У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 712/11490/21

Провадження № 1-кс/712/5631/21

04 листопада 2021 року м. Черкаси
Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:
слідчого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси винесене в кримінальному провадженні№ 0000030, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.02.2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 240, ч. 2 ст. 364-1 КК України, прокурором Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 , клопотання про встановлення строку на ознайомлення з матеріалами досудового розслідування кримінального провадження,-

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси з клопотанням про встановлення строку для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0000030 від 26.02.2020 року.

Клопотання обґрунтовано тим, що у провадженні слідчого відділу Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області перебуває кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 26.02.2020 за № 0000030, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 240, ч. 2 ст. 364-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що протоколом від 05.11.2015 за

№ 2015/05/11 засідання наглядової ради публічного товариства «Юрія» обрано ОСОБА_4 генеральним директором ПАТ «Юрія».

В подальшому згідно з протоколом № 2017/04/18 від 18.04.2017та наказу

№ ЮЮ 000000184/1 від 19.04.2017 продовжив виконувати обов`язки Генерального директора ПАТ «Юрія» з 19.04.2017.

Протоколом № 1/2018 річних загальних зборів акціонерів ПАТ «Юрія» від 18.04.2018 змінено тип товариства з публічного акціонерного товариства «Юрія» на приватне акціонерне товариство «Юрія».

Відповідно до п. 1.2 статуту ПрАТ «Юрія» (нова редакція), затвердженого річними загальними зборами акціонерів ПрАТ «Юрія», протокол №1/2018від 18.04.2018, та статуту ПрАТ «Юрія» (нова редакція), затвердженого річними загальними зборами акціонерів ПрАТ «Юрія», протокол №1/2019від 16.04.2019, товариство здійснює діяльність на підставі та у повній відповідності до Конституції України, Цивільного та Господарського кодексів України, Законів України «Про акціонерні товариства», «Про цінні папери та фондовий ринок», «Про депозитарну систему» та інших законодавчих актів, які діють на території України.

Відповідно до п. 3.8.3 статуту ПрАТ «Юрія» товариство зобов`язане виконувати інші обов`язки, що передбачені чинним законодавством України.

Згідно з Розділом 9.3 «Генеральний директор» статуту ПрАТ «Юрія», виконавчим органом товариства, який здійснює керівництво його поточною діяльністю є Генеральний директор, який в межах, передбачених Статутом, самостійно приймає рішення щодо здійснення керівництва господарською діяльністю та керування поточними справами Товариства, які оформлюються у вигляді наказів та розпоряджень, що є обов`язковими для виконання усіма працівниками Товариства.

Крім того, до компетенції та повноважень Генерального директора належать:

?здійснення керівництва господарською діяльністю Товариства, керування поточними справами Товариства;

?вирішення питань організації виробництва, постачання, збуту, фінансування, кредитування, обліку і звітності, здійснення комерційних розрахунків, внутрішнього контролю, трудового розпорядку, інші питання діяльності працівників Товариства;

?організація виконання планів діяльності Товариства, виконання Товариством зобов`язань перед державою і контрагентами за господарськими договорами, вимог з охорони праці та техніки, вимог щодо охорони навколишнього природного середовища;

?прийняття рішень про введенні в експлуатацію, виведенні з експлуатації (консервація), списання основних засобів, незалежно від їх вартості;

?раціональне використання всіх ресурсів Товариства для одержання максимального прибутку;

?затвердження внутрішніх положень підприємства, посадових інструкцій працівників, інструкцій, планів;

?керівництво роботою внутрішніх структурних підрозділів та забезпечення виконання покладених на них завдань;

?прийняття на роботу та звільнення з роботи співпрацівників Товариства, застосування заходів заохочення та накладення стягнення;

?всі питання, що стосуються фінансово-господарської діяльності Товариства, крім тих, які законодавством, Статутом або рішенням загальних зборів віднесені до компетенції іншого органу Товариства.

?видавати накази, інструкції та інші акти, які стосуються поточної та оперативної діяльності Товариства;

?підписувати фінансові, банківські, процесуальні та інші документи;

?приймати на роботу, переводити та звільняти працівників згідно чинного законодавства та ін.

Згідно з положеннями ст. 38 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" використання природних ресурсів в Україні здійснюється в порядку загального і спеціального використання природних ресурсів.

В порядку спеціального використання природних ресурсів громадянам, підприємствам, установам і організаціям надаються у володіння, користування або оренду природні ресурси на підставі спеціальних дозволів, зареєстрованих у встановленому порядку, за плату для здійснення виробничої та іншої діяльності, а у випадках, передбачених законодавством України, - на пільгових умовах.

Відповідно до ст. 39 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища"до природних ресурсів загальнодержавного значення належать підземні води.

Згідно зі ст. 46 Водного кодексу України водокористування може бути двох видів - загальне або спеціальне.

Відповідно до ст. 48 Водного кодексу України спеціальне водокористування це забір води з водних об`єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об`єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів.

Спеціальне водокористування здійснюється фізичними та юридичними особами насамперед для задоволення питних потреб населення, а також для господарсько-побутових, лікувальних, оздоровчих, сільськогосподарських, промислових, транспортних, енергетичних, рибогосподарських та інших державних і громадських потреб.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 44 Водного кодексу України водокористувачі зобов`язані здійснювати спеціальне водокористування лише за наявності дозволу.

Згідно зі ст. 49 Водного кодексу України спеціальне водокористування є платним та здійснюється на підставі дозволу на спеціальне водокористування.

Відповідно до ст. 19 Кодексу України про надра надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр.

Згідно зі ст. 21 Кодексу України про надра надра у користування для видобування підземних вод (крім мінеральних) і розробки родовищ торфу надаються без надання гірничого відводу на підставі спеціальних дозволів, крім випадків, передбачених статтею 23 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 23 Кодексу України про надра землевласники і землекористувачі в межах наданих їм земельних ділянок мають право без спеціальних дозволів та гірничого відводу видобувати корисні копалини місцевого значення і торф загальною глибиною розробки до двох метрів, а також підземні води (крім мінеральних) для всіх потреб, крім виробництва фасованої питної води, за умови, що обсяг видобування підземних вод із кожного з водозаборів не перевищує 300 кубічних метрів на добу.

Згідно пп. 6 п. 8 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №615 від 30.05.2011, дозвіл без проведення аукціону надається у разі геологічного вивчення, в тому числі дослідно-промислової розробки, видобування підземних вод (крім мінеральних) для всіх потреб, крім виробництва фасованої питної води, за умови, що обсяг видобування питних підземних вод з водозаборів перевищує 300 куб. метрів на добу.

Отже, чинним законодавством передбачено обов`язок отримання господарюючими суб`єктами як дозволу на спеціальне водокористування, так і спеціального дозволу на користування ділянкою надр. При цьому, спеціальний дозвіл на користування надрами дає право на видобування підземних вод, а дозвіл на спеціальне водокористування - право на їх використання.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді Генерального директора ПрАТ «Юрія», виконуючи організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, тобто будучи службовою особою, діючи в порушення вищевказаних вимог ст.ст. 19, 21, 23 Кодексу України про надра, ст.ст. 44, 46, 48, 49 Водного кодексу України та пп. 6 п. 8 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, в період з 30.07.2018 по 24.01.2020, знаходячись на території ПрАТ «Юрія», яке розташоване за адресою: вул. Кобзарська, 108, м. Черкаси, більш точний час у ході досудового розслідування не було встановлено, достовірно знаючи, що термін дії спеціального дозволу на користування надрами №4412 від 29.07.2013 закінчився 29.07.2018та новий спеціальний дозвіл очолюване ним ПрАТ «Юрія» у встановленому законом порядку не отримало,умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій, будучи уповноваженим здійснювати керівництво господарською діяльністю Товариства, керувати поточними справами Товариства, вирішувати питання організації виробництва, внутрішнього контролю, трудового розпорядку, інші питання діяльності працівників Товариства, здійснив незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення (водних ресурсів підземні води), шляхом викачування води з 2 підземних свердловин глибиною 37 метрів (№1) та 34 метри (№3) за період з 30.07.2018 до 24.01.2020 об`ємом 262304 м3 підземної води, чим відповідно до висновку експерта за результатами проведення інженерно-екологічної експертизи №786/20-23 від 03.08.2020 та розрахунку розміру відшкодування збитків, обумовлених самовільним використанням водних ресурсів за відсутності дозвільних документів (дозволу на спеціальне користування надрами (підземні води), складеного Державною екологічною інспекцією Центрального округу,спричинено шкоду на загальну суму 824 946, 08 грн.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що протоколом від 05.11.2015 за № 2015/05/11 засідання наглядової ради публічного товариства «Юрія» обрано ОСОБА_4 генеральним директором ПАТ «Юрія».

В подальшому згідно з протоколом № 2017/04/18 від 18.04.2017 та наказу

№ ЮЮ 000000184/1 від 19.04.2017 продовжив виконувати обов`язки Генерального директора ПАТ «Юрія» з 19.04.2017.

Протоколом № 1/2018 річних загальних зборів акціонерів ПАТ «Юрія» від 18.04.2018 змінено тип товариства з публічного акціонерного товариства «Юрія» на приватне акціонерне товариство «Юрія».

Відповідно до п. 1.2 статуту ПрАТ «Юрія» (нова редакція), затвердженого річними загальними зборами акціонерів ПрАТ «Юрія», протокол №1/2018від 18.04.2018, та статуту ПрАТ «Юрія» (нова редакція), затвердженого річними загальними зборами акціонерів ПрАТ «Юрія», протокол №1/2019від 16.04.2019, товариство здійснює діяльність на підставі та у повній відповідності до Конституції України, Цивільного та Господарського кодексів України, Законів України «Про акціонерні товариства», «Про цінні папери та фондовий ринок», «Про депозитарну систему» та інших законодавчих актів, які діють на території України.

Відповідно до п. 3.8.3 статуту ПрАТ «Юрія» товариство зобов`язане виконувати інші обов`язки, що передбачені чинним законодавством України.

Згідно з Розділом 9.3 «Генеральний директор» статуту ПрАТ «Юрія», виконавчим органом товариства, який здійснює керівництво його поточною діяльністю є Генеральний директор, який в межах, передбачених Статутом, самостійно приймає рішення щодо здійснення керівництва господарською діяльністю та керування поточними справами Товариства, які оформлюються у вигляді наказів та розпоряджень, що є обов`язковими для виконання усіма працівниками Товариства.

Крім того, до компетенції та повноважень Генерального директора належать:

?здійснення керівництва господарською діяльністю Товариства, керування поточними справами Товариства;

?вирішення питань організації виробництва, постачання, збуту, фінансування, кредитування, обліку і звітності, здійснення комерційних розрахунків, внутрішнього контролю, трудового розпорядку, інші питання діяльності працівників Товариства;

?організація виконання планів діяльності Товариства, виконання Товариством зобов`язань перед державою і контрагентами за господарськими договорами, вимог з охорони праці та техніки, вимог щодо охорони навколишнього природного середовища;

?прийняття рішень про введенні в експлуатацію, виведенні з експлуатації (консервація), списання основних засобів, незалежно від їх вартості;

?раціональне використання всіх ресурсів Товариства для одержання максимального прибутку;

?затвердження внутрішніх положень підприємства, посадових інструкцій працівників, інструкцій, планів;

?керівництво роботою внутрішніх структурних підрозділів та забезпечення виконання покладених на них завдань;

?прийняття на роботу та звільнення з роботи співпрацівників Товариства, застосування заходів заохочення та накладення стягнення;

?всі питання, що стосуються фінансово-господарської діяльності Товариства, крім тих, які законодавством, Статутом або рішенням загальних зборів віднесені до компетенції іншого органу Товариства.

?видавати накази, інструкції та інші акти, які стосуються поточної та оперативної діяльності Товариства;

?підписувати фінансові, банківські, процесуальні та інші документи;

?приймати на роботу, переводити та звільняти працівників згідно чинного законодавства та ін.

Отже, ОСОБА_4 , як Генеральний директор

ПрАТ «Юрія», в силу наданих йому повноважень здійснював організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, тобто був службовою особою в розумінні п. 1 примітки до ст. 364 КК України.

Згідно з положеннями ст. 38 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" використання природних ресурсів в Україні здійснюється в порядку загального і спеціального використання природних ресурсів.

В порядку спеціального використання природних ресурсів громадянам, підприємствам, установам і організаціям надаються у володіння, користування або оренду природні ресурси на підставі спеціальних дозволів, зареєстрованих у встановленому порядку, за плату для здійснення виробничої та іншої діяльності, а у випадках, передбачених законодавством України, - на пільгових умовах.

Відповідно до ст. 39 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" до природних ресурсів загальнодержавного значення належать підземні води.

Згідно зі ст. 46 Водного кодексу України водокористування може бути двох видів - загальне або спеціальне.

Відповідно до ст. 48 Водного кодексу України спеціальне водокористування це забір води з водних об`єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об`єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів.

Спеціальне водокористування здійснюється фізичними та юридичними особами насамперед для задоволення питних потреб населення, а також для господарсько-побутових, лікувальних, оздоровчих, сільськогосподарських, промислових, транспортних, енергетичних, рибогосподарських та інших державних і громадських потреб.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 44 Водного кодексу України водокористувачі зобов`язані здійснювати спеціальне водокористування лише за наявності дозволу.

Згідно зі ст. 49 Водного кодексу України спеціальне водокористування є платним та здійснюється на підставі дозволу на спеціальне водокористування.

Відповідно до ст. 19 Кодексу України про надра надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр.

Згідно зі ст. 21 Кодексу України про надра надра у користування для видобування підземних вод (крім мінеральних) і розробки родовищ торфу надаються без надання гірничого відводу на підставі спеціальних дозволів, крім випадків, передбачених статтею 23 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 23 Кодексу України про надра землевласники і землекористувачі в межах наданих їм земельних ділянок мають право без спеціальних дозволів та гірничого відводу видобувати корисні копалини місцевого значення і торф загальною глибиною розробки до двох метрів, а також підземні води (крім мінеральних) для всіх потреб, крім виробництва фасованої питної води, за умови, що обсяг видобування підземних вод із кожного з водозаборів не перевищує 300 кубічних метрів на добу.

Згідно пп. 6 п. 8 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №615 від 30.05.2011, дозвіл без проведення аукціону надається у разі геологічного вивчення, в тому числі дослідно-промислової розробки, видобування підземних вод (крім мінеральних) для всіх потреб, крім виробництва фасованої питної води, за умови, що обсяг видобування питних підземних вод з водозаборів перевищує 300 куб. метрів на добу.

Отже, чинним законодавством передбачено обов`язок отримання господарюючими суб`єктами як дозволу на спеціальне водокористування, так і спеціального дозволу на користування ділянкою надр. При цьому, спеціальний дозвіл на користування надрами дає право на видобування підземних вод, а дозвіл на спеціальне водокористування - право на їх використання.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді Генерального директора ПрАТ «Юрія», виконуючи організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, тобто будучи службовою особою юридичної особи приватного права,діючи умисно, з метою одержання неправомірної вигоди для ПрАТ «Юрія», яка полягала в отриманні переваги використанням водних ресурсів за відсутності дозвільних документів (дозволу на спеціальне користування надрами (підземні води), використовуючи свої повноваження, визначені статутом ПрАТ «Юрія», всупереч інтересам цієї юридичної особи, які відповідно до п. 1.2 статуту ПрАТ «Юрія» (нова редакція), затвердженого річними загальними зборами акціонерів ПрАТ «Юрія», протокол №1/2018від 18.04.2018, та статуту ПрАТ «Юрія» (нова редакція), затвердженого річними загальними зборами акціонерів ПрАТ «Юрія», протокол №1/2019від 16.04.2019, полягали у здійсненні діяльності на підставі та у повній відповідності до Конституції України, Цивільного та Господарського кодексів України, Законів України «Про акціонерні товариства», «Про цінні папери та фондовий ринок», «Про депозитарну систему» та інших законодавчих актів, які діють на території України, в порушення вищевказаних вимог ст.ст. 19, 21, 23 Кодексу України про надра, ст.ст. 44, 46, 48, 49 Водного кодексу України та пп. 6 п. 8 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, в період з 30.07.2018 по 24.01.2020, знаходячись на території ПрАТ «Юрія», яке розташоване за адресою: вул. Кобзарська, 108, м. Черкаси, більш точний час у ході досудового розслідування не було встановлено, достовірно знаючи, що термін дії спеціального дозволу на користування надрами №4412 від 29.07.2013 закінчився 29.07.2018 та новий спеціальний дозвіл очолюване ним ПрАТ «Юрія» у встановленому законом порядку не отримало,умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді матеріальної шкоди державним інтересам, бажаючи їх настання, будучи уповноваженим здійснювати керівництво господарською діяльністю Товариства, керувати поточними справами Товариства, вирішувати питання організації виробництва, внутрішнього контролю, трудового розпорядку, інші питання діяльності працівників Товариства, здійснив незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення (водних ресурсів підземні води), шляхом викачування води з 2 підземних свердловин глибиною 37 метрів (№1) та 34 метри (№3) за період з 30.07.2018 до 24.01.2020 об`ємом 262304 м3 підземної води, чим відповідно до висновку експерта за результатами проведення інженерно-екологічної експертизи №786/20-23 від 03.08.2020 та розрахунку розміру відшкодування збитків, обумовлених самовільним використанням водних ресурсів за відсутності дозвільних документів (дозволу на спеціальне користування надрами (підземні води), складеного Державною екологічною інспекцією Центрального округу, спричинено тяжкі наслідки охоронюваним законом державним інтересам в особі Державної екологічної інспекції Центрального округу, на загальну суму 824 946, 08 грн.

28.07.2021 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю Вінницька область, Томашпільський район, с. Липівка, громадянину України, депутатом, ліквідатором наслідків на ЧАЕС не являється, працюючому Генеральним директором ПрАТ «Юрія», зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому, повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.240 КК України.

У зв`язку з вище викладеним, підозрюваному ОСОБА_4 на адресу реєстрації місця проживання та місця роботи рекомендованими листами неодноразово направлялись повістки про виклик для допиту в якості підозрюваного, однак останній на вказані повістки не являвся у зв`язку з чим, 21.09.2021 підозрюваного ОСОБА_4 оголошено в розшук, а 06.10.2021 винесено постанову про оголошення підозрюваного ОСОБА_4 в міжнародний розшук та отримано ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси про затримання підозрюваного ОСОБА_4 з метою приводу для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, підозрюваний ОСОБА_4 ухилявся та перешкоджав проведенню досудового розслідування.

10.10.2021 підозрюваного ОСОБА_4 затримано та 11.10.2021 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та про нову підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364-1 КК України.

11.10.2021 за дорученням прокурора Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 матеріали досудового розслідування відкрито сторонам.

Підозрюваний ОСОБА_4 після розшуку та затримання виявив бажання мати захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Після відкриття матеріалів, в порядку ст. 290 КПК України підозрюваний ОСОБА_4 ознайомлюється із матеріалами кримінального провадження з 13.10.2021 по теперішній час.

Захисники ОСОБА_4 адвокати ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з матеріалами кримінального провадження не ознайомились.

Слід зазначити, що строк досудового розслідування закінчується 28.10.2021.

Враховуючи зволікання захисників підозрюваного ОСОБА_4 адвокатів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 при ознайомленні з матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000030 від «26» лютого 2020 року, до яких «11» жовтня 2021 року йому надано доступ.

У судовому засіданні прокурор просив задовольнити клопотання. Пояснив, що підозрюваний ознайомився з п`ятьма із шістьох томів провадження 13.10.2021р., 18.10.2021р., 19.10.2021р., 20.10.2021р., 21.10.2021р., 22.10.2021р., 23.10.2021р., 04.11.2021р. Адвокат ОСОБА_6 ознайомився 23.10.2021р. із трьома томами провадження та з цього часу не приступав до ознайомлення.

Адвокат ОСОБА_6 , підозрюваний ОСОБА_4 в судове засідання не з`явились, повідомлялись належним чином про час та місце розгляду клопотання.

У наданому суду клопотанні за підписом адвокат ОСОБА_6 просить суд відкласти розгляд справи у зв`язку з напруженою епідеміологічною ситуацією, спричиненою вірусом Covid-19, а також те, що ОСОБА_4 не може прибути у судове засідання, оскільки перебуває на самоізоляції через виявлення позитивного результату на Covid-19 у членів його родини. ОСОБА_4 здав тест на Covid-19, а тому до отримання результатів не може прибути на виклик до суду, щоб не наражати на небезпеку оточуючих.

Вирішуючи питання проведення судового засідання, суд виходить із наступного.

Відповідно до ч. 10 ст. 290 КПК України сторонам кримінального провадження, потерпілому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, надається достатній час для ознайомлення з матеріалами, до яких їм надано доступ. У разі зволікання при ознайомленні з матеріалами, до яких надано доступ, слідчий суддя за клопотанням сторони кримінального провадження з урахуванням обсягу, складності матеріалів та умов доступу до них зобов`язаний встановити строк для ознайомлення з матеріалами, після спливу якого сторона кримінального провадження або потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, вважаються такими, що реалізували своє право на доступ до матеріалів. Клопотання розглядається слідчим суддею місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду, не пізніше п`яти днів з дня його надходження до суду з повідомленням сторін кримінального провадження. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час проведення судового засідання, не перешкоджає розглядові клопотання.

Відповідно до ч.1 ст.135 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

Про розгляд даного клопотання підозрюваний ОСОБА_4 та адвокат ОСОБА_6 були повідомлені судом шляхом надіслання судових повісток поштою та телефонним зв`язком, що передбачено ч. 1 ст. 135 КПК України. Згідно з довідками автоматизованої системи діловодства суду підозрюваний ОСОБА_4 та адвокат ОСОБА_6 судові повістки у вигляді СМС-повідомлення отримані завчасно у спосіб, визначений КПК України.

Також адвокату ОСОБА_6 на електронну адресу направлено лист про надання документального підтвердження поважності причини неявки в судове засідання, однак відповіді до суду не було надано.

Відповідно до наданого протоколу про надання доступу до матеріалів (додаткових матеріалів) досудового розслідування від 13.10.2021 року ОСОБА_4 ознайомлювався з матеріалами кримінального провадження 04 листопада 2021 року з 13 год. 00 хв. до 14 год. 30 хв.

Відповідно до ч. 5 ст. 28 КПК України кожен має право, щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду, або щоб відповідне кримінальне провадження щодо нього було закрите.

Поважні причини неприбуття особи на виклик визначені ст. 138 КПК України. За змістом п. 8 ч. 1 ст. 138 КПК України такі обставини повинні об`єктивно унеможливлювати з`явлення особи на виклик. Перелік включає і обставини непереборної сили (епідемія, військові події, стихійні лиха або інші подібні обставини) (п. 4 ч. 1 ст. 138 КПК України). А отже, поважними причинами неприбуття на виклик можуть бути тільки ті, обставини непереборної сили, які об`єктивно унеможливлюють з`явлення особи на виклик.

Суд не вважає вагомими доводи захисника щодо неможливості його та підозрюваного прибуття у судове засідання згідно клопотання про відкладення судового засідання від 04.11.2021 р., адже будь-яких конкретних обставин, які б унеможливлювали виконання обов`язку прибувати за викликом до суду захисниками та підозрюваним у своєму клопотанні не наведено та підтверджуючих документів не надано. Крім того, 04.11.2021р. підозрюваний ознайомлювався із матеріалами кримінального провадження.

Отже адвокат ОСОБА_6 та підозрюваний ОСОБА_4 мали можливість прибути до суду або заявити клопотання про участь в судовому засіданні у режимі відеоконференції.

Враховуючи викладене, слідчий суддя визнає можливим розгляд клопотання у відсутність підозрюваного ОСОБА_4 та його адвоката ОСОБА_6 , оскільки судом було забезпечено їх процесуальне право на розгляд справи в їх присутності. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час проведення судового засідання, не перешкоджає розглядові клопотання, як передбачено ч.10 ст.290 КПК України.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, вислухавши думку прокурора, слідчий суддя доходить до наступного.

Слідчим відділом Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області проведено досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000030 від 26.02.2020 за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 240, ч. 2 ст. 364-1 КК України.

11 жовня 2021 року ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та про нову підозру у вчиненні кримінального правопорушення. Дане повідомлення отримано ОСОБА_4 та його адвокатом 11.10.2021 року.

Слідчим ОСОБА_7 було направлено корінець повістки про виклик ОСОБА_6 про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження № 0000030 на 18.10.2021 року о 10 год. 00 хв., на 19.10.2021 року о 10 год. 00 хв., 20.10.2021 року о 10 год. 00 хв., 21.10.2021 року о 10 год. 00 хв., 22.10.2021 року о 10 год. 00 хв., 23.10.2021 року 10 год. 00 хв., 25.10.2021 року о 10 год. 00 хв. направлено поштою рекомендованим з повідомленням 13 жовтня 2021 року.

Відповідно до наданого протоколу про надання доступу до матеріалів (додаткових матеріалів) досудового розслідування від 13.10.2021 року ОСОБА_4 ознайомився з 5 із 6 томів - 13.10.2021, 18.10.2021 року, 19.10.2021 року, 20.10.2021 року, 21.10.2021 року, 22.10.2021 року, 23.10.2021 року, 04.11.2021 року.

ОСОБА_6 ознайомився 22.10.2021 року з 3 томами з 6 і з того часу не приступав до ознаймолення.

Суд виходить з того, що оголошення сторонам про завершення досудового розслідування і відкриття матеріалів іншій стороні є процесуальною гарантією здійснення права на захист підозрюваним. Стороні захисту надається достатній час для ознайомлення з матеріалами, до яких їм надано доступ. Поряд з тим, сторони кримінального провадження зобов`язані письмово підтвердити протилежній стороні, а потерпілий прокурору факт надання їм доступу до матеріалів із зазначенням найменування таких матеріалів (ч. 9 ст. 290 КПК).

Відтак, право на таке ознайомлення не є абсолютним, про що також зазначив Конституційний суд України у рішенні по справі N 1-4/2012 про ознайомлення обвинуваченого та захисника з матеріалами кримінальної справи. Ознайомлення обвинуваченого чи його захисника з матеріалами справи в межах розумних строків відповідає завданням кримінального судочинства, визначеним у ст. 2 КПК України, що з одного боку забезпечує реалізацію прав і свобод людини і громадянина, а з іншого - вимагає від особи відповідальної поведінки, зумовленої законними потребами, інтересами інших осіб (зокрема потерпілого) та суспільства в цілому.

Конституційний Суд України вважав, що положення КПК України щодо визначення сторонам строку для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини та з підпунктом "b" пункту 3 статті 6 Конвенції, відповідно до якого кожен обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право мати час і можливості для підготовки свого захисту.

Так, Європейський Суд з прав людини неодноразово зазначав, що право на захист не є абсолютним, а за змістом статті 6 Конвенції прийнятними є лише вкрай необхідні заходи, які обмежують право на захист (рішення від 23 квітня 1997 року у справі "Ван Мехелен та інші проти Нідерландів", від 25 вересня 2008 року у справі "Полуфакін і Чернишов проти Росії"). Як зауважив Європейський Суд, підпункт "b" пункту 3 статті 6 Конвенції гарантує обвинуваченому мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту, а це означає, що така підготовка охоплює все, що є "необхідним" для підготовки розгляду справи судом. Крім того, можливості, доступні кожному, хто обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, мають включати ознайомлення для цілей підготовки свого захисту з результатами розслідувань, які проводилися протягом усього провадження у справі. Однак питання адекватності часу і можливостей, наданих обвинуваченому, слід вирішувати в контексті обставин конкретної справи (рішення від 21 жовтня 2010 року у справі "Корнєв і Карпенко проти України").

Так, у рішенні від 18 лютого 2010 року "Гаважук проти України" Європейський Суд визнав, що надана можливість обвинуваченого у вчиненні умисного вбивства при обтяжуючих обставинах і крадіжки ознайомитися з матеріалами справи протягом п`яти днів є достатнім часом у цій справі в розумінні підпункту "b" пункту 3 статті 6 Конвенції.

На думку суду, для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження стороні захисту надано необхідні умови для реалізації своїх прав. Будь-яких об`єктивних підстав для неможливості ознайомлення з матеріалами не має. Після отримання підозрюваним та захисником ОСОБА_6 письмового повідомлення про завершення досудового розслідування кримінального провадження та право на доступ до матеріалів досудового розслідування, останні мали можливість розпочати процедуру відкриття матеріалів, однак є такими, що не приступили до ознайомлення, тому в розумінні ч. 10 ст. 290 КПК України, зі сторони захисту допущено невиправдане зволікання при ознайомленні з матеріалами провадження.

Відтак, клопотання слідчого підлягає до задоволення, оскільки з урахуванням складності та обсягу провадження, суд вважає за необхідне встановити строк для ознайомлення з матеріалами справи протягом п`яти робочих днів з часу винесення ухвали судом, для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000030.

Крім того, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що відповідно до ч.10 ст. 290 КПК України після спливу встановленого строку для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження сторона кримінального провадження вважається такою, що реалізувала своє право на доступ до матеріалів.

Відповідно до ст. 309 КПК ухвала слідчого судді за наслідками розгляду клопотання про встановлення строку ознайомлення з матеріалами кримінального провадження окремому оскарженню в апеляційному порядку не підлягає і заперечення проти неї може бути подане під час підготовчого провадження в суді.

Керуючись ст. ст. 32, 290, 395 КПК України, слідчий суддя
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 про встановлення строку на ознайомлення з матеріалами досудового розслідування кримінального провадження задовольнити частково.

Встановити стороні захисту у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000030 від 26.02.2020 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 240, ч. 2 ст. 364-1 КК України строк для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000030 від 26.02.2020 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 240, ч. 2 ст. 364-1 КК України тривалістю 5 робочих днів з дня винесення ухвали.
Роз`яснити стороні захисту, що після спливу вказаного строку, вони будуть вважатися такими, що реалізували своє право на доступ до матеріалів кримінального провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Дата виготовлення повного тексту ухвали 09 листопада 2021 року о 14 год. 00 хв.