головою та поруч іншого, на нозі якого була кров. Вказала, що саме вона викликала швидку медичну допомогу. В той же час її напарник знайшов третього чоловіка, у якого була розбита голова та який погано розумів, що відбувається. Коли приїхала швидка допомога, почали відмовляти в надані медичної допомоги посилаючись на те, що це не їх територія, однак після умовлянь почали допомагати потерпілим. Першу медичну допомогу особисто вона не надавала, проте перевіряла серцебиття чоловіка. Обвинувачених на місці події не бачила. Осіб, які б намагалися надати потерпілим першу медичну допомогу не бачила.

Свідки ОСОБА_58 , ОСОБА_59 , ОСОБА_60 та ОСОБА_61 надали покази аналогічні за змістом показанням свідка ОСОБА_62 .

Зокрема, свідок ОСОБА_61 показала, що всього було 4 потерпілих, та біля потерпілого, який був без свідомості знаходився чоловік кавказької зовнішності з бутлем води.

Відповідно до ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 26 березня 2019 року в порядку ч. 9 ст. 352 КПК України з використанням технічних засобів з іншого приміщення Дніпровського районного суду м. Києва (м. Київ, вул. Сергієнка, 3), що унеможливлює його ідентифікацію було допитано свідка ОСОБА_63 (анкетні дані змінено), згідно показів якої остання повідомила, що знайома з обвинуваченим ОСОБА_27 приблизно з 2017 року та знала, що він працював у правоохоронних органах. Бійку, що відбулась 23 листопада 2015 року біля станції метро Гідропарк поруч із рестораном «Фабор» також бачила. Вказана бійка тривала біля 20 хвилин, на трьох осіб напали 7 осіб, удари наносили руками, ногами та спортивною битою. Пояснила, що під час бійки у полі її зору перебували як учасники бійки, так і обвинувачені ОСОБА_4 і ОСОБА_21 , яким її було добре видно та вони тільки за нею спостерігали. Хто першим почав бійку не бачила. Обвинувачені не вчиняли дій для зупинення бійки та не надавали потерпілим медичну допомогу та не підходили до них коли бійка закінчилась.

Так, з досліджених судом, у порядку ст. 358 КПК України документів, тобто спеціально створених з метою збереження інформації матеріальних об`єктів, які містять зафіксовані за допомогою письмових знаків, зображення тощо відомостей, судовим слідством було встановлено наступне.
Відповідно до витягу з кримінального провадження №0017736 від 23.11.2015 року за фактом грубого порушення громадського порядку групою невстановлених осіб, які напроти РК «Гідрозона» з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи з винятковим цинізмом, спричинили ОСОБА_64 , ОСОБА_11 , ОСОБА_65 та ОСОБА_16 тілесні ушкодження, Дніпровським УП ГУНП у м. Києві, розпочато досудове розслідування за ч. 2 ст. 296 КК України (т. 3 а. с. 55), заявник ОСОБА_66 (т. 3 а.с. 58).

Відповідно до Наказу про створення слідчо-оперативної групи для розслідування кримінального правопорушення від 23.11.2015, до слідчо-оперативної групи у кримінальному провадженні №0017736 від 23.11.2015 року входили зокрема оперуповноважений Дніпровського УП ОСОБА_4 та дільничний інспектор Дніпровського УП ОСОБА_5 (т. 3 а. с. 57).

Відповідно до постанови про доручення здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні іншому органу досудового розслідування від 27 листопада 2015 року, здійснення досудового розслідування доручено слідчому відділу слідчого управління Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України (т. 3 а.с. 64-65).
Відповідно до протоколу огляду місці події від 23 листопада 2015 року, складеного слідчим Дніпровського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_67 на підставі повідомлення про кримінальне правопорушення, з приміщення процедурного кабінету приймального відділення №4 КМКЛ ШМД у м. Києві, вул. Братиславська, 3, виявлено та вилучено особисті речі потерпілого ОСОБА_16 , а саме: посвідчення НОМЕР_1 видане майору СБУ ОСОБА_16 , командиру групи № НОМЕР_2 , шкіряна обкладинка на посвідчення НОМЕР_3 , поясний жетон 3С України Б-006609, клатч, пристрій для опечатування №2182, шнурок із хрестиком із зображенням Ісуса Христа, з металу білого кольору та металевим виробом у формі якоря, мобільний телефон марки «Nokia» чорного кольору з сім картою «Київстар» ІМЕІ НОМЕР_4 . (т. 3 а.с. 223-224).
Відповідно до спецповідомлення начальника УП у Дніпровському районі ГУНП в м. Києві ОСОБА_68 23.11.2015 року о 02 год 24 хв по спецлінії «102» до чергової частини управління поліції у Дніпровському районі ГУП в м. Києві надійшло повідомлення про те, що п ПКіВ «Гідропарк» біля виходу з метро масова бійка. Вказане повідомлення зареєстроване до ЖЄО чергової частини управління поліції у Дніпровському районі ГУП в м. Києві за №84581 від 23.11.2015. У ході проведення першочергових заходів направлених на розкриття кримінального правопорушення працівниками поліції з`ясовано, що до ЛШМД в м. Києві госпіталізовано: ОСОБА_69 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_11 , ОСОБА_70 , 1991 року народження, ОСОБА_16 , 1970 року народження. (т. 3 а.с. 219-220).
Відповідно до протоколу огляду місця події від 23 листопада 2015 року, складеного слідчим Дніпровського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_67 на підставі повідомлення про кримінальне правопорушення, з приміщення процедурного кабінету приймального відділення №4 КМКЛ ШМД у м. Києві, вул. Братиславська, 3, виявлено та вилучено особисті речі потерпілого ОСОБА_11 , а саме службове посвідчення на ім`я ОСОБА_11 НД 002398 полковника СБУ з обкладинкою, дві ікони мобільний телефон марки «Sigma» чорного кольору, кошти в сумі 487 грн., картка «Ощадбанк» № НОМЕР_5 видана на ім`я ОСОБА_71 (т. 3 а.с. 236-237).
Відповідно до протоколу огляду місця події від 23 листопада 2015 року, складеного слідчим Дніпровського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_72 на асфальтній ділянці, яка знаходиться в ПКіВ «Гідропарк» в м. Києві виявлено та вилучено: змиви плям бурого кольору, приблизно через 30 метрів від ділянки біля диско-бару «Гідрозона» біля входу до станції метро «Гідропарк» було виявлено та вилучено 5 змивів плям бурого кольору, поруч біля лавки біля ділянки виявлено паспорт громадянина ОСОБА_73 (т. 3 а.с. 239-241).
Відповідно до протоколу огляду місця події від 23 листопада 2015 року, складеного слідчим Дніпровського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_72 на асфальтній ділянці, яка знаходиться в ПКіВ «Гідропарк» в м. Києві виявлено та вилучено: під парканом дерев`яним в 5 метрах від кіоску «Близнецы» перебувало службове посвідчення на ім`я ОСОБА_12 , оперативний співробітник, старший лейтенант, посвідчення Служби безпеки України, шкіряний чохол для посвідчення темно-коричневого кольору, металевий ланцюжок , банківські картки (т. 3 а. с. 242-250).

Відповідно до копії протоколу огляду місця події від 06.12.2015 р. з фототаблицею та схемою в період з 12:06 до 14:15 годин 06.12.2015 слідчим проведено огляд території парку відпочинку Гідропарк, розташованої з південного боку від станції Київського метрополітену Гідропарк, під час якого зафіксоване розташування розважальних закладів та інших об`єктів (т. 4 а. с. 6-17);

Відповідно до копії протоколу огляду від 14.03.2016 р. прокурором без присутності інших осіб проведено огляд змісту оптичного диска, отриманого із супровідним листом від Дніпровського УП ГУНП у м. Києві, на якому містяться файли формату JPEG, на яких зафіксовано місце події, що мала місце 23.11.2015 р. у ПКіВ Гідропарк (т. 4 а.с. 20-36);

Відповідно до протоколу огляду від 14.03.2016 р. прокурором без присутності інших осіб проведено огляд змісту оптичного диска, отриманого із супровідним листом від Дніпровського УП ГУНП у м. Києві, на якому містяться файли формату ACDSee Pro JPEG, на яких зафіксовано, зокрема, службове посвідчення СБУ № НД 001922 майора ОСОБА_16 , жетон та пластикова картка банку Ощадбанк (т. 4 а.с. 37-40);

Відповідно до протоколу огляду речей від 23.11.2015 р. слідчим СВ Дніпровського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_74 , в приміщенні Дніпровського УП ГУНП у м. Києві проведено огляд речей, вилучених під час проведення оглядів 23.11.2015 р., упакованих у поліетиленові пакети Експертна служба, а саме: у пакеті № 2470184: посвідчення працівника СБУ № НОМЕР_6 , шкіряний чохол до посвідчення зпластиковою магнітною карткою, грошові кошти в сумі 487 грн., пластикова картка «Ощадбанка», мобільний телефон «Sigma» у корпусі чорного кольору; у пакеті № 2470185: посвідчення працівника СБУ № НОМЕР_7 , шкіряний чохол для посвідчення з пластиковою магнітною карткою та металевим ланцюжком, на якому закріплений особистий жетон, ключ механічного замку та металева печатка, натільний хрестик на тканинному шнурку чорного кольору, мобільний телефон «Nokia» у корпусі чорного кольору; у пакеті № 2243380: посвідчення працівника СБУ № НОМЕР_7 , шкіряний чохол для посвідчення з пластиковою магнітною карткою та металевим ланцюжком, на якому закріплений особистий жетон № НОМЕР_8 , пластикова банківська картка «Приватбанку», сім-картка мобільного оператора МТС, пластикова картка-перепустка № НОМЕР_9 с на ім`я ОСОБА_75 (т. 4 а.с. 41-42);

Відповідно до рапорту оперуповноваженого Управління поліції в Дніпровському районі ГУНП у м. Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 останнім проводились оперативно-розшукові заходи, направлені на встановлення свідків та очевидців, а також осіб, причетних до вчинення правопорушення, яке мало місце 23.11.2015 р. приблизно о 02:20 годин на території ПКіВ Гідропарк, але встановити їх не виявилось можливим (т. 4 а.с. 44);

Згідно з протоколом допиту ОСОБА_76 в якості свідка від 23.11.2015 р. у період часу з 17 год 20 хв до 18 год 50 хв, перебуваючи у приміщенні Дніпровського УП ГУНП в м. Києві за адресою: м. Київ, вул. Червоноткацька, 2, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за відмову давати показання і за давання завідомо неправдивих показань, у кримінальному провадженні № 0017736 за ст. 296 ч.2 КК України, під час свого допиту як свідка надав слідчому Дніпровського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_19 показання, що бачив, що його знайомого ОСОБА_28 бив ногами чоловік в область голови, потім цей чоловік підбіг до ОСОБА_29 , проте останньому вдалось вирватись. В подальшому відвідувачі прилеглих кафе почали кричати невідомим чоловікам, щоб вони заспокоїлись. Коли ОСОБА_21 планував викликати поліцію на місце бійки під`їхав наряд поліції та саме тоді бійка припинилась. (т.4 а.с. 43-49).

Згідно з протоколами допиту ОСОБА_4 в якості свідка від 25.11.2015 р., у період часу з 17 год 20 хв до 18 год 35 хв, перебуваючи у приміщенні Дніпровського УП ГУНП в м. Києві за адресою: м. Київ, вул. Червоноткацька, 2, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за відмову давати показання і за давання завідомо неправдивих показань, під час свого допиту як свідка, надав слідчому Дніпровського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_18 наступні показання. Зокрема зазначив, що коли він перебував на території «Гідропарку» бачив конфлікт між раніше йому невідомим трьома чоловіками та двома наглядно знайомими, одного з яких звати ОСОБА_77 . Згідно показів ОСОБА_4 саме ОСОБА_78 та його знайомого били ногами, один з них намагався вхопити і його за куртку. Вони зайшли в кафе «Лімпопо» та одразу повз них проїхав наряд поліції. Він та ОСОБА_21 одразу пішли надавати допомогу потерпілим (т. 4 а.с.50-54).

Відповідно копії до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.03.2016 р. ОСОБА_4 в присутності двох понятих впізнав ОСОБА_79 , зображеного на фото № 4, вказавши на нього, як на особу, яка працювала охорнцем у розважальному закладі Фабор та 23.11.2015, коли розпочалась бійка, наносив удари співробітникам Служби безпеки України (т. 4 а.с. 108-110);

Відповідно до копії протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.03.2016 р. свідок ОСОБА_4 в присутності двох понятих вказав на особу, зображену на фото № 2, як на друга Еріка, якого бачив у розважальному закладі Фабор 23.11.2015 р. (т. 4 а.с. 111-113);

Відповідно до копії протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.03.2016 р. свідок ОСОБА_4 в присутності двох понятих впізнав ОСОБА_80 , зображеного на фото № 3, вказавши на нього, як на особу на ім`я ОСОБА_77 , яка перебувала 23.11.2015 р. у розважальному закладі Фабор (т. 4 а.с. 114-116);

Відповідно до копії протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.03.2016 р. свідок ОСОБА_4 в присутності двох понятих вказав на ОСОБА_81 , зображеного на фото № 2, як на особу на прізвисько ОСОБА_82 , якого бачив у розважальному закладі Фабор та який наносив удари спортивною битою співробітнику Служби безпеки України, коли розпочалась бійка (т. 4 а.с. 117-119);

Відповідно до копії протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.03.2016 р. свідок ОСОБА_4 в присутності двох понятих вказав на ОСОБА_17 , зображеного на фото № 1, як на особу, яка працювала охоронцем та барменом у кафе Фабор, та 23.11.2015, коли розпочалась бійка, наносив удари телескопічною палицею працівникам Служби безпеки України (т. 4 а.с. 120-122);

Відповідно до копії протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.03.2016 р. свідок ОСОБА_4 в присутності двох понятих вказав на ОСОБА_83 , зображеного на фото № 1, як на особу, яка 23.11.2015 перебувала в розважальному закладі Фабор та наносив удари співробітнику Служби безпеки України, коли розпочалась бійка (т. 4 а.с. 123-125);

Відповідно до копії протоколу проведення слідчого експерименту зі схемою від 09.02.2016 р. за участі свідка ОСОБА_4 в присутності двох понятих, на території парку відпочинку Гідропарк розповів та показав на місці, як відбувались події 23.11.2015 року (т. 4 а.с. 126-131);

Відповідно до копії протоколу проведення слідчого експерименту зі схемою від 09.02.2016 р. за участі свідка ОСОБА_76 в присутності двох понятих на території парку відпочинку Гідропарк розповів та показав на місці, як відбувались події 23.11.2015 року (т. 4 а.с. 141-147);

Відповідно до копії протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12.03.2016 р. свідок ОСОБА_84 в присутності двох понятих вказав на ОСОБА_49 , зображеного на фото № 2, як на особу, що перебувала разом із ОСОБА_85 в розважальному закладі Фабор 23.11.2015 р. (т. 4 а.с. 148-150);

Відповідно до копії протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12.03.2016 р. свідок ОСОБА_84 в присутності двох понятих впізнав ОСОБА_79 , зображеного на фото № 4, вказавши на нього, як на особу, яка працювала охорнцем у розважальному закладі Фабор, знаходилась у закладі 23.11.2015 та, коли розпочалась бійка, наносила удари співробітникам Служби безпеки України (т. 4 а.с. 151-153);

Відповідно до копії протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12.03.2016 р. свідок ОСОБА_84 в присутності двох понятих вказав на ОСОБА_17 , зображеного на фото № 1, як на особу, яка працювала барменом у закладі Фабор, та 23.11.2015, коли розпочалась бійка, наносила удари працівникам Служби безпеки України (т. 4 а.с. 154-156);

Відповідно до копії протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.03.2016 свідок ОСОБА_84 в присутності двох понятих вказав на ОСОБА_81 , зображеного на фото № 2, як на особу на прізвисько ОСОБА_82 , який перебував у розважальному закладі Фабор та який наносив удари спортивною битою співробітнику Служби безпеки України, коли розпочалась бійка (т. 4 а.с. 157-159);

Відповідно до копії протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12.03.2016 р. свідок ОСОБА_84 в присутності двох понятих вказав на ОСОБА_83 , зображеного на фото № 1, як на особу, яка 23.11.2015 перебувала в розважальному закладі Фабор та наносив удари спортивною битою співробітнику Служби безпеки України, коли розпочалась бійка (т. 4 а.с. 160-162);

Відповідно до копії протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12.03.2016 р. свідок ОСОБА_84 в присутності двох понятих впізнав ОСОБА_80 , зображеного на фото № 3, вказавши на нього, як на особу на ім`я ОСОБА_77 , яка перебувала 23.11.2015 р. у розважальному закладі Фабор та була учасником бійки та нанесення тілесних ушкоджень працівникам СБУ (т. 4 а.с. 163-165);

Відповідно до копії висновку судово-медичної експертизи ОСОБА_12 № 2356/е, закінченої 31.03.2016 р., встановлено, що під час первинно відомого звернення 23.11.2015 р. о 03 год. 02 хв. за медичною допомогою у ОСОБА_12 були виявлені наступні тілесні ушкодження: а) закрита черепно-мозкова травма: синці у ділянці обох повік; садно нижньої повіки, субкон`юнктивальні крововиливи лівого ока; рана (визначена клінічним лікарем як забійна) потиличної ділянки голови; струс головного мозку; б) закрита травма лівої кисті: перелом діафізу другої п`ясної кістки лівої кисті (зі зміщенням). Характер та морфологія виявлених тілесних ушкоджень, відомі часові дані та обставини події дозволяють стверджувати про те, що вказані тілесні ушкодження утворилися за рахунок ударної дії тупих предметів з обмеженими поверхнями контакту 23.11.2015. Тілесне ушкодження, вказане у п. а), відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. Тілесне ушкодження, вказане у п. б), відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я. Виявлені тілесні ушкодження могли утворитися за рахунок ударів предметом, схожим на биту (т. 6 а.с. 3-8);

Відповідно до копії висновку судово-медичної експертизи ОСОБА_11 № 2357/е, закінченої 06.04.2016 р., встановлено, що дані медичної документації, з урахуванням огляду від 09.12.2015 р., свідчать про те, що на момент звернення 23.11.2015 р. о 02 год. 32 хв. за медичною допомогою у ОСОБА_11 були виявлені наступні тілесні ушкодження: а) забійна рана потиличної ділянки зліва; б) закрита травма правого гомілково-ступневого суглобу: перелом заднього краю та медіальної лодижки великогомілкової кістки, ушкодження дистального міжгомілкового синдесмозу. Тілесне ушкодження, вказане у п. а), відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я на строк понад 6 але менш ніж 21 добу. Тілесне ушкодження, вказане у п. б), відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу. Характер та морфологічні властивості виявлених ушкоджень свідчать про те, що вони утворились від не менше двох травматичних дій тупими предметами, індивідуальні властивості яких в ушкодженнях не відобразились, за давністю можуть відповідати вказаному терміну, не виключаються при умовах, які вказані в протоколі допиту потерпілого ОСОБА_11 від 25.11.2015. Визначити силу удару та встановити їх послідовність не вдалось (т. 6 а.с. 11-16);

Відповідно до копії висновку судово-медичної експертизи ОСОБА_10 № 256/е, закінченої 15.03.2016 р., встановлено, що під час первинно відомого звернення 23.11.2015 р. за медичною допомогою та під час проведення 14.03.2016 р. судово-медичного огляду у ОСОБА_10 було виявлено таке тілесне ушкодження: закрита черепно-мозкова травма: рани (визначені клінічними лікарями як забійні) у тім`яній ділянці справа (паралельно до проекції сагітального шву); у тім`яно-потиличній ділянці зліва (паралельно до проекції сагітального шву); в потиличній ділянці справа (слідами загоєння яких були рубці, виявлені під час проведення судово-медичного огляду); струс головного мозку. Характер та морфологія виявленого тілесного ушкодження, відомі часові дані та обставини події дозволяють стверджувати про те, що вказане тілесне ушкодження утворилося від 2-3-кратної ударної дії тупих твердих предметів з обмеженими поверхнями контакту (на кшталт кийка, біти) у строк, вказаний у описовій частині постанови, тобто 23.11.2015. Тілесне ушкодження відноситься до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я (т. 6 а. с. 19-23);

Відповідно до копії висновку судово-медичної експертизи ОСОБА_16 № 257/е, закінченої 31.03.2016 р., встановлено, що під час первинно відомого звернення 23.11.2015 р. о 02:37 год. за медичною допомогою у ОСОБА_16 було виявлено таке тілесне ушкодження: закрита черепно-мозкова травма: рани (визначені клінічними лікарями як забійні) лівої скроневої ділянки (0,5х5 см) та тім`яної ділянки посередині з крововиливами у оточуючі м`які тканини в проекції вказаних ран; субдуральний крововилив правої тім`яно-лобно-скроневої локалізації (орієнтовними розмірами: товщина до 1 см, протяжність приблизно до 13-15 см, висотою до 10-12 мм, яка супроводжувалась зміщенням серединних структур (стиснення тіла правого бокового шлуночка, зміщення серединних структур до 1,5 см вліво) та розвитком коми. Характер та морфологія виявленого тілесного ушкодження, відомі часові дані та обставини події дозволяють стверджувати про те, що вказане тілесне ушкодження утворилося за рахунок дії тупих твердих предметів з обмеженими поверхнями контакту у строк, вказаний у описовій частині постанови, тобто 23.11.2015. Тілесне ушкодження відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя. З огляду на дані, отримані під час проведення слідчого експерименту, є підстави стверджувати, що виявлені тілесні ушкодження могли утворитись за рахунок ударів предметом, схожим на биту (т. 6 а.с. 26-35);

Відповідно до копії висновку судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_16 № 3282, закінченої 30.12.2016 р., встановлено, що смерть ОСОБА_16 настала від віддалених наслідків черепно-мозкової травми (яка сталась, згідно даних медичної документації, 23.11.2015 та складалась з ушкоджень м`яких тканин голови, крововиливів під оболонки та в речовину головного мозку та яка супроводжувалась зміщенням серединних структур у вигляді енцефалопатії та деструктивного набряку-набухання головного мозку. Враховуючи анамнез травми (був побитий 23.11.2015 року) та опис їх в медичній документації та висновку експерта від 31.03.2016 № 257е, слід вважати, що ці ушкодження утворились в той же час, який вказаний в постанові. Ушкодження, комплекс яких сформував закриту черепно-мозкову травму, виникли від дії тупого (тупих) предмету (предметів), мають ознаки тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя та мають прямий причинно-наслідковий зв`язок з настанням смерті (т. 6 а.с. 38-42);

Згідно з копією лікарським свідоцтвом про смерть № 3282 від 23.11.2016 р. ОСОБА_16 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , причина смерті напад з використанням тупого предмету 23.11.2015 р. біля станції метро Гідропарк у м. Києві. Хвороби (патологічні стани), що призвели до смерті: а) набряк-набухання головного мозку; б) змішана гідроцефалія; в) віддалені наслідки внутрішньочерепної; г) напад з використанням тупого предмету (т. 6 а.с. 46-47);

Відповідно до копії висновку судової молекулярно-генетичної експертизи № 20-42 від 05.02.2016 р. з додатками на наданих на дослідження фрагментах марлі зі змивами плям бурого кольору з асфальтного покриття (об`єкти №№ 6-10) виявлено кров людини. На дерев`яній біті з пакету жовтого кольору (об`єкт № 1), дерев`яній біті з пакету чорного кольору (об`єкт № 2), металевому пруті (об`єкт № 3), предметі у вигляді телескопічної палиці (об`єкт № 4), ножі Stainless (об`єкт № 5) крові не виявлено. В результаті проведеного молекулярно-генетичного дослідження встановлено генетичні ознаки (ДНК-профілі) слідів крові, виявлених на фрагментах марлі зі змивами плям бурого кольору з асфальтного покриття (об`єкти №№ 6-10), які наведено в таблиці результатів дослідження. При цьому встановлено, що: генетичні ознаки слідів крові, виявлених на фрагментах марлі зі змивами плям бурого кольору з асфальтного покриття (об`єкти №№ 6,8,9) збігаються між собою та належать невстановленій особі чоловічої статі; генетичні ознаки слідів крові, виявлених на фрагменті марлі зі змивом плями бурого кольору з асфальтного покриття (об`єкт № 7) належать невстановленій особі чоловічої статі; генетичні ознаки слідів крові, виявлених на фрагменті марлі зі змивом плями бурого кольору з асфальтного покриття (об`єкт № 10) належать невстановленій особі чоловічої статі (т. 6 а.с. 51-71);

Відповідно до копії висновку судово-цитологічної експертизи № 59/ц, закінченої 26.02.2016 р., при дослідженні робочої частини спортивної дерев`яної біти, а саме слідів в дефектах поверхні (об. № 1) знайдена кров, результати цитологічного дослідження якої дозволяють зробити висновок про належність крові людини і припустити її походження від особи чоловічої статі. Крім того, знайдені 2 клітини плаского епітелію, видова та статева належність яких не встановлена через їх малу кількість (т. 6 а.с. 74-77);

Згідно копій протоколу отримання зразків для експертизи від 23.02.2016 р. на підставі постанови прокурора групи прокурорів Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_86 від 23.02.2016 р. (т. 6 а.с. 84-85) здійснено відібрання зразків крові у потерпілого ОСОБА_12 (т. 6 а.с. 86-87);

Згідно копії протоколу отримання зразків для експертизи від 23.02.2016 р. на підставі постанови прокурора групи прокурорів Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_86 від 23.02.2016 р. (т. 6 а.с. 88-89) здійснено відібрання зразків крові у потерпілого ОСОБА_11 (т. 6 а.с. 90-91);

Згідно копії протоколу отримання зразків для експертизи від 23.02.2016 р. на підставі постанови прокурора групи прокурорів Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_86 від 23.02.2016 р. (т. 6 а.с. 92-93) здійснено відібрання зразків крові у потерпілого ОСОБА_10 (т. 6 а.с. 94-95);

Згідно копії протоколу отримання зразків для експертизи від 23.02.2016 р. на підставі постанови прокурора групи прокурорів Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_86 від 29.02.2016 р. (т. 6 а. с. 96-97) здійснено відібрання зразків крові у потерпілого ОСОБА_16 (т. 6 а.с. 98-99);

Відповідно до копії висновку судово-імунологічної експертизи № 135/4, закінченої 07.04.2016 р., в п`яти змивах з асфальтного покриття (об. №№ 1-5), наданих на дослідження, знайдена кров людини (т. 6 а.с. 102-104);

Відповідно до копії висновку молекулярно-генетичної експертизи № 101, закінченої 27.04.2016 р., при дослідженні дерев`яної біти (об. 1) придатного для ідентифікації ДНК-профіля отримати не вдалося, що може бути пов`язане зі значним ступенем деградації ДНК під впливом зовнішніх факторів, з присутністю інгібіторів реакції ампліфікації, а також з недостатньою кількістю біологічного матеріалу (т. 6 а.с. 107-110);

Відповідно до копії висновку молекулярно-генетичної експертизи № 134, закінченої 29.04.2016 р., генетичні ознаки крові, виявленої в змивах з асфальтного покриття (об. 1, 3, 5), по всіх досліджуваних локусах ДНК ідентичні генетичним ознакам крові ОСОБА_87 . Кров в даних об`єктах, ймовірно, походить від ОСОБА_87 . Генетичні ознаки крові, виявленої в змиві з асфальтного покриття (об. 2), по всіх досліджуваних локусах ДНК ідентичні генетичним ознакам крові ОСОБА_16 . Кров в даних об`єктах, ймовірно, походить від ОСОБА_16 . Величина вірогідності випадкового збігу складає величину 5,01/10?18, тобто в середньому 5 осіб з 10 000 000 000 000 000 000 мають встановлені генетичні ознаки. Походження крові, виявленої в змиві з асфальтного покриття (об. 4), від ОСОБА_16 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 виключаться (т. 6 а.с. 113-117);

Відповідно до копії висновку молекулярно-генетичної експертизи № 8061/16-33 від 24.05.2016 надана на дослідження дерев`яна бита, бияк якої пофарбований у червоний колір та яка була вилучена 10.01.2016 під час обшуку у розважальному закладі Фабор, була виготовлена за допомогою деревообробного обладнання за типом бит для гри у бейсбол та лапту, які є спортивним спорядженням, та холодною зброєю не являється. Наданий на дослідження кийок, який вилучений 10.01.2016 під час обшуку в салоні автомобіля Mercedes-Benz E300, державний номерний знак НОМЕР_10 , не є холодною зброєю через відсутність у його конструкції достатніх міцнісних властивостей. Досліджуваний кийок був виготовлений саморобним способом з використанням металообробного обладнання (т. 6 а.с. 121-125);

Відповідно до копії вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 26.05.2016 року було затверджено угоду про визнання винуватості від 27 квітня 2016 року у кримінальному провадженні за №1-кп/755/621/16, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000544 від 22.02.2016 року, укладену між прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу управління процесуального керівництва та нагляду за додержанням законів органами, що провадять оперативно розшукову діяльність Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 та підозрюваною ОСОБА_88 , останню засуджено за ч. 1 ст. 396 КК України.
Зокрема, вказаним вироком встановлено, що « ОСОБА_48 23.11.2015 року, знаходячись на своєму робочому місці на другому поверсі розважального закладу «Фабор», приблизно о 02 годині 20 хвилин, побачила, що учасники банди біля вказаного розважального закладу вчиняють розбійний напад на громадян ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_16 та ОСОБА_10 , після чого вона вийшла з будівлі розважального закладу на вулицю та безпосередньо спостерігала за вчиненням злочину….» (т. 6 а.с. 146).
Згідно копії вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 14.09.2016 року, ОСОБА_17 засуджено за вчинення злочинів, передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст.125 КК України. Зокрема судом визнано доведеним, що «….23.11.2015 року, приблизно о 02 годині 20 хвилин, ОСОБА_17 за барною стійкою взяв металевий телескопічний кийок, який там зберігався, та з ним вибіг з розважального закладу для участі у бійці. В цей час три особи, матеріали кримінального провадження щодо яких виділені в окреме провадження, за участю інших невстановлених досудовим слідством особами, діючи у складі організованої групи осіб, з метою заволодіння чужим майном, чинили напад на чотирьох невідомих ОСОБА_17 осіб, у тому числі і ОСОБА_10 , з застосуванням предметів, заздалегідь заготовлених для нанесення тілесних ушкоджень, поєднаний з заподіянням тяжких тілесних ушкоджень….» (т. 6 а.с. 147).
Відповідно до копії протоколу огляду від 26.01.2016 р. з додатками проведено огляд документів, отриманих в ході тимчасового доступу до речей і документів операторів мобільного зв`язку, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11.12.2015 р., згідно якого наявна інформація щодо отримання дзвінків ОСОБА_4 23.11.2015 року о 2 годині 44 хв., о 3 годині 51 хв, 5 годині 01 хв. з телефонного номеру яким користується ОСОБА_89 (т. 7 а.с. 119-156);

Відповідно до копії протоколу огляду від 26.01.2016 р. з додатками проведено огляд документів, отриманих в ході тимчасового доступу до речей і документів операторів мобільного зв`язку, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11.12.2015 р., згідно якого наявна інформація щодо отримання дзвінків ОСОБА_5 23.11.2015 року о 4 годині 16 хв. з телефонного номеру яким користується ОСОБА_89 (т. 7 а.с. 157-178);

Відповідно до копії протоколу огляду від 11.02.2016 р. прокурором у приміщенні слідчого відділу СУ Головної військової прокуратури ГПУ без присутності інших осіб проведено огляд відеофайлів із записами подій, що відбувались 23.11.2015 р., зроблених працівниками Управління патрульної поліції ОСОБА_60 та ОСОБА_59 (т. 8 а.с. 3-11);

Відповідно до копії протоколу огляду від 19.02.2016 р. прокурором у приміщенні слідчого відділу СУ Головної військової прокуратури ГПУ без присутності інших осіб проведено огляд трьох відеофайлів від 23.11.2015 р. з камер спостереження магазину Дарна (т. 8 а.с. 12-39);

Відповідно до копії протоколу огляду від 13.04.2016 р. з додатками слідчим у приміщенні слідчого відділу СУ Головної військової прокуратури ГПУ без присутності інших осіб проведено огляд відеозаписів з камер спостереження розважального закладу Фабор ТОВ Дніпрянка за 23.11.2015 р. (т. 8 а.с. 41-128);

Відповідно до копії протоколу огляду від 16.02.2016 р. з додатками прокурором у приміщенні слідчого відділу СУ Головної військової прокуратури ГПУ без присутності інших осіб проведено огляд дванадцяти відеофайлів із записами подій, які мали місце 23.11.2015 р. в кафе Лимпопопо» (т. 8 а.с. 129-136);

Відповідно до копії протоколу огляду від 03.03.2016 р. з додатками проведено огляд документів, отриманих в ході тимчасового доступу до речей і документів ТОВ «лайфселл», проведеного на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11.02.2016 (т. 7 а.с. 179-187) щодо телефонних з`єднань ОСОБА_81 (т. 9 а.с. 1-44), згідно якого встановлено, що останній неодноразово здійснював та отримував дзвінки на абонентський номер яким користується ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (т. 9 а.с. 2);

Відповідно до копії протоколу огляду від 03.03.2016 р. з додатками проведено огляд документів, отриманих в ході тимчасового доступу до речей і документів ТОВ «лайфселл», проведеного на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11.02.2016, щодо телефонних з`єднань ОСОБА_80 (т. 9 а.с. 45-100); згідно якого встановлено, що останній неодноразово здійснював та отримував дзвінки на абонентський номер яким користується ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (т. 9 а.с. 46);

Відповідно до копії протоколу огляду від 03.03.2016 р. з додатками проведено огляд документів, отриманих в ході тимчасового доступу до речей і документів ТОВ «лайфселл», проведеного на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11.02.2016, щодо телефонних з`єднань ОСОБА_83 (т. 9 а.с. 101-118); згідно якого встановлено, що останній неодноразово здійснював та отримував дзвінки на абонентський номер яким користується ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (т. 9 а.с. 102);

Відповідно до копії протоколу огляду від 03.03.2016 р. з додатками проведено огляд документів, отриманих в ході тимчасового доступу до речей і документів ТОВ «лайфселл», проведеного на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11.02.2016, щодо телефонних з`єднань ОСОБА_90 (т. 9 а.с. 119-135); згідно якого встановлено, що останній неодноразово здійснював та отримував дзвінки на абонентський номер яким користується ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (т. 9 а.с. 120);

Відповідно до копії протоколу огляду від 15 квітня 2016 року у приміщенні слідчого відділу слідчого управління Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України прокурор без присутності інших осіб провів огляд матеріалів, які отримано від Дніпровського управління поліції Головного управління національної поліції в м. Києві із супровідним листом, зокрема: супровідного листа Дніпровського управління поліції Головного управління національної поліції в м. Києві № 48/319, аркушу паперу формату А4 із інформацією про камери відеоспостереження парку відпочинку «Гідропарк», супровідного листа Дніпровського управління поліції Головного управління національної поліції в м. Києві, доручення слідчого № 1 про проведення слідчих (розшукових) дій від 25.11.2015 р., рапорту ОСОБА_91 , запиту ОСОБА_91 до ТОВ «Дніпрянка», запиту ОСОБА_91 до ПП « Гідрозона», запиту ОСОБА_91 до ПП « ОСОБА_92 », запиту ОСОБА_91 до менеджера ресторану «Лімпопо», запиту ОСОБА_91 до ФОП « ОСОБА_93 », двох оптичних дисків CD-R з відеозаписами з камер спостереження (без проведення огляду інформації, що міститься на дисках) в саморобних паперових конвертах із записами «Фабор» та «Фрегат» (т. 9 а.с. 218-220);
Вказаний цифровий відеозапис з камер спостереження було переглянуто під час судового розгляду (т. 9 а.с. 216-222);

Відповідно до копії протоколу огляду від 25.01.2017 р. у приміщенні слідчого відділу слідчого управління Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України прокурор без присутності інших осіб провів огляд рапорту ОСОБА_4 від 23.11.2015 р., поданого начальнику Дніпровського Управління Головного управління національної поліції в м. Києві, зміст якого відображає відомості ОСОБА_4 про проведені оперативно-розшукові заходи, в ході проведення яких йому не вдалось встановити свідків, очевидців та інших осіб, причетних до події 23.11.2015 р., яка сталась в парку відпочинку «Гідропарк». Під час проведення огляду виготовлено копію зазначеного рапорту, яка є невід`ємною частиною протоколу (т. 9 а.с. 223-224);
Постановою прокурора Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_86 від 25.01.2017 р. зазначений рапорт визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні № 0017736 (т. 9 а.с. 225-226);

В судовому засіданні захисники адвокати ОСОБА_14 та ОСОБА_15 заперечували щодо дослідження копій протоколів негласних слідчих (розшукових) дій (т. 9 а. с. 227-250, т. 10 а.с. 1- 249 ), вважали іх недопустимим доказом.

Суд вважає таке клопотання обґрунтованим, а протоколи негласних слідчих (розшукових) дій недопустимими доказами, враховуючи положення ч. 3 ст. 99 КПК України, які кореспондуються із положеннями ст. 257 КПК України.
Зокрема встановлено, що ще до виконання вимог статті 290 КПК України були виділені в оригіналах матеріали щодо проведення негласних слідчих (розшукових) дій із кримінального провадження № №0017736 та долучені до кримінального провадження № 0000169.

Положеннями ст. 86 КПК України встановлено, що доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.
Відповідно до статті 257 КПК України , якщо в результаті проведення негласної слідчої (розшукової) дії виявлено ознаки кримінального правопорушення, яке не розслідується у даному кримінальному провадженні, то отримана інформація може бути використана в іншому кримінальному провадженні тільки на підставі ухвали слідчого судді, яка постановляється за клопотанням прокурора.

Згідно із ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Тому, суд не вбачає підстав для визнання інших копій документів недопустимими доказами у справі, враховуючи положення ч. 3 ст. 99 КПК України, згідно якої сторона кримінального провадження зобов`язана надати суду оригінал документу, оскільки сторона захисту проти їх долучення та дослідження не заперечувала.

Крім того, судом врахована постанова прокурора Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 від 25.01.2017 р. (з додатком), згідно якої з матеріалів кримінального провадження № 0017736 від 23.11.2015 р. виділені матеріали кримінального провадження за епізодами вчинених правопорушень: від 10.01.2016 за ч. 1 ст. 263 КК України; від 10.01.2016 за ч. 2 ст. 263 КК України; від 30.12.2015 за ч. 1 ст. 187 КК України; від 21.06.2015 за ч. 1 ст. 187 КК України; від 17.10.2015 за ч. 2 ст. 187 КК України; від 05.06.2015 за ч. 2 ст. 187 КК України; від 01.11.2015 за ч. 2 ст. 187 КК України; від 19.12.2015 за ч. 2 ст. 186 КК України; від 17.10.2015 за ч. 2 ст. 186 КК України; від 23.11.2015 за ч. 4 ст. 187 КК України, а також за ч. 3 ст. 368 і ст. 257 КК України, вчинених упродовж 2014 та 2015 років відповідно (т. 3 а.с. 13-52). При цьому виділені матеріали засвідчені в установленому законом порядку та відповідають вимогам Національного стандарту України «Вимоги до оформлення документів ДСТУ 416, який діяв на той період.

Отже, судом встановлено та не оспорювалось стороною захисту, що відповідно до копії послужного списку ОСОБА_4 (особистий № М-178525) з 10.02.2015 р. перебував на посаді оперуповноваженого відділу карного розшуку Дніпровського РУ ГУМВС України в м. Києві згідно з наказом ГУМВС України в м. Києві від 10.02.2015 р. № 96 о/с, з 30.10.2015 р. та мав звання старшого лейтенанта міліції (т. 12 а.с. 6-13);

У відповідності до копії послужного списку ОСОБА_5 (особистий № М-174015) з 07.11.2015 р. по 29.02.2016 р. обіймав посаду інспектора відділення поліції Дніпровського УП ГУНП України в м. Києві згідно з наказом ГУНП України в м. Києві від 07.11.2015 р. № 10, з 07.11.2015 р. має звання старшого лейтенанта поліції (т. 12 а.с. 14-20);

У відповідності до копії послужного списку ОСОБА_43 (особистий № М-091080) з 07.11.2015 р. по 20.01.2016 р. обіймав посаду начальника відділення поліції Дніпровського УП ГУНП України в м. Києві згідно з наказом ГУНП України в м. Києві від 07.11.2015 р. № 10 о/с, (т. 12 а.с. 21-27);

Згідно витягу з наказу від 07.11.2015 р. № 10 о/с ОСОБА_4 призначено на посаду оперуповноваженого Дніпровського управління поліції ГУНП в м. Києві та присвоєно спеціальне звання «старший лейтенант поліції» (т. 12 а.с. 32);

Відповідно до витягу з наказу від 25.02.2016 р. № 166 о/с ОСОБА_84 звільнений зі служби в поліції за власним бажанням (т. 12 а.с. 34);

Згідно витягу з наказу від 07.11.2015 р. № 10 о/с ОСОБА_76 призначено на посаду інспектора відділення поліції Дніпровського управління поліції ГУНП в м. Києві та присвоєно спеціальне звання «старший лейтенант поліції» (т. 12 а.с. 35);

Згідно витягу з наказу від 07.11.2015 р. № 10 о/с ОСОБА_94 призначено на посаду начальника відділення поліції Дніпровського управління поліції ГУНП в м. Києві та присвоєно спеціальне звання «майор поліції» (т. 12 а.с. 37);

Відповідно до витягу з наказу від 15.01.2016 р. № 21 о/с ОСОБА_43 звільнений зі служби в поліції згідно з пп. 2 п. 1 ст. 77 ЗУ «Про національну поліцію» (через хворобу) (т. 12 а.с. 38);

В судовому засіданні було досліджено Положення про Дніпровське РУ ГУМВС України в м. Києві, погодженого заступником начальника ГУМВС України в м. Києві полковником міліції ОСОБА_95 та затвердженого начальником Дніпровського РУ ГУМВС України в м. Києві полковником міліції ОСОБА_96 02.03.2012 р. (т. 12 а.с. 46-47); функціональні обов`язки дільничних інспекторів міліції Дніпровського РУ ГУМВС України в м. Києві (т. 12 а.с. 58-62), а також копії присяги працівника органів внутрішніх справ України ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на вірність Українському народові (т. 12 а.с. 64-65).

Усіма потерпілими було підтримано обвинувачення у раніше пред`явленому обсязі, згідно якого ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, що полягало у ненаданні працівником правоохоронного органу допомоги ОСОБА_16 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_10 , які внаслідок вчинення на них нападу організованої групи осіб, з метою заволодіння чужим майном, із застосуванням предметів, заздалегідь заготовлених для нанесення тілесних ушкоджень, поєднаного із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, були позбавлені можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок перебування у безпорадному стані, та не наданні допомоги ОСОБА_16 та ОСОБА_97 , які від отриманих тілесних ушкоджень перебували без свідомості та були позбавлені можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок перебування у безпорадному стані, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 135 КК України, - завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги, зобов`язаний був піклуватися про цю особу і мав змогу надати їй допомогу, що спричинило тяжкі наслідки.

Прокурор під час судового розгляду змінив обвинувачення та кваліфікував дії ОСОБА_4 та ОСОБА_5 як завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок іншого безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги, зобов`язаний був піклуватися про цю особу і мав змогу надати їй допомогу, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 135 КК України.

Кваліфікація злочину це кримінально-правова оцінка поведінки (діяння) особи шляхом встановлення кримінально-правових (юридично значущих) ознак, визначення кримінально-правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчиненого діяння конкретному складу злочину, передбаченому КК, за відсутності фактів, що виключають злочинність діяння.

Суспільна небезпека кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.135 КК полягає у тому, що людина, яка має можливість надати допомогу іншій людині і тим самим врятувати її від смерті або настання інших тяжких наслідків, не робить цього, що свідчить про низькі моральні якості цієї особи.

Об`єктивна сторона залишення в небезпеці характеризується двома видами злочинної бездіяльності:

1) бездіяльність-невтручання, що полягає у невиконанні особою обов`язку щодо надання необхідної допомоги потерпілому, який перебуває у небезпечному для життя стані й позбавлений можливості вжити заходів для самозбереження, коли небезпека виникла незалежно від суб`єкта цього злочину;

2) змішана бездіяльність бездіяльність щодо надання допомоги потерпілому особою, яка сама поставила його в небезпечний для життя стан.

Бездіяльність це пасивна форма поведінки особи, що полягає у невчиненні нею конкретної дії (дій), яку вона повинна була і могла вчинити в даних конкретних умовах. Бездіяльність за своїми соціальними та юридичними властивостями тотожна діянню, тобто вона суспільно небезпечна і протиправна, є свідомим і вольовим актом поведінки людини.

Кримінальна відповідальність за злочинну бездіяльність настає лише за таких умов:

а) на особу було покладено спеціальний обов`язок вчинити активні дії, якими було б відвернене настання суспільно небезпечного наслідку;

б) у особи була реальна можливість у даній конкретній ситуації вчинити відповідні активні дії і запобігти настанню суспільно небезпечних наслідків.

Обов`язок вчинити певні дії (діяти певним чином) може випливати з різних підстав: із закону або з іншого нормативного акта; із професійних або службових функцій особи; із договору; із родинних відносин; із попередньої поведінки особи, якщо вона своїми діями створює небезпеку для іншої особи і внаслідок цього зобов`язана надати їй допомогу.

Суб`єктивна сторона злочину, передбаченого ст.135 КК, завжди характеризується прямим умислом щодо самого діяння. Що стосується наслідків, ставлення суб`єкта злочину до них завжди характеризується необережністю (злочинною недбалістю чи злочинною самовпевненістю).

Вольовий момент вчинення злочину, передбаченого ст.135 КК, полягає у небажанні суб`єкта злочину надати допомогу безпорадній особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані. Мотиви вчинення цього злочину можуть бути різними (прагнення уникнути кримінальної відповідальності, небажання обтяжувати себе, байдуже ставлення до долі іншої людини, егоїзм, небажання допомогти через брак часу, неприязнь до потерпілого, легкодухість, ревнощі, помста тощо), але на кваліфікацію вони не впливають.

Моментом закінчення злочину є ухилення від надання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані. Варто зазначити, що для кваліфікації злочину не має значення, чи відвернула би надана винною особою допомога завдання шкоди життю або здоров`ю особи. Навіть у випадках, коли через несумісну з життям травму будь-яка допомога не була здатна відвернути смерть людини, особа, яка залишила потерпілого в небезпеці, несе відповідальність за ст.135 КК. Для кваліфікації дій винного за цією нормою кримінального закону не має значення і те, що хтось інший надав чи намагався надати допомогу залишеному в небезпеці.

Фактично обвинувачення, яке підтримано потерпілими та на яке змінено прокурором за ст. 135 КК України зводиться до того, що обвинувачені, будучи працівниками поліції, перебуваючи на місці події та будучи свідками вчинення злочину щодо потерпілих, залишили місце події, не надали потерпілим жодної допомоги, а також не викликали швидку медичну допомогу та не покликали на допомогу інших осіб.
Суд вважає доведеним, що і ОСОБА_4 і ОСОБА_5 на момент вчинення злочину щодо потерпілих були його свідками та діючими поліцейськими. Належних доказів, що в цей час вони були на чергуванні чи здійснювали перевірку інформації про осіб, які причетні до вчинення злочинів на території парку відпочинку «Гідропарк» суду не надано, проте це жодним чином не впливає на висновки суду.
Також суд вважає доведеним, що і ОСОБА_4 і ОСОБА_21 знали не тільки візуально, а й на достатньому рівні осіб, які вчинили напад на потерпілих, про що свідчать не тільки покази самих обвинувачених, свідків, а й моніторинг телефонних з`єднань, досліджений вище, між обвинуваченими та особами, кримінальне провадження стосовно яких наразі розглядається Дніпровським районним судом міста Києва за обвинуваченням ОСОБА_98 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 4 ст. 187, ст. 257, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_99 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч. 4 ст. 187, ст. 257, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_100 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч. 4 ст. 187 КК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону України «Про поліцію», в редакції яка діяла на момент вчинення кримінального правопорушення, поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов`язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції.
Суб`єктивна сторона злочину, передбаченого статтею 135 КК, завжди характеризується прямим умислом щодо самого діяння. Що стосується наслідків, ставлення суб`єкта злочину до них завжди характеризується необережністю (злочинною недбалістю чи злочинною самовпевненістю).
Вольовий момент вчинення злочину, передбаченого статтею 135 КК, полягає у небажанні суб`єкта злочину надати допомогу безпорадній особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані.
Безпорадний стан -це стан зумовлений фізичними чи психічними властивостями або зовнішніми обставинами, які позбавляють чи обмежують здатність особи усвідомлювати свої дії або керувати ними, приймати з власної волі самостійні рішення, чинити опір насильницьким чи іншим незаконним діям (примітки до ст. 149, 135 та 152 КК України).
Суд зазначає, що за ч.3 ст.135 КК України відповідальність настає лише в тому разі, якщо між залишенням у небезпеці та настанням смерті особи або іншими тяжкими наслідками встановлений причинний зв`язок.
В даному ж випадку смерть ОСОБА_16 настала від віддалених наслідків черепно-мозкової травми (яка сталась, згідно даних медичної документації, 23.11.2015 року. Ушкодження, комплекс яких сформував закриту черепно-мозкову травму, виникли від дії тупого (тупих) предмету (предметів), мають ознаки тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя та мають прямий причинно-наслідковий зв`язок з настанням смерті (т. 6 а.с. 38-42). Тобто, немає підстав вважати, що залишення потерпілого в небезпеці спричинило його смерть.
Враховуючи викладене, суд вважає належними, допустимими, достовірними та в сукупності достатніми для прийняття рішення про винуватість обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , кожного окремо, у вчиненні завідомого залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок іншого безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги, зобов`язаний був піклуватися про цю особу і мав змогу надати їй допомогу, та погоджується із кваліфікацією дій обвинувачених за ч. 1 ст. 135 КК України.
Так само, суд вважає належними, допустимими, достовірними та в сукупності достатніми для прийняття рішення про винуватість обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , кожного окремо, у вчиненні завідомо неправдивого показання свідка, надане органу, що здійснює досудове розслідування, та погоджується із кваліфікацією дій обвинувачених, кожного окремо за ч. 1 ст. 384 КК України.
Показання ОСОБА_4 , допитаного у якості свідка 25.11.2015, у період часу з 17 год 20 хв до 18 год 35 хв, у приміщенні Дніпровського УП ГУНП в м. Києві за адресою: м. Київ, вул. Червоноткацька, 2, та який був попередженим про кримінальну відповідальність за відмову давати показання і за давання завідомо неправдивих показань, містять неправдиві відомості. Зокрема, достовірно знаючи учасників бійки, її обставини, будучи свідком бійки та працівником правоохоронного органу, надав слідчому Дніпровського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_18 завідомо неправдиві показання про те, що йому не відомо про те, що особа 1, особа 2, особа 3, особа 4 та інші невстановлені особи вчинили напад на ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_16 та ОСОБА_10 , а також, що ОСОБА_17 наніс металевою телескопічної дубинкою удари ОСОБА_10 (т. 4 а.с. 50-54).

Так само і показання ОСОБА_5 під час його допиту як свідка та які він надав слідчому Дніпровського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_19 містять неправдиві відомості (т. 4 а.с. 45-49).

Всупереч доводам сторони захисту, обвинувачених притягнуто за неправдиві показання, надані не у якості підозрюваного чи обвинуваченого, а саме у якості свідка.
Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне провадження № 0017736 були внесені 23.11.2015 року за ч. 2 ст. 296 КК України, а органом досудового розслідування визначено Дніпровське управління поліції ГУНП у м. Києві (т. 3 а.с. 55);

Отже, вказані протоколи допиту в даному випадку не можна розглядати за критеріями п. 1 ч. 3 ст. 87 КПК України, оскільки зміст цієї норми права вказує на те, що вона має застосовуватися за умови, коли на час отримання показань від свідка уже існували дані, що його буде визнано підозрюваним чи обвинуваченим, але, всупереч наявності у такої особи права на мовчання та свободи від самовикриття, слідчий чи прокурор вчиняє дії, спрямовані на отримання показань від неї. Тобто, має бути доведено, що права та свободи особи були порушені, але таких обставин у кримінальному провадженні щодо обвинувачених встановлено не було.
Та навпаки, суд погоджується із позицією сторони захисту про визнання протоколів допиту свідка від 22 січня 2016 року та 18 квітня 2016 року за участі свідка ОСОБА_4 (т. 4 а.с. 93-107, 126-131), а також протоколів допиту свідка від 21 січня 2016 року за участі свідка ОСОБА_5 (т. 4 а.с. 132-140, 141-147), згідно яких останні розказали про дійсні обставини вчинення кримінального правопорушення щодо потерпілих, оскільки на час отримання показань від свідка уже існували дані, що їх може бути визнано підозрюваним чи обвинуваченим, але, всупереч наявності у такої особи права на мовчання та свободи від самовикриття, слідчий чи прокурор вчиняє дії, спрямовані на отримання показань від неї.
Оскільки, відповідно до постанови першого заступника Генерального прокурора України від 27.11.2015 р. здійснення досудового розслідування кримінального провадження № 0017736 доручено слідчому відділу слідчого управління Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України (т. 3 а.с. 62-63);

За таких умов, враховуючи викладене, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 та ОСОБА_21 у завідомо неправдивих показаннях свідка під час досудового розслідування, його дії слід правильно кваліфікувати за ч.1 ст. 384 КК України.
Щодо кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст. 366 та ч.1 ст. 296 КК України суд зазначає наступне.
Вказаним офіційним документом сторона обвинувачення вважає рапорт, оригінал якого було досліджено у судовому засіданні.

Згідно вказаного рапорту ОСОБА_4 , як член слідчо-оперативної групи зазначив, що « в ході відпрацювання події, яка сталась 23.11.2015 року приблизно о 2:20 годинина території ПКтаВ «Гідропарк» в м. Києві, а саме бійки біля підземного переходу метро «Гідропарк» в якій було нанесено тілесні ушкодження, по даному факту проводилися оперативно-розшукові заходи направлені на встановлення свідків та очевидців, а також осіб причетних до вказаного правопорушення, але на даний час встановити не виявилось можливим.

Проводяться наступні оперативно-розшукові заходи на встановлення всіх обставин події.» (т. 4 а.с. 44).

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 показав, що можливо він складений ним, почерк та підпис схожі, підтвердив суду, що мало місце усне доручення щодо розкриття злочину (бійки у Гідропарку) по гарячих слідах та ним дійсно міг складатись рапорт, проте не зміг пояснити суду яким чином вказаний рапорт потрапив до слідчого. Допитані свідки цього також не повідомили.

Так, предметом злочинів, передбачених ст. 366 і ст. 358 КК, є офіційний документ. Згідно примітки до ст. 358 КК під офіційним документом слід розуміти документи, що містять зафіксовану на будь-яких матеріальних носіях інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти, які спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру, чи може бути використана як документи - докази у правозастосовчій діяльності, що складаються, видаються чи посвідчуються повноважними (компетентними) особами органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, юридичних осіб незалежно від форми власності та організаційно-правової форми, а також окремими громадянами, у тому числі самозайнятими особами, яким законом надано право у зв`язку з їх професійною чи службовою діяльністю складати, видавати чи посвідчувати певні види документів, що складені з дотриманням визначених законом форм та містять передбачені законом реквізити.
Тому, при встановленні ознак офіційного документа як предмета злочину слід керуватися такими критеріями: документ має бути складено, видано чи посвідчено відповідною особою в межах її компетенції за визначеною законом формою та з належними реквізитами; зафіксована в такому документі інформація повинна мати юридично значущий характер - підтверджені чи засвідчені нею конкретні події, явища або факти мають спричиняти чи бути здатними спричинити наслідки правового характеру у вигляді виникнення (реалізації), зміни або припинення певних прав та/або обов`язків.
Невідповідність документа хоча б одному з наведених критеріїв перешкоджає визнанню його офіційним.
Відповідно до Наказу МВС України від 27.07.2012 № 650 «Про затвердження Інструкції з оформлення документів у системі МВС України», рапорт (від фр. rapport - повідомляти) - письмове звернення працівника до вищої посадової особи з викладом питань службового чи особистого характеру і висловленням у зв`язку з цим відповідного прохання.

Дослідивши в судовому засіданні вказаний рапорт від 23.11.2015 року, суд дійшов висновку, що вказаний документ не є офіційним, оскільки не відповідає вимогам, встановленим у примітці до ст. 358 КК. Зокрема складання та використання вказаного рапорту не спричинило наслідків правового характеру, зазначена у ньому інформація не належить до фактів, що мають юридичне значення. Більш того, суду так і не було надано відомостей, яким чином вказаний рапорт потрапив до матеріалів кримінального провадження.
Враховуючи викладене суд дійшов висновку про відсутність у діях ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, а саме відсутність предмету злочину.
Крім того, потерпілими підтримано обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні за вищевказаних обставин кримінального правопорушення, яке полягало у заздалегідь необіцяному приховуванні слідів злочину, шляхом отриманням від особа 2 службового посвідчення ОСОБА_12 , підкидання його на місце вчинення злочину, та у складанні і видачі рапорту від 23.11.2015 на ім`я начальника Дніпровського УП ГУНП в м. Києві про результати здійснення оперативно-розшукових заходів щодо встановлення свідків та осіб, причетних до вчинення злочину стосовно ОСОБА_16 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України, - заздалегідь не обіцяне приховання особливо тяжкого злочину.
Суд вважає, що у діях ОСОБА_4 відсутній складу даного злочину, оскільки відсутня об`єктивна сторона злочину.

Об`єктивна сторона вказаного злочину полягає лише в активній поведінці -діях, спрямованих на приховування злочину.

Таке приховування передбачає приховування злочинця, слідів злочину, засобів та знарядь вчинення злочину, факту придбання або збуту майна, здобутого в результаті його вчинення, легалізації (відмивання) грошових коштів та іншого майна, здобутих злочин ним шляхом. Способами приховування можуть, зокрема, бути надання злочинцю сховища, транспортних засобів, знищення слідів злочину, перенесення знарядь злочину в інше місце, зміна зовнішнього вигляду злочинця, забезпечення злочинця підробленими документами. Якщо спосіб приховування сам по собі є злочинним, він потребує самостійної кримінально-правової оцінки.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченим, кожному окремо, суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винуватого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Пом`якшуючих покарання обставин відносно обвинувачених суд не вбачає.

Обтяжуючою покарання обставиною щодо обох обвинувачених суд вважає вчинення злочину, особою яка перебувала у стані алкогольного сп`яніння за ч. 1 ст. 135 КК України, що не заперечували самі обвинувачені.

Також, суд враховує, що обвинувачені, як ОСОБА_4 так і ОСОБА_5 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебувають, має постійне місце проживання та місце реєстрації, за останнім місцем роботи характеризується виключно позитивно, відсутність минулих судимостей; соціальні зв`язки, сімейний стан, ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень відповідно до ст. за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до набрання вироком законної сили минуло 3 роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.
Відповідно до ч. 5 ст. 74 КК України, особа може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених статтею 49 цього Кодексу.
Відповідно суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від покарання, призначеного за вчинення кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 1 ст. 135 та ч. 1 ст. 384 КК України у зв`язку з закінченням строків давності на підставі ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України.
Запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не обирався, підстави для його обрання на даному етапі відсутні.
Вирішуючи цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 , цивільних позивачів ОСОБА_101 , ОСОБА_102 про відшкодування майнової та моральної шкоди суд зазначає наступне.
Зокрема, цивільні позивачі зазначили, що бездіяльність ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , яка полягала у ненаданні працівником правоохоронного органу допомоги ОСОБА_16 , внаслідок чого 22 листопада 2016 року, після тривалої хвороби останній помер На операції, лікування, підтримання життя було витрачено значні кошти

Також цивільним позивачам заподіяно значну моральну шкоду, яку вони зазнали через його стан після побиття та подальшу смерть. Смерть сина, чоловіка та брата відобразилась на психологічному стані цивільних позивачів та залишило відбиток на все подальше життя.

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , кожного окремо, визнано винуватими у вчиненні завідомого залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок іншого безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги, зобов`язаний був піклуватися про цю особу і мав змогу надати їй допомогу, та погоджується із кваліфікацією дій обвинувачених за ч. 1 ст. 135 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Враховуючи, що смерть ОСОБА_16 настала від віддалених наслідків черепно-мозкової травми (яка сталась, згідно даних медичної документації, 23.11.2015 року. Ушкодження, комплекс яких сформував закриту черепно-мозкову травму, виникли від дії тупого (тупих) предмету (предметів), мають ознаки тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя та мають прямий причинно-наслідковий зв`язок з настанням смерті (т. 6 а.с. 38-42), а під час судового розгляду не було доведено причинний зв`язок між залишенням у небезпеці та настанням смерті ОСОБА_16 у задоволенні позову слид відмовити.

При цьому суд також враховує конкретні обставини справи, що відповідно до Розділу ІІ КК України ст. 136 ч. 1 КК України є кримінальним правопорушенням проти життя та здоров`я особи, стаття 384 є кримінальним правопорушенням проти правосуддя.

Причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою, завданою потерпілому, є однією з обов`язкових умов настання деліктної відповідальності. Визначення причинного зв`язку є необхідним як для забезпечення інтересів потерпілого, так і для реалізації принципу справедливості при покладенні на особу обов`язку відшкодувати заподіяну шкоду.

Причинно-наслідковий зв`язок між діянням особи та заподіянням шкоди полягає в тому, що шкода є наслідком саме протиправного діяння особи, а не якихось інших обставин. Проста послідовність подій не повинна братися до уваги. Об`єктивний причинний зв`язок як умова відповідальності виконує функцію визначення об`єктивної правової межі відповідальності за шкідливі наслідки протиправного діяння. Заподіювач шкоди відповідає не за будь-яку шкоду, а тільки за ту шкоду, яка завдана його діями. Відсутність причинного зв`язку означає, що шкода заподіяна не діями заподіювача, а викликана іншими обставинами.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 18 грудня 2020 року у справі № 686/25718/19 (провадження № 61-7697св20), від 30 грудня 2020 року у справі № 482/48/19 (провадження № 61-11020св20).

Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ст. 124 КПК України процесуальні витрати на проведення експертиз у цій справі документально не підтвердженні, тому стягненню не підлягають.

Питання щодо речових доказів у кримінальному проваджені, суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 135 КК України та призначити покарання у виді одного року позбавлення волі.
На підставі п. 2 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання за ч. 1 ст. 135 КК України у зв`язку з закінченням строків давності.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 135 КК України та призначити покарання у виді одного року позбавлення волі.
На підставі п. 2 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_5 , від призначеного покарання за ч. 1 ст. 135 КК України у зв`язку з закінченням строків давності.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України та призначити покарання у виді арешту на строк шість місяців
На підставі п. 2 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання за ч. 1 ст. 384 КК України у зв`язку з закінченням строків давності.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України та призначити покарання у виді арешту на строк шість місяців.
На підставі п. 2 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_5 , від призначеного покарання за ч. 1 ст. 384 КК України у зв`язку з закінченням строків давності.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 366 КК України та виправдати на підставі п.3 ч. 1 ст.373 КПК України за відсутності складу кримінального правопорушення.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 396 КК України та виправдати на підставі п.3 ч. 1 ст.373 КПК України за відсутності складу кримінального правопорушення.
Рапорт визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні № 0017736 згідно постанови прокурора Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_86 від 25.01.2017 р. (т. 9 а.с. 225-226) зберігати при матеріалах кримінального провадження.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 , цивільних позивачів ОСОБА_101 , ОСОБА_102 про відшкодування майнової та моральної шкоди залишити без задоволення.
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_103