У Х В А Л А
Іменем України

30 листопада 2021 року слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , особи, яка подала скаргу ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_4 на постанову прокурора Деснянської окружної прокуратури м. Києва від 29.09.2021 року про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих дій,

В С Т А Н О В И В :
18 жовтня 2021 року ОСОБА_4 звернулась до Деснянського районного суду м. Києва зі скаргою на постанову прокурора Деснянської окружної прокуратури м. Києва від 29.09.2021 року про відмову у задоволенні клопотання про оголошення підозри ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0008492 від 18.09.2013 року.

Скаргу обґрунтовує тим, що постанова є формальною, необґрунтованою, не вмотивованою та винесеною з порушенням норм КПК України.

Особа, яка подала скаргу, ОСОБА_4 в судовому засіданні вимоги скарги підтримала, скаргу просила задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у ній.

Прокурор заперечувала щодо задоволення вимог скарги.

Заслухавши думку прокурора, особи, яка подала скаргу, ОСОБА_4 , вивчивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження №0008492, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до норм ст. 303 ч.1 КПК України визначено вичерпний перелік випадків і суб`єктів оскарження рішень, дій чи бездіяльності сторони обвинувачення при досудовому розслідуванні, де пунктом 7 передбачено право на оскарження рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

З матеріалів скарги вбачається, що 14.09.2021 року ОСОБА_4 подано до Деснянської окружної прокуратури м. Києва клопотання про проведення досудового розслідування у формі приватного обвинувачення в порядку, передбаченому ст. ст. 477, 476, 479 4 КПК України за правовою кваліфікацією, передбаченою ст. 129, ч. 2 ст. 125, ст. 126-1, ст. 127, ст. 182, ст. 189 КК України, внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 126-1, ст. 127, ст. 182, ч. 3 ст. 189, ст. 190 КК України, допиту в якості потерпілої заявника ОСОБА_4 негайного розшуку ОСОБА_6 , пред`явлення йому підозри та звернення до суду з клопотанням щодо обрання останньому запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0008492 від 18.09.2013 року.

29.09.2021 року посадовою особою Деснянської окружної прокуратури м. Києва винесено постанову про відмову в задоволенні клопотання.

У вказаній постанові прокурор Деснянської окружної прокуратури м. Києва посилається на те, що згідно змісту клопотання ОСОБА_4 , доводи, викладені у ньому, не відповідають вимогам ст. 214 КПК України, а саме: відсутні фактичні обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 126-1, ст. 127, ст. 182, ч. 3 ст. 189, ст. 190 КК України, а тому не охоплюються поняттям кримінального правопорушення, визначеному статтею 11 Кримінального кодексу України. Крім того, відповідно до ст. 477 КПК України кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, дізнавачем, прокурором лише на підставі заяви потерпілого. До Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви ОСОБА_4 вже внесені відомості та розпочате кримінальне провадження за №0008492 від 10.06.2013 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 129, ч. 2 ст. 125 КК України і окремого процесуального рішення щодо проведення досудового розслідування у формі приватного обвинувачення не може бути винесене, оскільки таке поняття кримінальне процесуальне законодавство не передбачає. Окрім того, прокурором вказано, що не здобуто достатніх доказів для повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125, ст. 129 КК України, слідчі дії тривають.

Слід зазначити, що відповідно до вимог ч. ч. 1, 2, 6 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, слідчий, під час досудового розслідування зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також ті обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Статтею 91 КПК України передбачені обставини, які підлягають доказуванню, а відповідно до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин покладається на слідчого, прокурора.

Відповідно до ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з:

1) вступної частини, яка повинна містити відомості про:

місце і час прийняття постанови;

прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову;

2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про:

зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови;

мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу;

3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про:

зміст прийнятого процесуального рішення;

місце та час (строки) його виконання;

особу, якій належить виконати постанову;

можливість та порядок оскарження постанови.

Проте при винесенні постанови прокурором не були враховані всі обставини кримінального провадження, не надано повної оцінки мотивів прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України, а тому постанова підлягає скасуванню.

За вказаних обставин слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для задоволення скарги.

Керуючись ст. ст. 220, 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_4 на постанову прокурора Деснянської окружної прокуратури м. Києва від 29.09.2021 року, винесену в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0008492 від 18.09.2013 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 129 КК України - задовольнити

Скасувати постанову прокурора Деснянської окружної прокуратури м. Києва від 29.09.2021 року про відмову у задоволенні клопотання в рамках кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0008492 від 18.09.2013 року.

Направити копію ухвали до Деснянської окружної прокуратури м. Києва.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1