Провадження № 1-в/638/616/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2021 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
засудженого ОСОБА_4 ,
представника колонії ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання Державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25)» про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-
встановив:
ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25)» звернулась до Дзержинського районного суду м. Харкова із клопотанням про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_4 .
Представник ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25)» в судовому засіданні підтримав подання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_4 .
Засуджений ОСОБА_6 в судовому засіданні вимоги подання підтримав, просив задовольнити.
Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення подання заперечував, посилаючись на відсутність підстав для його задоволення.
Суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали особової справи засудженого, дійшов висновку про таке.
Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_6 в місцях позбавлення волі знаходиться з 10 січня 2016 року.
З 04 квітня 2019 року відбуває покарання в ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25).
Відповідно до характеристики на засудженого, складеної начальником відділення соціально-психологічної служби державної установи ОСОБА_7 , погодженої з в.о. заступником начальника установи ОСОБА_8 , з 01 вересня 2020 року, засуджений ОСОБА_6 за час відбування покарання сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Відповідно до довідки, наданої начальником відділення соціально-психологічної служби державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25)» старшиною внутрішньої служби ОСОБА_7 засуджений ОСОБА_6 на оплачувані роботи не виводився.
За весь час відбування покарання ОСОБА_6 має чотири подяки.
Крім того, засуджений ОСОБА_6 має чотири догани та два рази був поміщений до дисциплінарного ізолятору на строк три доби та десять діб.
Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за змістом ст.81 КК України є правом, а не обов`язком суду.
Згідно роз`яснень, які містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 Кримінального кодексу України.

При цьому, однією із найважливіших підстав для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України, є виправлення засудженого, яке він довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці.
Вирішальне значення має саме активна діяльність засудженого, який своєю поведінкою, системою вчинків доводить, що виправився і заслуговує на умовно-дострокове звільнення. Висновок суду про виправлення особи повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про її поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення, ставленні засудженого до вчиненого злочину.
Доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення викликана тим, що засуджений ОСОБА_6 за час відбування покарання сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення..
На даний час ОСОБА_6 відбуває покарання за вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 14 квітня 2016 року за вчинення злочину, який відповідно до вимог ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів.
Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26 квітня 2002 року визначено, що умовно-дострокове звільнення від покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого і переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довів своє виправлення. Матеріали про умовно дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування ним покарання, у зв`язку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної ради.
Тобто, умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.
У відповідності до положень п. 17 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України суду слід ретельно з`ясувати: ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, а також його наміри щодо прилучення до праці. Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений за весь час відбування покарання і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу. При цьому, прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення, не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.
З матеріалів особової справи встановлено, що ОСОБА_6 засуджений 22 листопада 2012 року вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області за ч. 2 ст. 190 КК України до 1 року позбавлення волі.
Ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області від 27 серпня 2013 року ОСОБА_4 умовно-достроково звільнено від покарання за вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 22 листопада 2012 року.
Вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 18 березня 2014 року ОСОБА_6 засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі.
Тобто, будучі звільненим умовно-достроково від відбування покарання за вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 22 листопада 2012 року, ОСОБА_6 вчинив новий злочин, що на думку суду свідчить про те, що засуджений своєю поведінкою не довів виправлення та продовжив злочинну діяльність.
З подання ДУ «Олексіївська виправна колонія (№. 25)» вбачається, що засуджений ОСОБА_6 на оплачувані роботи не виводився, та нарахування заробітної плати не мав.
Таким чином, матеріали особової справи не відображають процес виправлення засудженого протягом всього періоду відбування ним покарання, зміст вищезазначених матеріалів не свідчить, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 14 квітня 2016 року.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про неможливість застосування до засудженого ОСОБА_4 умовно-дострокового звільнення від відбування та вважає клопотання ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25)» про мовно-дострокове звільнення від відбування покарання передчасним та таким, що задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,,
постановив:
В задоволенні клопотання Державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25)» про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом семи днів з моменту її оголошення.

Суддя ОСОБА_1