Справа № 740/793/20
Провадження № 1-кп/740/79/21
ВИРОК

іменем України

22 вересня 2021 року м.Ніжин
Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 січня 2020 року за №0000114, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Талалаївка Ніжинського району Чернігівської області, громадянина України, маючого повну загальну середню освіту, одруженого, пенсіонера, раніше не судимого, проживаючого в АДРЕСА_1 ,

за ч.3 ст.297 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 ,

встановив:

ОСОБА_3 27 січня 2020 року близько 10-00 год., перебуваючи на території кладовища «Гуньківське», розташованого поблизу вул.Прилуцька м.Ніжина Чернігівської області, маючи умисел на пошкодження огорожі могил та заволодіння металевими елементами її конструкції, з корисливого мотиву, з метою протиправного збагачення, усупереч загальноприйнятим моральним принципам та релігійним традиціям щодо поховань померлих і вияву поваги до пам`яті покійних, застосовуючи фізичну силу, шляхом вилучення десяти металевих прутів, що слугували огорожею могил ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , пошкодив огорожу даних могил та незаконно заволодів зламаними елементами огорожі могил, отримавши реальну можливість розпорядитись ними на власний розсуд, після чого зник із місця вчинення кримінального правопорушення.
В судовому засіданні ОСОБА_3 винуватість у пред`явленному обвинуваченні не визнав, показавши, що йшов із роботи через кладовище по алеї, металеві прути в кількості близько 8-10 шт лежали на траві на відстані близько 6-7 м від проходу-алеї, оградки не було, він їх не чіпав і нічого не робив. Чи був у нього велосипед,-не пам"ятає. На кладовищі перебували 2 жінки, з якими він розмовляв, одна з яких його оговорила. Частину прутів віз з роботи.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні показала, що 27 січня 2020 року разом із сусідкою перебувала на кладовищі на АДРЕСА_1 з метою зав`язування ваз, щоб вони не пошкодились від морозу. ЇЇ город виходить на вказане кладовище. ОСОБА_3 перебував на кладовищі, останній зламав оградку і зложив метал у купу та намагався грузити. ОСОБА_3 тікав, вона по телефону викликала наглядача кладовища, який прибув близько через 15 хв. ОСОБА_3 повідомляв, що пошкодив оградку і показав могилу, де це зробив. В ОСОБА_3 були металеві прути від оградки. Також ОСОБА_3 сказав, що був міліціонером і знає, що казати. Вказана могила знаходиться в стороні, наявне зілля, але оградку видно.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні показав, що працює нагладачем кладовища «Гуньківське» по вул.Прилуцька, 85а, м.Ніжина, йому зателефонувала жінка на ім`я ОСОБА_9 та повідомила, що на кладовищі впіймали крадія, він приїхав на місце, де також перебував ОСОБА_3 у кущах, металеві прути були поряд із ОСОБА_9 , після чого до них підійшов ОСОБА_3 і повідомив, що взяв дані прути на могилі, яку показав, там були зарослі, але перед цим він, як наглядач, бачив ці прути-огорожу на вказаній могилі. Він постійно бачить ОСОБА_3 на кладовищі, йому неодноразово робив зауваження з метою попередження крадіжок.

Із врахуванням доказів кримінального провадження суд приходить до слідуючих висновків.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 підтвердив обставини свого перебування 27 січня 2020 року на території кладовища «Гуньківське» м.Ніжина, наявності поряд з ним металевих прутів, спілкування з ОСОБА_7 та в подальшому із наглядачем кладовища ОСОБА_8 ..

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні зазначила обставини безпосереднього виявлення ОСОБА_3 на території кладовища із металевими елементами пошкодженої огорожі могили, після чого ОСОБА_3 повідомляв, що пошкодив огорожу і показав могилу, де це зробив, що в свою чергу узгоджується із показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_8 , відповідно до яких ОСОБА_3 повідомив, що взяв дані прути на могилі, яку показав, до цього вказані елементи огорожі даної могили пошкоджені не були.

Згідно даних протоколів огляду місця події від 27 січня 2020 року ОСОБА_3 на території кладовища «Гуньківське» м.Ніжина при собі має 10 металевих прутів розміром по 1,5 м, діаметром по 6 мм, зі слів останнього вказані прути взяті ним з могили для власних потреб, також поряд на землі виявлені сліди протектора колеса від велосипеда, на могилі виявлені сліди виривання із землі металевих прутів. На фототаблиці до протоколу зображена могила ОСОБА_5 та ОСОБА_6 із елементами гранітних плит, явні ознаки занедбаного стану візуально не спостерігаються.

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05 лютого 2020 року свідок ОСОБА_8 впізнає ОСОБА_3 , як особу, що 27 січня 2020 року здійснила крадіжку огорожі могили на «Гуньківському» кладовищі м.Ніжина, що також підтверджується даними згідно протоколу проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_8 від 05 лютого 2020 року.

Також ОСОБА_3 , як особу, що в руках ніс металеві прути, які викрав з могили, впізнала свідок ОСОБА_7 , що підтверджується протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05 лютого 2020 року та даними протоколу проведення слідчого експерименту за участі даного свідка від 05 лютого 2020 року.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні безпосередньо вказує на обвинуваченого ОСОБА_3 , як особу, що здійснила пошкодження та викрадення елементів огорожі могили на кладовищі.

Згідно постанови Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області від 28 січня 2020 року 10 металевих прутів з нержавіючої сталі, довжиною 1,5 м кожен, діаметром по 6 мм, визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Вказані 10 металевих прутів впізнані потерпілим ОСОБА_10 , як елементи огорожі могили його дідуся та бабусі на кладовищі «Гуньківське» м.Ніжина, що підтверджується протоколом огляду предмета від 19 лютого 2020 року.

Дані протоколи слідчих дій, зокрема за участі ОСОБА_3 (протокол огляду місця події від 27 січня 2020 року) не містять будь-яких зауважень та застережень, зокрема, щодо застосування стосовно нього будь-яких неправомірних заходів, і будь-яким чином він не вказував про порушення його процесуальних прав працівниками поліції під час досудового розслідування, при цьому вказані дані є послідовними та узгоджуються із вищезазначеними доказами у взаємозв`язку, мотиви неврахування даних відомостей в судовому засіданні не встановлені.

Із вказаних обставин позиція обвинуваченого, який неодноразово змінював свої показання під час судового розгляду, розцінюються судом, як намагання уникнення від кримінальної відповідальності.

Вказані вище докази у сукупності та взаємозв"язку підтверджують вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 протиправного вилучення і звернення на свою користь з корисливим мотивом металевих елементів огорожі могили ОСОБА_5 та ОСОБА_11 , що свідчить про його зневагу до місця їх поховання, що в свою чергу є наругою над могилою, і є підставою для визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.297 КК України, як наруга над могилою, незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилі, вчинене з корисливих мотивів.
Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст.65 КК України, суд при виборі покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів і повязане із порушенням громадського порядку, недотриманням моральних засад суспільства та соціальних цінностей щодо поваги до померлих та місць їх поховання, що має підвищений рівень суспільної небезпечності; дані про особу обвинуваченого, який має 66-річний вік та постійне місце проживання, за яким скарги щодо нього відсутні, є непрацездатною особою похилого віку, не працює, не перебуває на обліку лікаря-психіатра та лікаря-нарколога, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, перебуває на обліку в пенсійному фонді і отримує пенсію за віком, згідно досудової доповіді щодо нього встановлені середні ступені ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства із можливістю виправлення без позбавлення чи обмеження волі; обставина, яка пом"якшує покарання,-перше притягнення до кримінальної відповідальності, обтяжуючі обставини відсутні.

З урахуванням встановлених обставин суд дійшов висновку про необхідність призначення ОСОБА_3 покарання за ч.3 ст.297 КК України у виді позбавлення волі в межах мінімальної санкції статті.

Підстави для застосування положень ст.69 КК України в судовому засіданні не встановлені.
Враховуючи викладене та особу обвинуваченого, який є непрацездатною особою похилого віку і не має адміністративних стягнень, має постійне місце проживання, суд вважає за можливе здійснення його виправлення без відбування покарання, що є підставою для звільнення від відбування покарання з випробуванням згідно ст.75 КК України.
Призначене покарання відповідає тяжкості правопорушення та особі обвинуваченого і є достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

10 металевих прутів, як речові докази, підлягають повернення потерпілому ОСОБА_10 , як законному володільцю.
Керуючись ст.374 Кримінального процесуального кодексу України, суд,-
ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винуватим за ч.3 ст.297 КК України і призначити йому покарання у виді 04 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 02 (два) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов"язки.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов"язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Десять металевих прутів з нержавіючої сталі, довжиною по 1,5 м, діаметром по 6 мм,-повернути потерпілому ОСОБА_10 , як законному володільцю.
Вирок може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.Олійник