Справа №705/6591/15-к
1-кп/705/79/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2022 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області, в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000265 від 23 квітня 2015 року, по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта повна загальна середня, не працюючого, депутата Текучанської сільської ради Уманського р-ну Черкаської обл., одруженого, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 , 22.04.2015р., близько 18 год. 35 хв., керуючи трактором колісним «Беларус-892», д.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом без реєстраційного номера, та рухаючись по вул. Перемоги в с. Текуча Уманського району Черкаської області, в порушення вимог п.п.: 1.5 Правил дорожнього руху України (в редакції від 17.09.2014 р.) «дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальні збитки»; 2.1 б) «водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі реєстраційний документ на транспортний засіб»; 2.3 б) «водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну»; 2.9 в) «водієві забороняється керувати транспортним засобом не зареєстрованим у Державтоінспекції, без номерного знака»; 21.1 «дозволяється перевезення пасажирів у транспортному засобі обладнаному місцями для сидіння в кількості, що передбачена технічною характеристикою так, щоб вони не заважали водієві керувати транспортним засобом і не обмежували оглядовість, відповідно до правил перевезення», перевозив в кабіні вказаного транспортного засобу ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , а саме: останній лежав позаду водійського сидіння перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння.

Через неуважність ОСОБА_5 під час руху транспортного засобу, перевезення ним пасажира в необладнаному місці, у результаті відкриття заднього вітрового скла кабіни трактора пасажир ОСОБА_10 випав на проїжджу частину з подальшим переїздом його колесами причепа.

Унаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_10 доставлено до Уманської міської лікарні, де останній 23.04.2015р. від отриманих тілесних ушкоджень помер.

Згідно Висновку судової автотехнічної експертизи від 10.10.2015р. № 4/389, в дорожній обстановці, яка склалася на момент ДТП, водій трактора «Беларус-892», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_5 повинен був діяти відповідно до вимог п. 21.1 Правил дорожнього руху України.

Згідно Висновку судово-медичної експертизи від 23.04.2015р. № 147, смерть ОСОБА_10 настала від отриманої ним сполучної травми тіла, що в своєму розвитку ускладнилась розвитком травматичного шоку та стоїть в причинному зв`язку зі смертю.

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 286 КК України, порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, при обставинах встановлених судом, визнав повністю та пояснив, що викладене в обвинувальному акті відповідає дійсності. Цивільний позов представника потерпілих визнав частково на суму 10000 грн.. Обвинувачений в судовому засіданні пояснив, що він має у власності трактора МТЗ892. 22.04.2015 року після обіду до нього прийшов ОСОБА_10 попросив поїхати з ним до його брата забрати гній. Потерпілий був випивший. У брата ОСОБА_10 ще випив. Ні він, ні брат потерпілого алкоголь не вживали. Коли їхали потерпілий ліг ззаду, оскільки був п`яний, а він був за кермом. Вікно в кабіні було відчинено. Трактор був з причепом. По дорозі потерпілий заснув і випав з вікна кабіни. Він зупинився відразу як побачив, що ОСОБА_10 випав в той час потерпілого вже переїхало колесом причепа. Крові на потерпілому не було. Він відразу викликав швидку. Все що лікарі казали з ліків він все купував. Потерпілий помер на наступний день зранку. Поховання, обіди оплачував він. Потерпілий не проживав з дружиною та дітьми.

Показання обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам справи.

З матеріалами справи обвинувачений ОСОБА_5 ознайомлений в повному обсязі, визнає усі докази, які є у справі, у вчиненому щиро кається.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд враховує, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не заперечують проти такого порядку дослідження доказів, правильно розуміють зміст цих обставин, не має сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Аналізуючи та оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні при зазначених у вироку обставинах доведена повністю, його дії вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 286 КК України, - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує тяжкість вчиненого діяння, особу винного, який за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває,

В якості обставини, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд не вбачає.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Обираючи обвинуваченому міру покарання, суд враховує, характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відсутність обставин, що його обтяжують, особу обвинуваченого, який характеризуються позитивно, раніше не судимий, свою винуватість визнав, цивільний позов визнав частково. З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами.

При цьому, суд виходив також із положень ч. 2 ст. 50 КК України, якими визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами. На переконання суду, покарання з яким визначився суд, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів.

Крім того, враховуючи, що захисник обвинуваченого заявив клопотання, яке підтримав обвинувачений, про застосування до останнього амністії, звільнивши від відбування покарання, на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» оскільки обвинувачений на день набрання Законом чинності мав дітей, яким не виповнилося 18 років та не позбавлений батьківських прав відносно них, вчинив необережний тяжкий злочин, повністю визнає свою вину, з наслідками застосування амністії ознайомлений.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти звільнення обвинуваченого від відбування покарання на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Представник потерпілих ОСОБА_6 та її представник ОСОБА_11 вказували на те, що пом`якшуючих обставин не вбачають, так як у обвинуваченого ОСОБА_5 відсутнє щире каяття, він не попросив вибачення, не відшкодував шкоду, просили призначити йому покарання у вигляді 6 років позбавлення волі з позбавлення права керування на строк 3 роки. Цивільний позов просили задоволити. Арешт з майна не знімати до повного відшкодування шкоди.

Як встановлено ст. 85 КК України, на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання (ч. 2 ст. 86 КК України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.

07.09.2017 набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 №1810-VІІ. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.

Відповідно до п. "в" ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016, який набрав чинності 07 вересня 2017 року, звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст.12 КК України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України: підлягають особи, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

Так, обвинувачений ОСОБА_12 , на момент вчинення злочину мав двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 02.04.2005 р., ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 01.10.2010 р., вчинив кримінальне правопорушення, яке є необережним тяжким злочином відповідно до ст. 12 КК України. Вказане кримінальне правопорушення він вчинив у квітні 2015 року, тобто до дня набрання чинності (07 вересня 2017р.) Законом України «Про амністію у 2016 році». Свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення обвинувачений визнає повністю, щиро кається у вчиненому.

Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченого амністії, передбачених ст. 4 ЗУ «Про застосування амністії в Україні» та ст. 9 ЗУ «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено, амністія до нього не застосовувалась.

За таких обставин суд вважає, що на обвинуваченого поширюється дія ЗУ «Про амністію у 2016 році», а тому він підлягає звільненню від відбування покарання.

Суд роз`яснює обвинуваченому наслідки застосування амністії, а саме: в подальшому протягом останніх десяти років амністія до нього не може бути застосована.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_5 не обиралась.

Долю речових доказів потрібно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати за проведення судової експертизи технічного стану в сумі 1228,80 грн., судової автотенхнічної експертизи в сумі 245,52 грн., підлягають стягненню з ОСОБА_5 на користь держави.

Цивільні позови, подані в порядку ст. 61 КПК України, ОСОБА_6 , яка діє в інтересах неповнолітніх потерпілих ОСОБА_13 , ОСОБА_14 до обвинуваченого ОСОБА_5 про стягнення моральної шкоди на загальну суму 500 000 грн., по 250 000 грн. на кожну дитину, відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди (немайнової)" №4 від 31 березня 1995 року зі змінами та доповненнями до неї, Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" від 01.03.2013 року, на підставі ст.1166, ст.1167, 1168, 1200, 1202 ЦК України підлягають частковому задоволенню на суму 200000 грн., по 100000 грн. на кожну дитину.

Визнаючи розмір відшкодування моральної шкоди судом враховано ступінь страждань та переживань потерпілими, які втратили батька, а також те, що подія змінила ритм їх життя та зусилля, які необхідні для відновлення попереднього стану, а також ступінь вини обвинуваченого, та враховуючи положення ст.ст. 23, 1167, 1168 ЦК України, постанову Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 85, 86 КК України, п. «в» ст. 1 ЗУ «Про амністію у 2016 році», ст.ст. 366-368, 371, 374, 376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :
Визнати ОСОБА_5 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі пункту «в» статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання.

Речові докази: трактор «Беларус-892», д.н.з. НОМЕР_1 , переданий на зберігання ОСОБА_5 залишити останньому за належністю.

Цивільний позов ОСОБА_6 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_14 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , моральну шкоду завдану злочином в сумі 100 000 гривень.

Цивільний позов ОСОБА_6 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_13 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , моральну шкоду завдану злочином в сумі 100 000 гривень

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати за проведення експертиз в сумі 1474,32 грн..

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Черкаського апеляційного суду через Уманський міськрайонний суд Черкаської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_15