Роздільнянський районний суд Одеської області
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 511/2240/21

Номер провадження: 1-м/511/2/21

18.11.2021 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Республіки Беларусь у відповідність із законодавством України стосовно,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроджеця с.Слободка Роздільнянського району Одеської області Україна , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не одруженого, засудженого 24.04.2020 року вироком суду Жлобинського району Гомельської області з урахуванням змін внесених постановою цього ж суду від 13.08.2021 року за вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст.139, ч.1 ст.14 ч.2 ст.212, ч.2 ст. 205 , ч.2 ст . 212, ч.3 ст.72 КК Республіки Беларусь до 13 років 6 місяців позбавлення волі, -

В С Т А Н О В И В :
26.10.2021 року до Роздільнянського районного суду Одеської області надійшло клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Жлобинського району Гомельської області від 24.04.2020 року з урахуванням змін внесених цього ж суду від 13.08.2021 року відносно засудженого громадянина України ОСОБА_4 у відповідність із законодавством України для подальшого відбування покарання за даним вироком на території України.

Своє клопотання мотивують тим, що вироком суду Жлобинського району Гомельської області від 24.04.2020 року та постановою цього ж суду від 13.08.2021 року ОСОБА_4 засуджений за ч. 1 ст.139, ч.1 ст.14 ч.2 ст.212, ч.2 ст. 205 , ч.2 ст. 212, ч.1 ст.71 , ч.3 ст.72 КК Республіки Білорусь за якими йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 13 років 6 місяців в виправній колонії в умовах посиленого режиму. ОСОБА_4 відбуває покарання у Виправній колонії №3 УДВП МВС по Вітебській області, кінець відбуття строку покарання 01.03.2033 рік.

Оскільки наказом Міністерства юстиції України №3425/5 від 28.09.2021 року прийнято рішення про прийняття в Україну засудженого ОСОБА_4 для подальшого відбуття покарання на території України, виникла необхідність у приведенні вироку суду іноземної держави у відповідність до законодавства України, тому просили клопотання задовольнити.

Представник Міністерства юстиції України в судове засідання не з`явився, в заявленому клопотанні просив проводити його розгляд без участі представника Міністерства юстиції України.

Прокурор ОСОБА_3 проти задоволення клопотання та приведення вироку іноземної держави у відповідність до законодавства України не заперечував.

Суд, заслухавши прокурора, дослідивши матеріали клопотання, вважає за можливе привести у відповідність із законодавством України вирок суду Жлобинського району Гомельської області від 24.04.2020 року відносно ОСОБА_4 з урахуванням змін, внесених постановою цього ж суду від 13.08.2021 року у наступного порядку.

Так суд, при розгляді клопотання про приведення вироку суду Республіки Білорусь у відповідність до законодавства України, виходить із положень Конституції України, глави 46 КПК України, якими регламентовано визнання та виконання вироків судів іноземних держав та передачу засуджених осіб, Договору між Україною та Республікою Білорусь про передачу осіб, засуджених до позбавлення волі, для подальшого відбування покарання від 12.06.2009 та нормами Кримінального кодексу України.

Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 602 КПК України вирок суду іноземної держави може бути визнаний і виконаний на території України у випадках і в обсязі, передбачених міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно до ч.1 ст.11 « Договір між Україною та а Республікою Білорусь про передачу осіб, засуджених до позбавлення волі, для подальшого відбування покарання» держава виконання вироку повинна забезпечити виконання вироку у повному обсязі, керуючись своїм законодавством.

Відоповідно до ч.2 ст. 11 Договору держава виконання вироку забезпечує продовження відбування покарання відповідно до свого законодавства, не погіршуючи

становища засудженої особи. Питання, пов`язані з виконанням покарання другою Договірною Стороною, регулюються законодавством цієї Договірної Сторони.

Згідно до ч. 3 ст.11 Договору призначене покарання відбувається засудженою особою на підставі вироку суду держави винесення вироку. Суд держави виконання вироку, виходячи з винесеного вироку, приймає рішення про його виконання. У строк покарання у виді позбавлення волі зараховується строк, відбутий у державі винесення вироку.

Згідно до ч.4 ст.11 Договору якщо за законодавством держави виконання вироку за дане діяння граничний строк позбавлення волі є меншим, ніж призначено вироком, суд держави виконання вироку визначає максимальний строк позбавлення волі, передбачений законодавством цієї держави за таке саме діяння.

Відповідно до ч.5 ст. 11 Договору, якщо вирок стосується двох чи більше діянь, з яких одне чи декілька не визнаються злочинами в державі виконання вироку, суд цієї держави визначає, яка частина покарання застосовується до діяння, що є злочином.

Статтею 606 КПК України визначаються умови передачі засуджених осіб для відбування покарання в Україні: якщо ця особа є громадянином держави виконання вироку; якщо вирок набрав законної сили; якщо на час отримання запиту про передачу засуджений має відбувати покарання упродовж як найменш шести місяців або якщо йому ухвалено вирок до ув`язнення на невизначений строк; якщо на передачу згоден засуджений або з урахуванням його віку або фізичного чи психічного стану на це згоден законний представник засудженого; якщо кримінальне правопорушення, внаслідок вчинення якого було ухвалено вирок, є злочином згідно із законодавством держави виконання вироку або було б злочином у разі вчинення на її території, за вчинення якого може бути призначено покарання у виді позбавлення волі; якщо відшкодовано майнову шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, а в разі наявності - також процесуальні витрати; якщо держава ухвалення вироку і держава виконання вироку згодні на передачу засудженого.

Порядок розгляду судом питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України регламентований положеннями ст.610 КПК України, відповідно до яких під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави. При призначені строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім випадків, визначених у ч. 4 ст. 610 КПК України.

При цьому суд, як це визначено у ч. 3 ст. 603 КПК України, не перевіряє фактичні обставини, встановлені вироком суду іноземної держави, та не вирішує питання щодо винуватості особи.

Засуджений ОСОБА_4 є громадянином України, останнє відоме зареєстроване місце проживання в Україні: АДРЕСА_1 , згідно з повідомленням Державної міграційної служби України.

ОСОБА_4 засуджено вироком суду Жлобінського району Гомельської області від 24.04.2020 року за ч. 1 ст.139, ч.1 ст.14 ч.2 ст.212, ч.2 ст. 205 , ч.2 ст. 212, ч.1 ст.71 , ч.3 ст.72 КК Республіки Білорусь, за якими йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 13 років 6 місяців в виправній колонії в умовах посиленого режиму.

Апеляційною ухвалою Гомельського обласного суду віід 12.06.2020 року вирок суду Жлобінського району Гомельської області від 24.04.2020 року у відношенні ОСОБА_4 було залишено без змін.

Постановою суду Жлобинського району Гомельської області від 13.08.2021 року вирок цього ж суду від 24.04.2020 року стосовно ОСОБА_4 був змінений в частині строку відбування покарання, а саме зазначено, що строк відбування покарання ОСОБА_4 слід рахувати з дня вступу вироку в законну силу . Згідно п.2 ч.1 ст.75 КК Республіки Білорусь зараховано ОСОБА_4 в строк відбуття покарання у вигляді позбавленя волі час його утримання під вартою з 01.09.2019 року по 11.06.2020 року включно із розрахунку одного дня утримання від вартою півтора дням позбавлення волі.

ОСОБА_4 висловив бажання бути переданим в Україну, що підтверджується його письмовою заявою від 05.01.2021 року.

ОСОБА_4 засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.139 КК Республіки Білорусь, який кваліфікується як умисне протиправне позбавлення життя іншої людини (вбивство) . Дане діяння також є караним відповідно до законодавства України про кримінальну відповідальність.

Частина 1 ст. 139 КК Республіки Білорусь відповідає змісту ч. 1 ст.115 КК України, якою передбачено відповідальність за вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині за яке передбачено основне покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до 15 років.

Крім того, ОСОБА_4 засуджено за ч.2 ст. 205 КК Республіки Беларусь , який кваліфікується як крадіжка , вчинена повторно, або групою осіб , чи з проникненням до житла. Дане діяння також є караним відповідно до законодавства України про кримінальну відповідальність.

Частина 2 ст.205 КК Республіки Білорусь відповідає змісту ч.2 ст.185 КК України, якою передбачено відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно або за попередньою змовою групою осіб за яке передбачено основне покарання у виді арештом на строк від трьох до шести місяців або обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк.
Крім того, ОСОБА_4 засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.212 КК Республіки Білорусь, який кваліфікується як крадіжка шляхом використання комп`ютерної техніки. Дане діяння також є карним відповідно до законодавства України про кримінальну відповідальність.

Частина 2 ст.212 КК Республіки Білорусь відповідає змісту ч.2 ст.185 КК України, якою передбачено відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно або за попередньою змовою групою осіб за яке передбачено основне покарання у виді арештом на строк від трьох до шести місяців або обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк.
Кваліфікуюча ознака ч.2 ст.212 КК Республіки Білорусь вчинення крадіжки з використанням комп`ьютерної техніки не є кваліфікуючою ознакою за ст.185 КК України, однак це не впливає на кваліфікацію дій ОСОБА_4 за ч. 2 ст.185 КК України, так як злочин вчинено повторно..

Також, ОСОБА_4 засуджено за вчинення злочину, передбаченого 1ст.14 ч.2 ст.212 КК Республіки Білорусь, який кваліфікується як крадіжка шляхом використання комп`ютерної техніки. Дане діяння також є караним відповідно до законодавства України про кримінальну відповідальність.

Частина 2 ст.212 КК Республіки Білорусь відповідає змісту ч.2 ст.185 КК України, якою передбачено відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно або за попередньою змовою групою осіб за яке передбачено основне покарання у виді арештом на строк від трьох до шести місяців або обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк.
Далі судом встановлено, що частина 2 ст.14 КК Республіки Білорусь відповідає ч.3 ст.15 КК України, яка визначає, що замах на вчинення злочину є незакінченим, якщо особа з причин, що не залежали від її волі, не вчинила всіх дій, які вважала необхідним для доведення злочину до кінця.

Таким чином суд вважає, що ОСОБА_4 належить вважати засудженим також за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України.

При призначенні покарання засудженому ОСОБА_4 за вироком іноземного суду відповідно до законодавства України суд виходить з наступного.

Так із змісту вироку встановлено, що ОСОБА_4 призначено покарання з застосуванням вимог частин 1 ст.71, ч.3 ст.72 КК Республіки Білорусь.

Частина 1 ст.71 КК Республіки Білорусь відповідає ч.1 ст.70 КК України, відповідно до якої при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.
Частина 3 ст.72 КК Республіки Білорусь відповідає ч.2 ст.70 КК України відповідно до якої при складанні покарань остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень визначається в межах, встановлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу, яка передбачає більш суворе покарання. Якщо хоча б одне із кримінальних правопорушень є умисним тяжким або особливо тяжким злочином, суд може призначити остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у межах максимального строку, встановленого для даного виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. Якщо хоча б за один із вчинених кримінальних правопорушень призначено довічне позбавлення волі, то остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень визначається шляхом поглинення будь-яких менш суворих покарань довічним позбавленням волі.
Також відповідно до ч.4 ст.610 КПК України при визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім таких випадків: 1) якщо законом України про кримінальну відповідальність за кримінальне правопорушення максимальний строк позбавлення волі є меншим, ніж призначений вироком суду іноземної держави, суд визначає максимальний строк позбавлення волі, передбачений кримінальним законом України; 2) якщо строк покарання, призначений вироком суду іноземної держави, є меншим, ніж мінімальний строк, передбачений санкцією статті Кримінального кодексу України за відповідне кримінальне правопорушення, суд дотримується строку, визначеного вироком суду іноземної держави.

Згідно вироку суду Жлобинського району Гомельської області від 24.04.2020 року зі змінами цього ж суду від 13.08.2021 року ОСОБА_4 засуджено до покарання у виді 13 років 6 місяців позбавлення волі за вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст.139, ч.1 ст.14 ч.2 ст.212, ч.2 ст. 205 , ч.2 ст. 212 КК Республіки Беларусь із застосуванням ч.1 ст.71 , ч.3 ст.72 КК Республіки Білорусь .

Відповідно до діючого Кримінального кодексу України :

- ч. 1 ст.115 КК України, передбачено відповідальність за вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині за яке передбачено основне покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до 15 років;

- ч.2 ст.185 КК України, передбачено відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно або за попередньою змовою групою осіб за яке передбачено основне покарання у виді арештом на строк від трьох до шести місяців або обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк.
- ч.2 ст.185 КК України, якою передбачено відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно або за попередньою змовою групою осіб за яке передбачено основне покарання у виді арештом на строк від трьох до шести місяців або обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк. ( в рамках ч.2 ст.212 КК Республіки Білорусь).
На підставі вимог 70 КК України за вчинені ОСОБА_4 злочини, передбачені ч.1ст.115, ч.2 ст.185, ч.3 ст.15 ч.2 ст. 185 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно може бути призначено не більше 15 років позбавлення волі .
Призначений іноземним судом строк покарання не є більшим за максимальний строк покарання, передбаченого ч.1ст.115, ч.2 ст.185, ч.3 ст.15 ч.2 ст. 185 КК України і не є меншим від мінімального строку, встановлено санкцією вказаної статті.

Таким чином строк покарання для ОСОБА_4 за кримінальним законом України, а саме за ч.1ст.115, ч.2 ст.185, ч.3 ст.15 ч.2 ст. 185 КК України із застосуванням ст.70 КК України повинен складати 13 років 6 місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 необхідно рахувати з моменту його затримання, тобто з 01.09.2019 року.

Зарахувати в строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_4 період з 01.09.2019 року по 11.06.2020 року включно з розрахунку у відповідності один день утримання під вартою півтора дням позбавлення волі .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.372, 602-604, 610 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Жлобинського району Гомельської області від 24.04.2020 року зі змінами цього ж суду від 13.08.2021 року у відповідність із законодавством України, - задовольнити.

Привести вирок суду Жлобинського району Гомельської області від 24.04.2020 року зі змінами цього ж суду від 13.08.2021 року відносно громадянина України ОСОБА_4 засудженого за вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст.139, ч.1 ст.14 ч.2 ст.212, ч.2 ст. 205 , ч.2 ст. 212 КК Республіки Беларусь із застосуванням ч.1 ст.71 , ч.3 ст.72 КК Республіки Білорусь до 13 років 6 місяців позбавлення волі з відбуванням покарання у виправній колонії, у відповідність із законодавством України.

Вважати ОСОБА_4 , засудженим ч.1ст.115, ч.2 ст.185, ч.3 ст.15 ч.2 ст. 185 КК України із застосуванням ст.70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 13 років 6 місяців із поміщенням до кримінально - виконавчої установи.

Строк покарання ОСОБА_4 відраховувати з дня затримання, тобто з 01.09.2019 року . Зарахувати в строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_4 період з 01.09.2019 року по 11.06.2020 року включно з розрахунку у відповідності один день утримання під вартою півтора дням позбавлення волі .

Запобіжний захід ОСОБА_4 залишити попередній - тримання під вартою.

Копію ухвали направити до Міністерства юстиції України та Центральному органу виконавчої влади у сфері виконання покарань в Україні.

Ухвала може бути оскаржена органом, що подав клопотання, особою, щодо якої вирішено питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України, та прокурором до Одеського апеляційного суду через Роздільнянський районний суд протягом 7 діб з дня її оголошення, а засудженим - з моменту її вручення.

Суддя: ОСОБА_1