Справа № 331/5513/21
Провадження № 1-кп/331/615/2021
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 жовтня 2021 року м. Запоріжжя
Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000471 від 25.06.2021 року, відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки смт. Кушугум Запорізького району Запорізької області, українки, яка має базову загальну середню освіту, офіційно не працевлаштованої, незаміжньої, яка на утриманні не має неповнолітніх дітей, зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судима,
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України,

І. Формулювання обвинувачення, яке пред`явлено особі і визнане Судом доведеним.
25.06.2021 року о 08 годині 56 хвилин ОСОБА_4 знаходячись у торговому залі супермаркету «Варус-45», за адресою: м. Запоріжжя, проспект Соборний, буд. 83/85, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу з торгових полиць магазину намагалась таємно викрасти товар, який належить ТОВ «ОМЕГА», сховавши його під кофту одягнену на неї, а саме:
- віскі Погіс односолодовий, ємкістю 0,7л, зі штрих-кодом 745 в кількості 1 пляшки, вартістю 472 гривні 96 копійок без урахування ПДВ,
чим намагалась спричинити матеріальну шкоду ТОВ «ОМЕГА» на загальну суму 472 гривні 96 копійок без урахування ПДВ, але не довела свій злочинний умисел до кінця з причин, які не залежали від її волі, оскільки була зупинена охороною супермаркету разом з викраденим товаром після проходження касової зони та в подальшому передана працівникам поліції.

ІІ. Позиція представника потерпілого.
У судове засідання представник потерпілого не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без її участі. У заяві представник зазначив, що кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди не завдано, претензії матеріального та морального характеру відсутні. Просить призначити ОСОБА_4 покарання на розсуд суду. З огляду на те, що судом належним чином повідомлявся представник потерпілого про дату та час розгляду справи, з урахуванням думки учасників кримінального провадження, суд вважає за можливе подальший розгляд кримінального провадження проводити без участі представника потерпілого.
ІІІ. Позиція сторони захисту.
Обвинувачена ОСОБА_4 у судовому засіданні вину у вчиненні кримінального правопорушення визнала у повному обсязі, надала пояснення щодо обставин вчинення кримінального правопорушення. Пояснила, що наразі вона не може знайти роботи тому вирішила таким чином заробити грошей для прожиття, вирішила викрасти із супермаркету пляшку дорогого алкогольного напою, щоб перепродати. У вчиненому розкаюється, зрозуміла протиправність своїх дій, вказує що більше протиправних дій вчиняти ніколи не буде.
Захисник не заперечувала винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, однак при призначенні покарання просила врахувати матеріали, що характеризують обвинуваченої та призначити їй мінімальне покарання, передбачене санкцією статті із застосуванням положень ст. 75 КК України.
IV. Дослідженні докази.
На підставі положень ч. 3 ст.349 КПК України, з урахуванням повного визнання вини обвинуваченою ОСОБА_4 , думки обвинуваченої, яка повідомила, що бажає закінчити судове слідство по справі без дослідження доказів, що містяться в матеріалах кримінального провадження, думки прокурора, захисника, докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, не досліджувалися. Судом роз`яснено обвинуваченій обмеження у праві на апеляційне оскарження вироку суду посилаючись на невизнання обставин, які не оспорювалися під час розгляду справи. Обвинувачена також підтвердила, що їй зрозуміло, що вона обвинувачується у здійсненні крадіжки майна, що належить ТОВ «ОМЕГА», також підтвердила, що повністю розуміє наслідки своїх дій, повного визнання вини та відмови від дослідження усіх доказів по справі.
При обставинах, викладених у обвинувальному акті, приймаючи до уваги, що прокурор, захисник та обвинувачена не оспорювали обставини, встановлені органом досудового розслідування, учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд ухвалив проводити розгляд справи відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.
Враховуючи викладене, суд, допитавши у судовому засіданні обвинувачену, дослідивши матеріали, які характеризують особу обвинуваченої, прийшов до висновку, що винуватість у вчинені інкримінованого їй злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведені повністю.

V. Кваліфікація дій обвинуваченої за законом України про кримінальну відповідальність
Суд кваліфікує дії обвинуваченої ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), під час якого особа виконала усі дії, яка вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.
В судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України є злочином кримінальним проступком.
VІ. Призначення покарання.
При призначенні покарання, суд бере до уваги особу обвинуваченої, яка вину в скоєному визнала, на обліках у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, має місце реєстрації та проживання, незаміжня, на утриманні неповнолітніх дітей немає (оскільки позбавлена батьківських прав відносно своїх двох малолітніх дітей), є особою не судимою, також той факт, що викрадене майно було повернуто потерпілому у зв`язку із чим матеріальних збитків не було завдано, однак викрадене майно повернуте власнику внаслідок обставин які не залежали від волі обвинуваченого, характер і ступінь тяжкості суспільно небезпечного діяння, який закон відносить до кримінальних проступків, однак є корисливим кримінальним правопорушенням.
Відповідно до ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Відповідно до ст.66 КК України, судом встановлені наступні пом`якшуючі покарання обвинуваченої ОСОБА_4 обставини, - щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.
Суд також бере до уваги положення ч. 3 ст. 68 КК України, якими визначений порядок призначення покарання за незакінчений злочин.
Санкцією частини першої ст. 185 КК України передбачений широкий перелік покарань, які можуть бути призначені судом. Суд приходить до висновку, що застосування покарання у вигляді штрафу та виправних робіт не буде сприяти меті покарання, оскільки не зможе бути виконане, у зв`язку із тим, що обвинувачений не має постійного місця роботи. Із аналогічних причин, суд приходить до висновку про не доцільність застосування покарання у вигляді громадських робіт. Таким чином, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання у вигляді обмеження волі.
Враховуючи наведені вище обставини, суд вважає, що виправлення обвинуваченої ОСОБА_4 можливе без реального відбуття покарання, тому знаходить можливим звільнити її від призначеного покарання з випробуванням в порядку, визначеному ст.ст.75,76 КК України. Разом із тим, вирішуючи питання щодо тривалості строку випробування, суд, вважає, що строк випробування може бути мінімальним.

VІ. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку.
Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлений.
Процесуальних витрат по кримінальному провадженню немає.
Питання про речові докази вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Клопотань щодо обрання, зміни чи скасування заходів забезпечення кримінального провадження не надходило.

З цих підстав,
Керуючись ст.ст.368, 370, 374 КПК України,суд

ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винуватою у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України і призначити їй покарання вигляді та призначити їй покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування покарання, якщо вона протягом іспитового строку терміном один рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї такі обов`язки:

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації. Речові докази:
Віскі Погіс односолодовий, ємкістю 0,7 л. (штрих-код 745) в кількості 1 пляшки, вартістю 472 гривні 96 копійок залишити ТОВ «ОМЕГА» за належністю;

DVD-R диск, на який поміщено відеозапис з камер відеоспостереження, встановлених у приміщенні ТОВ «ОМЕГА» залишити у матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з моменту його проголошення. Для осіб, які перебувають під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1