Справа № 484/1992/13-к
Провадження № 1-кп/484/15/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 січня 2022 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Первомайська кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000248 від 26.12.2012 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Кумари Первомайського району Миколаївської області, громадянки України, освіта середня, не працюючої, одруженої, мешканки АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ;

потерпілого ОСОБА_6 ;

представника потерпілого адвоката ОСОБА_7 ;

обвинуваченої ОСОБА_8 ;

захисника адвоката ОСОБА_9

ВСТАНОВИВ:

14.05.2012 р. близько 17.30 год. ОСОБА_8 знаходилася на території присадибної ділянки свого домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 . В цей же час на сусідській території присадибної ділянки свого домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 , знаходилася ОСОБА_10 . В цей момент між ОСОБА_8 та ОСОБА_10 виник конфлікт на ґрунті довготривалих неприязних відносин. В ході даного конфлікту ОСОБА_8 шляхом ривку відібрала у ОСОБА_10 сапу, за допомогою якої бажала і намагалася нанести удари останній. ОСОБА_10 , в свою чергу, піднявши з землі дерев`яний брусок, почала активно захищатися від ударів. ОСОБА_8 , тримаючи сапу двома руками за держак металевою частиною до себе, підняла сапу над собою та, прикладаючи фізичні зусилля, намагалася нанести удар держаком сапи в область голови ОСОБА_10 . Перший удар ОСОБА_10 заблокувала дерев`яним бруском, який тримала двома руками по краям над своєю головою.

Продовжуючи свої навмисні дії, направлені на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , ОСОБА_8 знову замахнулася на ОСОБА_10 і умисно нанесла їй удар держаком сапи зверху вниз по голові, внаслідок чого ОСОБА_10 отримала тілесні ушкодження.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 361-М від 26.06.2012 року у ОСОБА_10 виявлені тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, перелом кісток основи черепу, забій головного мозку середнього ступеню, забійна рана голови. Ускладнення: серозно-гнійний менінгіт, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння.

ОСОБА_10 , після отриманих тілесних ушкоджень, продовжувала лікування в Державній установі Науково-практичного Центру Ендоваскулярної нейрорентгенохірургії НАМН України в м. Києві, де ІНФОРМАЦІЯ_2 померла.

Згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи № 123/15 від 26.05.2016 року Головного бюро судово-медичних експертиз МОЗ України встановлено, що отримана черепно-мозкова травма знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв`язку із настанням смерті ОСОБА_10 та має ознаки тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя.

Отже, отримані ОСОБА_10 14.05.2012 року тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, перелом кісток основи черепу, забій головного мозку середнього ступеню, забійна рана голови знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку із настанням смерті ОСОБА_10 .

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_8 вчинила умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_10 , тобто злочин, відповідальність за який передбачена ч.2 ст.121 КК України.

Обвинувачена ОСОБА_8 в судовому засіданні відмовилась від надання пояснень в силу ст. 63 Конституції України.

Вина обвинуваченої ОСОБА_8 у вчиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілої, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України при викладених вище обставинах підтверджена сукупністю наступних доказів, які суд кладе в основу вироку.
Так, потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що є чоловіком померлої ОСОБА_10 . В травні-червні 2012 року він саме перебував на заробітках в Росії, коли сталася розглядувана подія. Зі слів своєї дружини, яка йому зателефонувала, він знає, що у неї з сусідкою ОСОБА_8 була сварка на території його домоволодіння і сусідка вдарила її по голові черенком сапи, від чого його дружина втратила свідомість, була сильна кровотеча. Приїхав брат і завіз її в лікарню. Присутніми при сварці були ОСОБА_8 , її чоловік і дочка, також був його син. Лікувалась його дружина в Первомайській районній лікарні, робили томографію в Одесі і Вознесенську, потім в Київ їздили, мали робити операцію, але ОСОБА_10 померла в лікарні.

Коли він їхав на заробітки, то його дружина ОСОБА_10 була здорова, а коли він повернувся, то в неї було вистрижене волосся і був шов на голові справа.

Після побиття дружина спочатку могла поратися по господарству, але згодом стан її здоров`я погіршився і вона перебувала в лежачому стані. До отриманої травми ОСОБА_10 нічим не хворіла, в неї лише міг підніматися тиск, хронічних захворювань в неї не було, ліків вона не приймала, на обліку в лікарів не перебувала.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснив, що є сином померлої ОСОБА_10 14 травня 2012 р., приблизно на початку 6 години, він вийшов з мамою сапати на город, а на сусідньому городі були ОСОБА_8 зі своєю дочкою. ОСОБА_12 почала обзивати родичів його мами і між ними почався конфлікт. Коли почався конфлікт, ОСОБА_8 перейшла на території їхнього домоволодіння, на їх город. У ОСОБА_8 нічого в руках не було, а у його матері в руках була сапа. ОСОБА_8 відібрала в його матері сапу і почала нею наносити матері удари, при цьому залізну сторону сапи ОСОБА_8 держала ближче до себе, а черенком сапи наносила удари, тримаючи сапу обома руками, по рукам нанесла біля трьох ударів та по ногам. Мама почала відступати. Він хотів розняти їх, але підбігла її дочка і сказала, щоб він не рипався, бо йому буде гірше. Мама почала відступати і підійшла до чана, там лежав дерев`яний брусок. Мама його підняла і почала захищатися. ОСОБА_13 почала наносити удари по дерев`яному бруску. Потім підбіг д. Саша і хотів відібрати в мами брусок. Мама відволіклася і ОСОБА_14 нанесла удар мамі по голові, від чого черенок зламався. Мама впала і вони всі втрьох пішли до себе. Її дочка казала, що в моєї мами тече кров. ОСОБА_14 сказала, що їй все одно, хай хоч помирає. Коли після удару мама впала, в неї з голови почала текти кров, вона не втрачала свідомість, казала, що болить голова. Він зателефоував ОСОБА_15 і він з ним відвіз матір до лікарні., де їй зашили рану. Як вони їхали з лікарні додому, то мати постійно нудило, до ранку мати побула вдома і вранці вони відвезли її до лікарні, де поклали на лікування. Коли мати виписали з лікарні, в неї були часті головні болі і вони знову відвозили її в лікарню. Взагалі після цих подій мати 3-ри рази була на стаціонарному лікуванні, а останній раз в лікарні в м. Київ. Після інциденту мати не могла поратися по господарству, в неї були постійні головні болі, але до цього інциденту мати була здорова.

Свідок ОСОБА_16 суду пояснив, що 14.05.2012 р. йому зателефонував племінник ОСОБА_11 і сказав, що його маму побила сусідка, з голови мами йде кров, вона погано себе почуває. Через 5-ть хв. він був там. Коли він приїхав, сестра сиділа біля крана, вмивала голову. З голови йшла кров і час від часу у неї були приступи рвоти. Він взяв машину і завіз її в лікарню. В лікарні їй наклали шви і він забрав її додому. Цілу ніч у неї приступи рвоти не зупинялись, вона почувала себе погано. На другий день він її завіз до лікарні і її поклали на койку. Вона відлежала в лікарні, після цього її стан то покращувався, то погіршувався. Періодично її клали до лікарні. В останній раз він завіз її в м. Київ, але зробити вже нічого неможливо було, вона померла.

Коли він приїхав по дзвінку племінника, то племінник йому сказав, що між мамою та ОСОБА_14 виникла сварка. ОСОБА_14 прийшла до них в садок, вирвала у мами сапу і почала наносити їй удари. Сестра оборонялась, але втрутився у сварку чоловік ОСОБА_14 і вона відволіклась. В цей момент ОСОБА_14 вдарила її по голові, від чого черенок переламався. Це відбувалося на ст. Кам`яний Міст в домоволодінні сестри. До інциденту сестра була здорова, в лікарнях не лежала. Після побиття головні болі у сстри постійно посилювались, ставали частішими, з`являлась рвота і її знову госпіталізували, капали. Сестра не могла особо працювати на городі, працювала свекруха, а сестра 3-ри рази лікувалась після 14 травня стаціонарно в районній лікарні. В лікарню сестру возив він, лікарі казали, що це наслідки травми.

Свідок ОСОБА_17 суду пояснила, що їй відомо, що був скандал в травні місяці, 14 травня 2012 року, в другій половині дня, ближче до вечора, у Перників на території городу в с. Кам`яний Міст між ОСОБА_14 і ОСОБА_18 , чути було крики. На території городу були обвинувачена з чоловіком і донькою, а потерпіла була із сином. Вона здалеку, не менш 200 м, бачила, як обвинувачена замахнулась на потерпілу ОСОБА_10 якоюсь довгою палкою, ударів вона не бачила, а бачила лише, як обвинувачена махала палкою. Вони посварилися і розійшлися, обвинувачена з донькою і чоловіком пішли на свій город, а ОСОБА_19 з сином залишились на своїму городі.

Досудове розслідування було розпочате до набрання чинності КПК України 2012 року. Відповідно до п.7 розділу Х1 «Перехідні положення» КПК України 2012 року оперативно-розшукові заходи, слідчі та процесуальні дії, розпочаті до дня набрання чинності цим Кодексом, завершуються у порядку, який діяв до набрання ним чинності. Після набрання чинності цим Кодексом оперативно-розшукові заходи, слідчі та процесуальні дії здійснюються згідно з положеннями Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» та положеннями цього Кодексу. Органом досудового розслідування дотримано такої вимоги Закону.

Пунктом 8 вказаного розділу КПК України 2012 року визначено, що допустимість доказів, отриманих до набрання чинності цим Кодексом, визначається у порядку, що діяв до набрання ним чинності, тобто у порядку КПК України 1961 року, що також випливає з ч.2 ст. 5 КПК України 2012 року.

Враховуючи такі положення закону, суд на підставі ст.ст. 65, 145, 170, 171, 194, 195 КПК України 1961 року, вважає допустимими отримані в ході досудового розслідування протоколи відтворення обстановки та обставин події, проведених за участю підозрюваної та потерпілої, оскільки вони здобуті під час дії та за правилами КПК 1961 року.

У протоколі відтворення обстановки та обставин події від 25.06.2012 року та фототаблиці до нього ОСОБА_8 продемонструвала свою версію спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 /т.1 а.с.74-76, т.4 а.с. 76-78/. Аналогічні свідчення дали суду свідки ОСОБА_20 чоловік обвинуваченої та ОСОБА_21 донька обвинуваченої, які стверджували, що брусок випустила з рук саме ОСОБА_10 , а не ОСОБА_8 і цей брусок випадково вдарив ОСОБА_10 по голові. При цьому ОСОБА_21 пояснювала, що ОСОБА_10 вдарила її матір сапою по голові, однак, як видно з висновку СМЕ № 164-М від 27.03.2013 року /т.1 а.с.70, т.4 а.с.72/ та з акту судово-медичного дослідження(обстеження) № 237 від 15.05.2012 року /т.1 а.с.115, т.4 а.с.113/ у ОСОБА_8 виявлено лише скальповану рану п`ятого пальця правої кисті та крововилив правої голені. На голові тілесні ушкодження відсутні.

Тому суд вважає ці пояснення такими, що не відповідають дійсності, оскільки суперечать іншим матеріалам справи.

Суд враховує, що свідки ОСОБА_20 та ОСОБА_21 близькі родичі обвинуваченої, з сім`єю ОСОБА_22 перебувають у тривалих неприязних стосунках, тож оцінює їх свідчення критично.

Під час відтворення обстановки та обставин подій 03.07.2012 року ОСОБА_10 продемонструвала свою версію подій, що зафіксовано у протоколі та фототаблиці до нього /т.1 а.с.80-82, т.4 а.с.82-84/, а саме як ОСОБА_8 нанесла їй удар держаком сапи по голові, від чого вона відчула різкий біль в шиї та голові.

Відповідно до протоколів огляду речей та предметів від 22.06.2012 р., 25.06.2012 року під час досудового розслідування було вилучено предмети, якими билися ОСОБА_10 та ОСОБА_8 три фрагменти сапи, зламаної у двох місцях /т.1 а.с.71-72, т.4 а.с.73-74/ та дерев`яний брусок /т.1 а.с.73, т.4 а.с.75/, які визнані речовими доказами у справі /т.1 а.с.83-84/.

Згідно Акту судово-медичного дослідження № 319-М від 11.06.2012 року /т.1 а.с.67-68, т.4 а.с.69-70/ та згідно висновку судово-медичної експертизи № 361-м від 26.06.2012 року /т.1 а.с.78-79, т.4 а.с.80-81/ у ОСОБА_10 виявлено відкриту черепно-мозкову травму, перелом кісток основи черепу, забій головного мозку середнього ступеню, забиту рану голови. Ускладнення: серозно-гнійний менінгіт, які утворилися 14.05.2012 року при обставинах, зазначених у медичних документах. При цьому з описової частини актів вбачається, що висновки зроблені на підставі медичних обстежень, проведених у період з 15.05.2012 по 08.06.2012 року, під час яких одразу було діагностовано фронто-базальний перелом основи черепа та поступове подальше погіршення стану здоров`я потерпілої.

Згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи № 111-к від 31.08.2012 року /т.1 а.с.108-111, т.4 а.с.109-112/, виставлений в наданих медичних документах діагноз «відкрита черепно-мозкова травма, перелом кісток основи черепа, забиття головного мозку» не підтверджений об`єктивними даними і даними додаткових методів дослідження (КТ-дослідження), тому при оцінці ступеню тяжкості до уваги не приймалися. Достовірно сказати, що у хворої мала місце більш легка черепно-мозкова травма (струс головного мозку) не надається за можливе, оскільки схожу клінічну картину може давати і наявний менінгіт. Наявна пневмоцефалія (наявність пухирців повітря у задній черепній ямці) з врахуванням її локалізації і ймовірного механізму травми (удар черенком сапи у тім`яну частину) не пов`язана з травмою. Вірогідніше за все її утворення в результаті погрішності при проведенні люмбальної пункції, що і пояснює її локалізацію. Таким чином, достовірно відповісти на питання постанови є неможливим.

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_23 суду пояснив, що висновок зробив згідно даних матеріалів, які надавалися для проведення експертизи, в історії хвороби містились протиречиві дані, а пневмоцефалія ймовірно виникла при погрішності при проведенні люмбальної пункції.

Наведений висновок експерта № 111-к від 31.08.2012 року та пояснення експерта суд оцінює критично, оскільки вони не узгоджуються з іншими дослідженими судом доказами поясненнями свідків, іншими висновками судово-медичних експертиз, згідно яких однозначно встановлено наявність у ОСОБА_10 тілесних ушкоджень після бійки 14.05.2012 року. Крім того, у цьому висновку експерти взагалі не надали відповіді на поставлені питання і не звернули уваги на те, що менінгіт у ОСОБА_10 виявився після отриманої нею травми 14.05.2012 року. Експерти взагалі спростовують наявність у ОСОБА_10 тілесних ушкоджень, посилаючись на «нерозбірливість записів у медичних документах» /т.1 а.с.110/. Крім того, у дослідницькій частині висновку зазначено, що враховуючи КТ головного мозку можливо поставити діагноз, в тому числі перелом основи черепу та інше, однак у самому висновку експерти говорять про те, що КТ-дослідження не підтверджує перелому, тобто висновок експертів суперечить дослідницькій частині. Взагалі, у дослідницькій частині міститься лише перелік досліджених записів у медичних документах і повністю відсутнє саме дослідження таких документів, тож не зрозуміло, як саме експерти прийшли до висновків. Враховуючи наведене, такий експертний висновок суд не може взяти до уваги. Він викликає сумніви у своїй достовірності і суперечить сукупності інших досліджених доказів.

Згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи № 440 від 17.01.2013 року /т.1 а.с.86-99, т.4 а.с.88-101/ у ОСОБА_10 були наступні тілесні ушкодження: відкрита черепно-мозкова травма у формі забиття головного мозку середнього ступеню; відкритий перелом основи черепу з розвитком пневмоцефалії і набряком головного мозку; забита рана тім`яної області голови; забиття м`яких тканин лобної частини. Зазначена черепно-мозкова травма ускладнилася розвитком серозно-гнійного менінгіту. Факт отримання ОСОБА_10 відкритої черепно-мозкової травми підтверджується розвитком пневмоцефалії з набряком головного мозку, назальної лікворреї, описаної консультантом ЛОР-спеціалістом 22.05.2012 року. Зазначені тілесні ушкодження спричинені ударною дією тупого твердого предмета, можливо при механізмі утворення і у строки, зазначені в матеріалах справи (а саме, при ударах черенком сапи 14.05.2012 року). Відкрита черепно-мозкова травма у формі забиття головного мозку середнього ступеня з переломом основи черепу, забита рана тім`яної області, забиття м`яких тканин лобної області являють собою єдиний комплекс ушкоджень, і по ступеню тяжкості повинні оцінюватись у сукупності. Такі ушкодження були небезпечними для життя у момент спричинення, і по такому критерію, відповідно до п.п. 2.1.2 і 2.1.3 «Б» Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень. Зазначені тілесні ушкодження могли утворитися при механізмі, зазначеному у матеріалах справи, а саме при ударах черенком сапи в область голови. Вкрай маловірогідно утворення вказаних ушкоджень при дії дерев`яного бруска, що упав з незначної висоти на голову постраждалої, як на це вказує ОСОБА_8 . Ускладнення у вигляді менінгіта часте ускладнення відкритих черепно-мозкових травм. Таким чином, між ударами, нанесеними ОСОБА_10 , отриманою внаслідок цього черепно-мозковою травмою та розвитком ускладнень серозно-гнійним менінгітом, існує прямий причинно-наслідковий зв`язок. Ступінь тяжкості тілесних ушкоджень у ОСОБА_10 встановлена, виходячи з характеру черепно-мозкової травми забиття головного мозку середнього ступеню та перелому основи черепа.

Згідно висновку повторної комісійної СМЕ № 335/13 від 28.03.-18.04.2014 року /т.1 а.с.172-239, т.4 а.с.114-184/, проведеної на підставі ухвали суду від 05.07.2013 року /т.1 а.с.135-136/, у ОСОБА_10 мала місце черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку та рани м`яких тканин тім`яної ділянки, яка могла утворитися від одноразової дії предмету, можливо у строк, вказаний в ухвалі. Така травма зазвичай спричиняє розлад здоров`я на строк понад 6 днів, але не більше трьох тижнів (21день) і за цією ознакою відповідно до «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України від 17.01.1995 року №6, відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. З огляду на відсутність судово-медичних даних (рентгенологічних) за наявність переломів кісток черепа, зв`язок гнійного менінгіту з черепно-мозковою травмою не вбачається, однак не можна виключати розвиток гнійного менінгіту внаслідок соматичного захворювання, яке проявилося підвищенням температури тіла та змінами на рентгенограмі, але не було діаґностоване. В матеріалах відсутня морфологічна характеристика рани м`яких тканин голови, що не дозволяє дати відповідь на питання щодо механізму утворення тілесних ушкоджень у ОСОБА_10 .

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_24 в судовому засіданні пояснила, що експертиза проводилась за наданими матеріалами, але з урахуванням вже наявних у суду матеріалів, в тому числі роз`яснень експерта ОСОБА_25 щодо висновку судово-медичної експертизи № 1685 від 30.05.2014 року, за умови призначення експертизи висновок був би іншим.

Із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_10 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Київ /т.1 а.с.276, т.4 а.с.185/ .

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 1685 від 30.05.2014 року, проведеної на підставі постанови слідчого СВ Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Києві від 30.05.2014 року лікарем судово-медичним експертом ОСОБА_25 в приміщенні відділу судово-медичної експертизи трупів Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи /т.1 а.с.375-379, т.4 а.с.191-195/, експертом досліджено труп ОСОБА_10 та медична документація: медична карта стаціонарного хворого № 409 Державної установи НПЦ Ендоваскулярної нейрорентгенхірургії НАМН України. За результатами дослідження експертом зроблено висновок про те, що згідно медичної документації та розтину тіла у ОСОБА_10 мала місце черепно-мозкова травма з переломом основи черепа, забоєм головного мозку середнього ступеню, пневмоцефалією, вторинним менінгітом. Давність травми визначена за медичною документацією 14.05.2012 року. Смерть ОСОБА_10 настала від віддалених наслідків перелому кісток основи черепа з менінгоенцефалітом та гідроцефалією, з деструктивним набряком-набубнявінням головного та спинного мозку, про що свідчать дані медичної документації та зміни, знайдені при розтині тіла. Перелом виник від дії тупого предмету. Місцем прикладання травмуючої сили була скронева ділянка голови праворуч. Перелом кісток черепа має ознаки тяжкого тілесного ушкодження (небезпека для життя в момент спричинення).

Допитаний судом судово-медичний експерт ОСОБА_25 пояснив, що при розтині тіла ним виявлено прояви менінгоенцефаліту з деструктивним набряком-набубнявінням головного, спинного мозку в шийному відділі, гіпофізі; скупчення великої кількості спинномозкової рідини в шлуночках та оболонках мозку, зі змінами кісток по типу судинних лакун; зростаючийся перелом основи черепа в ділянці правої половини черепа, з поперечним направленням від луски скроневої кістки до тіла клиноподібної кістки та решітчастої кістки. Смерть ОСОБА_10 настала від віддалених наслідків перелому кісток основи черепа, з менінгоенцефалітом та гідроцефалією, з деструктивним набряком-набубнявінням головного та спинного мозку, про що свідчать дані медичної документації та зміни, знайдені при розтині тіла. Смерть ОСОБА_10 настала не від самого удару, а від віддалених наслідків даної травми, тобто від віддалених наслідків перелому кісток основи черепу з менінгоенцифалітом, деструктивним набряком головного та спинного мозку.

Таким чином, при розтині тіла ОСОБА_10 експертом безпосередньо було виявлено, що перелом основи черепа у ОСОБА_10 мав місце, тобто поставлений одразу після події 14.05.2012 року діагноз був вірним.

На підставі отриманих внаслідок розтину тіла потерпілої даних судом було призначено повторну комісійну судово-медичну експертизу /т.1 а.с.392-393/. В результаті було отримано висновок СМЕ № 123/15 від 10.11.2015-26.05.2016 року /т.2 а.с.29-48, т.5 а.с.98-117/, згідно якого клінічний перебіг травми у ОСОБА_10 , викладений у медичній документації після події, що сталася 14.05.2012 року, а саме наявність вогнищевої та загально-мозкової неврологічної симптоматики, ліквореї, з урахуванням даних, отриманих при розтині трупа у висновку експерта № 1685 від 30.05.2014 року, зокрема наявності зростаючогося перелому кісток склепіння та основи черепа вказують на те, що у ОСОБА_10 мала місце клінічно важка форма черепно-мозкової травми у вигляді перелому кісток черепа з забоєм головного мозку. В подальшому вказана черепно-мозкова травма ускладнилася розвитком менінгіту, гідроцефалії, деструктивного набряку головного мозку, що призвело до настання смерті ОСОБА_10 . При цьому розвиток у ОСОБА_10 менінгіту та гідроцефалії обумовлений характером черепно-мозкової травми, зокрема наявністю сполучення між порожниною черепа та пазухами носа, що призвело до потрапляння інфекції до порожнини черепа. Отже, враховуючи те, що медична допомога ОСОБА_10 надавалася відповідно до встановленого їй діагнозу, є підстави вважати, що отримана черепно-мозкова травма знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті ОСОБА_10 та має ознаки тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя.

Вказана черепно-мозкова травма виникла від дії тупого твердого предмету, в праву скроневу ділянку голови, можливо від удару в цю ділянку «дерев`яним держаком сапи» під час події, що сталася 14.05.2012 року. Утворення черепно-мозкової травми такого характеру від «прямого удару гострим металевим предметом (кінцем сапи»), «в результаті падіння на лобно-тім`яну частину голови ОСОБА_10 черенка сапи», а також «в результаті падіння на її голову дерев`яного бруска, яким вона захищалася, без прикладання сили» виключається. Судово-медичних даних за можливості утворення вказаної черепно-мозкової травми після зазначеної дати, немає. Рана тім`яної ділянки голови, зафіксована згідно записів в амбулаторній карті ОСОБА_10 при зверненні до хірурга поліклініки 15.05.2012 року утворилася від травмуючої дії в тім`яну ділянку голови, можливо 14.05.2012 року. Оскільки морфологічні властивості вказаної рани в матеріалах не описані, встановити механізм її утворення та предмет, яким вона була спричинена, неможливо.

Що стосується п. 11 вказаного висновку СМЕ, то відповідь експерта слід розглядати у контексті поставленого судом питання: 11. Чи можливо виявити перелом кісток черепа при томографічному чи рентгенівському обстеженні? /т.1 а.с.393, т.5 а.с.117/. Тож, відповідаючи на вказане питання, експерт зазначив, що дійсно не діагностований перелом кісток черепа, але не взагалі, а на підставі наявних обстежень чи томографічних досліджень. Вище у дослідницькій частині висновку та у відповіді на попередні запитання експерти зазначили, що такий перелом був виявлений і яким саме чином /при розтині тіла ОСОБА_10 /

Згідно висновку експерта № 78 від 12.01.2016 року, судово-медичної експертизи гістологічного архіву від трупа ОСОБА_10 , 1977 р.н., проведеної на підставі ухвали судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 12.12.2014 року та направлення судово-медичного експерта ОСОБА_26 , дослідженням препаратів встановлено, що має місце фібропластичний менінгіт з вогнищево-рихлими крововиливами у твердій мозковій оболонці та м`якій оболонці головного мозку, маркірованого №1. Деструктивний набряк головного мозку з діапедезними крововиливами. Білкова дистрофія паренхіми, полонокров`я судин внутрішніх органів та головного мозку з порушенням реологічних властивостей крові. Періваскулярний та перімускулярний кардіосклероз /т.2 а.с.48-51, т.5 а.с.118-120/

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_26 підтвердив, що отримана ОСОБА_10 14.05.2012 року черепно-мозкова травма знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті ОСОБА_10 та має ознаки тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя.

З огляду на вищевказане та дані, отримані під час розтину тіла ОСОБА_10 , висновки СМЕ № 335/13 від 28.03.-18.04.2014 року не є об`єктивними і не можуть бути взяті судом до уваги.

Крім того, в судовому засіданні судом досліджений наданий стороною захисту висновок спеціалістів № 08/01/е, наданий фахівцем Південного Українського центру з прав громадян в охороні здоров`я ОСОБА_27 , відповідно до якого в цій справі не представлено переконливих висновків про характер пошкоджень, що виникли в результаті травми, її наслідки та причини смерті гр. ОСОБА_10 /т.5 а.с.8-15/.

Допитати в судовому засіданні вказаного фахівця не представилось можливим в зв`язку зі смертю останнього /т.5 а.с.226/.

Даний висновок суд не бере до уваги, оскільки він наданий особою, яка не має статусу судового експерта, не значиться в реєстрі атестованих судових експертів, тобто, в силу вимог ч.1 ст.69 КПК України, не є експертом у кримінальному провадженні, а зміст його висновку спеціаліста, який не є процесуальним джерелом доказів, в силу положень ч.2 ст.84 КПК України, є необ`єктивним і зводиться до довільної та непереконливої негативної оцінки вже наданих атестованими судовими експертами висновків про наявність прямого причинно-наслідкового зв`язку між тяжкими тілесними ушкодженнями, отриманими ОСОБА_10 14.05.2012 року і її смертю ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Таким чином, судом встановлено, що 14.05.2012 року між ОСОБА_10 та ОСОБА_8 на межі їхніх городів по вул. Чкалова на ст. Кам`яний Міст Первомайського району відбулася бійка, під час якої ОСОБА_8 ударила по голові ОСОБА_10 дерев`яним черенком сапи, внаслідок чого та отримала тілесні ушкодження, від яких згодом померла. При цьому наявність перелому кісток черепа достовірно встановлена під час розтину тіла ОСОБА_10 . До 14.05.2012 року ОСОБА_10 не мала будь-яких травм голови, з цього приводу за медичною допомогою не зверталася, лікування не проходила. Погіршення стану її здоров`я відбулося саме після 14.05.2012 року і з того часу вона постійно проходила лікування, потребувала медичної допомоги, знаходилася під наглядом лікарів аж до самої смерті. Діагноз: перелом основи черепу був поставлений ОСОБА_10 саме після події 14.05.2012 року. За період з 14.05.2012 року і до смерті відсутня інформація про будь-які інші травми голови у ОСОБА_10 , а отримана черепно-мозкова травма знаходиться у прямому причино-наслідковому зв`язку з настанням її смерті. Тож судом встановлений лише єдиний факт отримання потерпілою травми голови 14.05.2012 року від удару, який їй нанесла ОСОБА_8 . Механізм такого тілесного ушкодження чітко визначений експертами у висновку № 123/15, на вирішення яких пропонувалися всі можливі варіанти події, про які йшлося в судовому засіданні.

Суд вважає, що умисел ОСОБА_8 на спричинення потерпілій тяжких тілесних ушкоджень є очевидним, оскільки удар вона нанесла на ґрунті довготривалих неприязних відносин, у життєво важливий орган голову, тобто вона мала б усвідомлювати наслідки, які можуть потягнути такі її дії, допускати настання таких наслідків. Під час сварки вона мала можливість не вступати у бійку, піти, повернутися на свій город, однак вона цього не зробила. Така поведінка обвинуваченої свідчить про умисний характер її дій.

Таким чином, суд проходить до висновку, що дослідженими в судовому засіданні доказами доводиться те, що ОСОБА_8 , під час заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_10 , діяла з прямим умислом, спрямованим на спричинення таких тілесних ушкоджень, усвідомлювала суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачала суспільно небезпечні наслідки у виді спричинення тяжких тілесних ушкоджень та бажала їх настання. Водночас, заподіюючи потерпілій тяжкі тілесні ушкодження, ОСОБА_8 не бажала настання її смерті, хоча за обставин та умов, що склалися, повинна була і могла передбачити такі наслідки своїх дій.
Оцінюючи в сукупності досліджені докази, суд констатує, що обвинувачення знайшло своє повне підтвердження в судовому засіданні.

Враховуючи наведене, дії обвинуваченої правильно кваліфіковані та їх слід кваліфікувати за ч.2 ст.121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілої.

Обираючи вид та міру покарання ОСОБА_8 , суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, який відповідно до ст.12 КК України є тяжким, а також дані про особу винної, яка не визнала своєї вини, відповідно не розкаялася у скоєному; має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, офіційно не працює, займається домашнім господарством, раніше не судима, одружена, неповнолітніх дітей не має, не є інвалідом.

Обставинами, які відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_8 , суд визнає вчинення злочину вперше.

Обставин, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_8 , судом не виявлено.

Враховуючи наведене, а саме дані про особу обвинуваченої, її вік, майновий, сімейний стан, обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає, що покарання їй слід призначити в межах санкції частини статті, за якою вона обвинувачується, у вигляді позбавлення волі. Підстав для призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено санкцією статті, відповідно до ст.69 КК України, суд в даному випадку не знаходить.

Оскільки ОСОБА_8 протягом судового провадження виконувала свої процесуальні обов`язки без застосування відносно неї запобіжного заходу, тому суд не вбачає підстав для обрання їй запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу.

Судові витрати у справі відсутні.

Питання щодо речових доказів у справі слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 , в силу вимог ст.ст.1166,1167,1168,1201 ЦК України, слід задовольнити, оскільки він знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, стягнувши з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 43855,73 грн., в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 100000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Заявлений прокурором цивільний позов в інтересах Первомайської районної лікарні слід задовольнити в повному обсязі, на підставі ст.ст.1166,1206 ЦК України, оскільки встановлено, що внаслідок умисних злочинних дій ОСОБА_8 потерпіла ОСОБА_10 проходила лікування у Первомайській центральній районній лікарні з 15.05.2012 по 08.06.2012 року та з 09.06.2012 по 26.06.2012 року, а згідно наданих лікарнею довідок /т.1 а.с.12,35/ вартість її лікування загалом становить 4399 грн., стягнувши вказану суму із ОСОБА_8 на користь держави.

Керуючись ст.ст.368,370,371,373,374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_12 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України та призначити їй покарання у вигляді 7 (семи) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

До набрання вироком законної сили не обирати ОСОБА_12 запобіжний захід.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_12 на користь ОСОБА_6 43855 грн. (сорок три тисячі вісімсот п`ятдесят п`ять) грн. 73 (сімдесят три) коп., в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 100000 (сто тисяч) грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Цивільний позов прокурора - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_12 на користь Держави в особі Первомайської центральної районної лікарні витрати на лікування потерпілої ОСОБА_10 , в сумі 4399 (чотири тисячі триста дев`яносто дев`ять) грн.

Речові докази у справі:

три фрагменти сапи та дерев`яний брусок, які зберігаються у камері зберігання речових доказів Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області згідно квитанції № 90 від 07.07.2012 року /т.1 а.с.84/ - знищити;

- гістологічний матеріал від трупа ОСОБА_10 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 - вологий архів і препарати з шматочків внутрішніх органів, що були відібрані при судово-медичній експертизі трупа в Київському міському клінічному бюро судово-медичних експертиз (висновок судово-медичної експертизи № 1685 від 30.05.2014 року) повернути до Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи (відділ судово-медичної експертизи трупів, АДРЕСА_2 );

- медичну картку амбулаторного хворого на ім`я ОСОБА_10 (зошит з вкладишами); історії хвороби ОСОБА_10 медичні карти № 2064 від 15.05.2012 року, № 2368 від 09.06.2012 року, № 1108 від 05.03.2013 року, № 1872 від 28.04.2014 року; а також історію хвороби на ім`я ОСОБА_8 № 2114 від 18.05.2012 року повернути до КНП "Первомайська центральна районна лікарня" Первомайської міської ради;

- рентгенограми ОСОБА_10 - повернути ОСОБА_6 ;

- матеріали кримінального провадження №0005442, вилучені з Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Києві /т.1 а.с.360-383/ - залишити у справі.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Апеляційну скаргу може бути подано до Миколаївського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

СУДДЯ: ОСОБА_28