Справа № 130/2161/21
Провадження №11-кп/801/1436/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 грудня 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці клопотання прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Жмеринської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_9 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.07.2021 за № 0000238 щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до закінчення апеляційного перегляду вироку Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 29.10.2021, відносно обвинуваченого:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Людвинівка Бучанського (Макарівського) району Київської області, мешканця АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, працівника ТОВ "Сільпо-Фуд" м. Київ, неодруженого, невійськовозобов`язаного, в порядку ст.89 КК України раніше не судимого,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

В провадженні Вінницького апеляційного суду перебувають апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні Жмеринської окружної прокуратури ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 29 жовтня 2021 року відносно обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.
Вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 29 жовтня 2021 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки вісім місяців.
Строк відбування покарання вирішено відраховувати ОСОБА_7 з 29.10.2021 року.
Зараховано у строк покарання ОСОБА_7 термін його попереднього ув`язнення за період з 11.07.2021 року, з розрахунку день за день.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 продовжено до набрання цим вироком суду законної сили, але не довше ніж на 60 днів, тобто до 27.12.2021 року.
Вирішено питання щодо речових доказів та судових витрат.
До початку апеляційного розгляду по суті від прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Жмеринської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_9 надійшло до суду клопотання про продовження у даному кримінальному проваджені раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України до закінчення апеляційного перегляду вироку Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 29.10.2021 року відносно останнього, з раніше визначеним судом розміром застави.
Клопотання мотивоване тим, що строк тримання під вартою застосований відносно обвинуваченого закінчується 27.12.2021 року, а тому виходячи з положень ст.ст.177, 178, 183, 194 КПК України, враховуючи матеріали кримінального провадження, особу обвинуваченого, наявність доказів його вини, відсутність сталих соціальних зв`язків, відсутність постійного місця роботи, неодружений, сім`ї не має, зловживає спиртними напоями, веде антисоціальний спосіб життя, є жителем іншої області, в силу ст.89 КК України раніше не судимий, цілеспрямовано не бажає ставати на шлях виправлення свідчить, що інші запобіжні заходи, визначені пунктами 1-4 ч.1 ст.176 КПК України не забезпечать належної поведінки останнього під час розгляду даного кримінального провадження апеляційним судом.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 підтримав клопотання і також просив його задовольнити, виходячи з обставин викладених у ньому.

20.12.2021 від захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на електронну адресу суду надійшло клопотання про проведення вказаного судового розгляду без його участі. Щодо продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 не заперечує. Вказав, що така позиція була узгоджена з його підзахисним.

Обвинувачений ОСОБА_7 не заперечив щодо проведення даного судового розгляду без участі його захисника ОСОБА_8 , а також не заперечував щодо задоволення клопотання прокурора та продовження йому раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Прокурор не заперечив щодо розгляду вказаного клопотання за відсутності захисника обвинуваченого, тому судовий розгляд відбувся у відсутність адвоката ОСОБА_8 , оскільки відповідно до ч.4 ст.405 КПК України зазначене не перешкоджає проведенню даного розгляду.
Заслухавши доповідача, думку прокурора та самого обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи клопотання, суд апеляційної інстанції вважає, що клопотання прокурора підлягає до задоволення з наступних підстав.
Так, ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Встановлено, що ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України віднесено до тяжких злочинів.
Це узгоджується також із нормою п.4 ч.2 ст.183 КПК України, за змістом якої запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого, визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови»).
На думку колегії суддів у даному кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілої сторони. При цьому належить врахувати, що саме внаслідок суспільної небезпечності таких дій є об`єктивні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватись від суду, що в свою чергу призведе до порушення розумних строків судового розгляду, а також належне дотримання сторонами їх процесуальних прав та обов`язків.
Враховуючи те, що завершити розгляд поданих апеляційних скарг в суді апеляційної інстанції до спливу визначеного вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 29.10.2021 строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 є неможливим, ризики передбачені ст.177 КПК України, що стали підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися, тому на думку суду апеляційної інстанціїфактичні обставини інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, умисного, тяжкого корисливого злочину проти власності, свідчать про його підвищену суспільну небезпеку, що у сукупності із тяжкістю можливого покарання, а також даними про особу обвинуваченого, його поведінку, відсутність в останнього міцних соціальних зв`язків, постійного джерела прибутку, ведення антисоціального способу життя, зловживання спиртними напоями, наявність місця проживання в Чернігівській області, вказують на обґрунтованість продовження саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде ефективним і не забезпечить виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків.
Матеріали провадження не містять переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою та в судовому засіданні апеляційного суду не доведені.

Продовжуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
При цьому, апеляційний суд у вказаному кримінальному провадженні вирішує лише питання щодо продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, так як рішення щодо визначення розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу вже прийняте у вказаному кримінальному провадженні 06.09.2021, в ході підготовчого судового засідання та продовжує свою дію на протязі всього часу застосування відносно останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
За таких обставин, апеляційний суд враховуючи усталену практику Європейського суду з прав людини у справі, зокрема рішення «Едуард Шабалін проти Росії» від 16 жовтня 2014 року про неприпустимість тримання особи під вартою без судового рішення, вважає, що клопотання прокурора є обґрунтованим та підлягає до задоволення, а тому з метою попередження ризику переховування обвинуваченого, ризику впливу на потерпілого та свідка, продовження вчинення ним кримінальних правопорушень, а також іншим чином перешкоджати розгляду кримінального провадження в суді вважає, що запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою з раніше визначеним розміром застави слід продовжити до закінчення апеляційного розгляду.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає зазначеним у ст.177 КПК України меті і підставам обрання запобіжного заходу, а також передбаченим ст.178 КПК України обставинам, які повинні бути враховані при його обранні.
Враховуючи вищенаведене колегія суддів вважає, що клопотання прокурора є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.131, 132, 176-178, 183, 197, 199, 331, 405 КПК України, суд апеляційної інстанції, -

у х в а л и в:

Клопотання прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Жмеринської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_11 задовольнити.
Продовжити до закінчення апеляційного перегляду вироку Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 29.10.2021 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з раніше визначеним розміром застави відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Людвинівка Бучанського (Макарівського) району Київської області, мешканця АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, працівника ТОВ "Сільпо-Фуд" м. Київ, неодруженого, невійськовозобов`язаного, в порядку ст.89 КК України раніше не судимого.
Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України ухвала набирає чинності з моменту її проголошення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3