Єдиний унікальний номер: 345/1263/19
Номер провадження: 1-кп/0343/9/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2022 року м.Долина

Колегія суддів Долинського районного суду Івано-Франківської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
з участю: секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
представників потерпілих адвокатів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Долина Івано-Франківської області матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000393 від 28.12.2012 року, про обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

В провадженні Долинського районного суду Івано-Франківської області знаходиться кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в період часу з 19:00 год. до 07:00 год. із застосуванням електронного засобу контролю за адресою: АДРЕСА_1 . В обґрунтування клопотання зазначив, що ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 25.11.2021 року продовжено ОСОБА_9 дію запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 19:00 год. до 07.00 год. із застосуванням електронного засобу контролю, на строк до 24.01.2022 року та з покладенням на обвинуваченого обов`язків: прибувати за першим викликом до суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання, утримуватися від спілкування із свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні. На даний час наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України. Зокрема, злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_9 , відноситься до особливо тяжких, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад десять років. Крім того, обвинувачений в період з 17.04.2007 року переховувався від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності і його місце перебування не було відоме, досудове розслідування в зв`язку з цим було зупинено, а з 29.11.2010 року ОСОБА_9 був оголошений в міжнародний розшук. При цьому обвинувачений, усвідомлюючи неминучість покарання за вчинений злочин, що пов`язане з позбавленням волі, може переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а застосування більш м`якого запобіжного захожу не є можливим, оскільки особисте зобов`язання та застава не забезпечать належної поведінки обвинуваченого, осіб, які б поручилися за належну поведінку обвинуваченого, немає.
Представник потерпілого ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_6 та представник потерпілого ОСОБА_11 адвокат ОСОБА_7 клопотання прокурора підтримали та просили його задоволити.
Потерпілі ОСОБА_11 і ОСОБА_10 в судове засідання не з`явилися та про причини своєї неявки не повідомили, хоч були належно повідомлені про час та місце його проведення.
Потерпілі ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 подали заяви про закінчення розгляду даного кримінального провадження без їх участі (т. 6 а.с. 178,179,180, т. 7, а.с. 68, 69,77,78).
Захисник ОСОБА_8 щодо задоволення клопотання прокурора заперечив, вказавши, що наведені ним факти є безпідставними та не підтверджені жодними доказами. Зокрема, ОСОБА_9 ніколи не ухилявся від слідства та суду. В період часу з 2007 р. по 2018 р. обвинувачений перебував за кордоном в країнах Євросоюзу та неодноразово перетинав державний кордон. Також він проживав в Російській Федерації, де був офіційно зареєстрований, мав не тільки дозвіл на проживання, але й на працю, а також постійно користувався власним автомобілем «Мерседес», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який також був на відповідному обліку в компетентних органах Російської Федерації. При перетині кордону його ні разу не затримували, що свідчить про те, що ОСОБА_9 від слідства та суду не ухилявся. Стороною обвинувачення не надано суду жодних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_9 було відомо про порушену кримінальну справу та оголошення його в розшук. При цьому стороні обвинувачення відомо про те, що рішенням Калуського районного суду Івано-Франківської області від 21.12.2010 року ОСОБА_9 було визнано безвісно відсутнім з 22.01.2007 року. Достовірно встановлено, що ОСОБА_9 на власному автомобілі перетнув державний кордон України 22.01.2007 року о 11.16 год. в пункті пропуску «Краківець», а кримінальна справа порушена 19.02.2007 року за фактом вчинення шахрайських дій, а не щодо особи. Про цю справу обвинуваченому не було відомо і будь-які кримінальні обмеження щодо нього не могли діяти. Зазначені в клопотанні прокурора ризики незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується, є голослівними, нічим не підтверджені, а саме клопотання є формальним та надуманим, оскільки одне тільки посилання на тяжкість кримінального правопорушення, як підставу для продовження дії запобіжного заходу, не може бути підставою для задоволення поданого клопотання. Крім того, саме клопотання подане стороною обвинувачення до суду ще 05.01.2022 року і в той же день вручено обвинуваченому, а відповідно до вимог ст. 186 КПК України, клопотання повинно бути розглянуто судом протягом 72 годин з моменту його надходження до суду, тому процесуальні строки розгляду даного клопотання пройшли. За таких обставин просив відмовити в задоволенні даного клопотання та повернути його прокурору.
Обвинувачений ОСОБА_9 повністю підтримав позицію свого захисника.
Заслухавши думки прокурора, представників потерпілих, обвинуваченого та його захисника, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в період з 19:00 год по 07:00 год. із застосуванням електронних засобів контролю та з покладенням на обвинуваченого певних обов`язків слід задоволити, виходячи з наступних підстав.
Відповідно вимог ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно ч.ч. 1,2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Як встановлено в судовому засіданні, ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 21.10.2021 року скасовано ухвалу Долинського районного суду від 04.10.2021 року про обрання ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді триманий під вартою та обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 19:00 год. до 07.00 год. із застосуванням електронного засобу контролю, на строк до 03.12.2021 року з покладенням на обвинуваченого обов`язків: прибувати за першим викликом до суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання, утримуватися від спілкування із свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні.
Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 25.11.2021 року продовжено дію запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною обвинуваченому залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 19:00 год. до 07.00 год. із застосуванням електронного засобу контролю, на строк до 24.01.2022 року та з покладенням на обвинуваченого вищеперечислених обов`язків.
Колегією суддів встановлено, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які існували й на час постановлення попередніх ухвал, зокрема, що обвинувачений, усвідомлюючи, у випадку доведення його вини, неминучість покарання за злочин, у вчиненні якого він обвинувачується, може переховуватися від суду чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Підставами вважати, що обвинувачений ОСОБА_9 може спробувати переховуватися від суду є те, що він обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна і усвідомлює неминучість покарання у виді позбавлення волі за вчинення даного злочину у випадку визнання його винуватості, оскільки альтернативних видів покарання санкція вказаної статті не передбачає.
При цьому судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_9 з 29.11.2010 року був оголошений в міжнародний розшук і щодо нього було застосовано процедуру екстрадиції, чого не заперечує сам обвинувачений та підтверджується, в тому числі документами, наданими суду стороною захисту.
Посилання сторони захисту на те, що обвинувачений проживав в Російській Федерації, де був офіційно зареєстрований, мав дозвіл на проживання і на працю, користувався власним автомобілем «Мерседес», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який також був на відповідному обліку в компетентних органах Російської Федерації, є голослівними, оскільки будь-яких доказів на їх підтвердження суду не надано.
Одночасно колегія судддів вважає, що рішення Калуського районного суду Івано-Франківської області від 21.12.2010 року, яким ОСОБА_9 було визнано безвісно відсутнім з 22.01.2007 року, на вирішення клопотання прокурора про продовження йому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не впливає.
Аргументи сторони захисту, на думку суду, не спростовують існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та зазначених в клопотанні прокурора.
При цьому колегія суддів вважає безпідставним посилання сторони захисту на ст. 186 КПК України, якою передбачено 72-годинний строк для розгляду клопотання, оскільки ця норма стосується розгляду клопотання про застосування або зміну запобіжного заходу, а не його продовження, що має місце в даному випадку.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що клопотання прокурора слід задоволити та продовжити застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 19:00 год. до 07.00 год. із застосуванням електронного засобу контролю, на строк до 15.03.2022 року та з покладенням на обвинуваченого обов`язків: прибувати за першим викликом до суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання, утримуватися від спілкування із свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 195, 331, 369-372 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Клопотання прокурора задоволити.
Продовжити застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби із застосування електронного засобу контролю.
Заборонити ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 19:00 год. до 07.00 год., на термін 60 днів, тобто до 15 березня 2022 року.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_9 такі обов`язки:
1) прибувати за першим викликом до суду.
2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання,
3) утримуватися від спілкування із свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні,
Ці зобов`язання застосовуються до обвинуваченого на на термін 60 днів з дати винесення ухвали, тобто з 14 січня 2022 року по 15 березня 2022 року.
Попередити обвинуваченого ОСОБА_9 , що порушення зобов`язань має наслідком застосування грошового стягнення і до обвинуваченого може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід. Працівники поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних з виконанням покладених на нього завдань.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: