Справа № 709/1224/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2021 року смт. Чорнобай

Чорнобаївський районний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання - ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 1 Чорнобаївського районного суду Черкаської області кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

в с т а н о в и в:
До Чорнобаївського районного суду Черкаської області з Чорнобаївського відділу Золотоніської місцевої прокуратури надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0000189, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 травня 2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 звернулась із клопотанням про продовження запобіжного заходу обвинуваченому у вигляді тримання під вартою, який закінчується 27 серпня 2021 року, та вказала на ризики, які продовжують існувати. Беручи до уваги те, що обвинувачений підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років, є підстави вважати, що останній може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, а також, перебуваючи на волі, він може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, у зв`язку із чим може вчинити інші кримінальні правопорушення. При цьому слід врахувати дані про особу обвинуваченого, який офіційно не працює, неодружений, дітей на утриманні немає, неодноразово судимий за вчинення аналогічних кримінальних правопорушень, а тому належні гарантії та підтвердження соціальних зв`язків, які б переважали наявні ризики ухилення його від суду відсутні. Крім того, у обвинуваченого не погашена судимість за нанесення тяжкого тілесного ушкодження, що також свідчить про наявність ризику вчинення інших кримінальних правопорушень в подальшому. Вказані обставини свідчать про неможливість запобігання ризикам, передбачених п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки обвинувачений може переховуватися від суду, так як вік, стан здоров`я та відсутність соціальних зв`язків цьому не заважатиме, також перешкоджатиме повному, всебічному та неупередженому проведенню судового розгляду шляхом здійснення погрози, умовляння чи іншого незаконного впливу на потерпілу, свідків, схилення їх до дачі неправдивих показань, оскільки покази, які підтверджують його причетність є досить вагомими у даному кримінальному провадженні. До того ж, ОСОБА_5 певний час проживав із ОСОБА_7 , тому знайомий зі свідками, що збільшує ризик впливу з метою уникнення кримінальної відповідальності, адже судове слідство по справі на даний час не закінчено. Таким чином, наявні обставини в сукупності свідчать про неможливість запобігання вказаним ризикам шляхом застосування більш мягких запобіжних заходів. На підставі вищевикладеного просить суд продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 строком до 60 діб.
Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала думку прокурора.
Захисник ОСОБА_6 заперечувала проти продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просила застосувати до обвинуваченого більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби за місцем реєстрації обвинуваченого. Повідомила, що наразі батько обвинуваченого, який є власником будинковолодіння, за станом свого здоров`я, знаходиться на утриманні доньки, а тому обвинувачений, у разі обрання судом запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, мав би можливість працювати у денний час доби для того, щоби заробити собі на життя. Також повідомила, що у сторони захисту відсутня письмова згода батька обвинуваченого на перебування ОСОБА_5 на домашньому арешті у належному йому будинковолодінні, у зв`язку із погіршенням його стану здоров`я та неможливістю прибути до суду. Однак, обвинувачений зареєстрований у даному будинковолодінні та деякий час проживав у ньому перед тим як переїхав до ОСОБА_7 . Зауважила, що прокурором достатнім чином не доведені ризики, передбачені ст. 177 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав думку свого захисника.
Суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, приходить до наступних висновків.
Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 29 червня 2021 року обвинуваченому ОСОБА_5 був продовжений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 27 серпня 2021 року включно.
Підставою для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стало те, що обвинувачений може переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Частиною 2 цієї статті Кодексу встановлено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.
Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини (надалі ЄСПЛ), обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою. При цьому суд враховує, що судове рішення щодо обрання та продовження запобіжного заходу повинно забезпечити не тільки права підозрюваного чи обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Так, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Враховуючи правову позицію, викладену в п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд розглядає можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою суд виходить з того, що дії обвинуваченого досудовим слідством кваліфіковано за ч. 2 ст. 121 КК України, тобто ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років. Обвинувачений офіційно не працює, постійного доходу не має, відсутні сталі соціальні зв`язки в місці його проживання, неодружений, на утриманні не має малолітніх чи неповнолітніх дітей, а тому може переховуватися від суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, чим перешкоджати кримінальному провадженню, яке є суспільним інтересом, що незважаючи на презумпцію невинуватості превалює над принципом поваги до свободи особистості.
Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 р. ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
При цьому обвинувачений ОСОБА_5 станом на час скоєння інкримінованого йому злочину вже притягувався до кримінальної відповідальності, мав не зняту та не погашену в законному порядку судимість, а тому відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Сельчук проти Туреччини (Selcuk vs. Turkey, &34), Мацнетеер проти Австрії (Matznetter v. Austria, &9), суд встановлює, що наявність судимостей може вказувати на існування ризику спроби вчиняти інші подібні правопорушення.

Суд також зауважує, що відсутність міцних соціальних зв`язків у ОСОБА_5 (протилежне не доведено стороною захисту) надасть можливість останньому це використати як реальну можливість змінити своє місце перебування, що, у свою чергу, перешкодить здійсненню дієвого контролю за його поведінкою у разі відмови у продовженні запобіжного заходу або застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Крім того, стороною захисту належним чином не підтверджена згода власника будинковолодіння (батька обвинуваченого) на перебування обвинуваченого на домашньому арешті за місцем його реєстрації.

На даний час розгляд справи не завершений, ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 06.07.2021 у вказаному кримінальному провадженні була призначена додаткова судово-медична експертиза, яка на даний час триває.
Отже, розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, суд вважає їх такими, що не здатні на цей час забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, тобто застосування більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого на даний час неможливе, відповідні ризики продовжують існувати та не зменшилися, є достатніми та виправдовують тримання особи під вартою.
З огляду на викладене, враховуючи, що по даному кримінальному провадженню строк тримання під вартою обвинуваченого спливає 27 серпня 2021 року, а тому суд погоджується з доводами прокурора про наявність підстав для задоволення клопотання та продовження тримання обвинуваченого під вартою строком на 60 днів з можливістю внесення застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_5 обов`язків, передбачених нормами КПК України, у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
Згідно з ч. 1 ст.197 КПК України строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 196, 197, 369-372 КПК України, суд, -
у х в а л и в:

Клопотання прокурора щодо продовження строку запобіжного заходу задовольнити, продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою у Державній установі «Черкаській слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) діб, тобто до 18 жовтня 2021 року включно.

Одночасно визначити ОСОБА_5 заставу у сумі 40 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 90800,00 (дев`яносто тисяч вісімсот гривень 00 копійок) гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області (код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26261092, рахунок отримувача UA0003652, банк отримувача ДКСУ, м. Київ, код банку отримувача (МФО) 820172) з покладенням обов`язків строком на 2 місяці:

1) не відлучатися із с. Франківка Чорнобаївського району Черкаської області без дозволу суду;

2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

У разі невиконання покладених обов`язків застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Виконання ухвали покласти на Державну установу "Черкаський слідчий ізолятор".

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору, потерпілій та направити Державній установі "Черкаській слідчий ізолятор".

Ухвала підлягає оскарженню в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду через Чорнобаївський районний суд Черкаської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1