УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2021 року м. Київ

Шевченківський районний суд міста Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
підозрюваної ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду клопотання слідчого СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_3 , про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Козаровичі Вишгородського району Київської області, громадянки України, українки, з середньою спеціальною освітою, працюючою фельдшером на підстанції екстреної медичної допомоги та медицини катастроф №18, не заміжньої, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у кримінальному провадженні № 0001635, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.07.2021, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 147, ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 194 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшло клопотання слідчого СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0001635, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.07.2021, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 147, ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 194 КК України, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 без визначення розміру застави.

Клопотання мотивовано тим, що у невстановлений час та місці у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном з погрозою застосування насильства небезпечного для здоров`я особи, яка зазнала такого нападу, поєднаний із проникненням у інше приміщення, а саме: вчинення нападу на банківське відділення № НОМЕР_1 АТ «УКРСИББАНК», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Автозаводська, 99/4.
Так, під час досудового розслідування встановлено, що для реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_5 заздалегідь розробила план нападу та підготувала знаряддя для його вчинення, а саме, 20.07.2021 о 10 год. 20 хв., за адресою: м. Київ, вул. Вишгородська, 46, у приміщенні відділення № 47 ТОВ «Нова пошта» ОСОБА_5 забрала заздалегідь придбаний предмет ззовні схожий на пістолет, а також у невстановлений час та місці остання придбала легкозаймисту суміш, з метою усунення перешкод, шляхом залякування осіб, які можуть бути присутніми в банківській установі на момент нападу шляхом запалювання вказаної легкозаймистої речовини.
Так, 20.07.2021, приблизно о 11 год. 00 хв., ОСОБА_5 підійшла до банківського відділення № 342 АТ «УКРСИББАНК», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Автозаводська, 99/4. В той же час та в тому ж місці у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на умисне пошкодження чужого майна вчинене шляхом підпалу, а саме: майна належного АТ «УКРСИББАНК», за для залякування осіб, які на той момент перебували у приміщенні банківського відділення з метою недопущення вчинення ними опору, з метою здійснення розбійного нападу на банківське відділення № НОМЕР_1 АТ «УКРСИББАНК», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Автозаводська, 99/4.
Реалізуючи вказаний злочинний умисел ОСОБА_5 , зайшовши у той же день о 11 год. 22 хв. у приміщення відділення вказаного банку, дістала зі свого пакету заздалегідь заготовлену нею пластикову пляшку в якій знаходилась легкозаймиста речовина, у горловині якої знаходилась ганчірка просякнута вказаною речовиною та за допомогою сірників підпалила ганчірку в горловині пляшки та кинула її у двері менеджера банківської установи, внаслідок чого відбулось загорання дверей, тим самим ОСОБА_5 реалізувала свій злочинний умисел, спрямований на умисне пошкодження чужого майна шляхом підпалу.
Крім того, органом досудового розслідування встановлено, що 20.07.2021 о 11 год. 23 хв., ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел спрямований на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном з погрозою застосування насильства небезпечного для здоров`я особи, яка зазнала такого нападу, поєднаному із проникненням в інше приміщення, перебуваючи у приміщенні відділення № 342 АТ «УКРСИББАНК» за адресою: м. Київ, вул. Автозаводська, 99/4, дістала зі свого пакету заздалегідь застосований предмет ззовні схожий на пістолет та почала спрямовувати його на осіб присутніх в приміщенні банку, погрожуючи його застосуванням наказала всім залишатися на своїх місцях.
В подальшому, ОСОБА_5 , тримаючи перед собою в правій руці предмет ззовні схожий на пістолет, підійшла до фахівця операційно-касового обслуговування ОСОБА_7 та погрожуючи останній застосуванням вказаного предмету наказала їй віддати всі грошові кошти, які на той момент знаходились у касі банківського відділення. В свою чергу ОСОБА_8 , сприймаючи реально погрози ОСОБА_5 , дістала із касової шафи грошові кошти у розмірі 15 450 грн. та поклала їх на стійку, які ОСОБА_5 ,забрала та поклала до лівої кишені своєї курточки, тим самим реалізувавши свій злочинний умисел на заволодіння грошовими коштами, які належать АТ «УКРСИББАНК».
Також, під час досудового розслідування встановлено, що 20.07.2021 о 11 год. 30 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні відділення № 342 АТ «УКРСИББАНК», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Автозаводська, 99/4, після реалізації злочинного умислу на усунення перешкод шляхом залякування осіб, які можуть бути присутніми в банківській установі на момент нападу, шляхом запалювання легкозаймистої речовини, яка знаходилась у пластиковій пляшці, та реалізації злочинного умислу спрямованого на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном з погрозою застосування насильства небезпечного для здоров`я особи, яка зазнала нападу, поєднаний із проникненням в інше приміщення усвідомлюючи, що залишивши відділення банку вона може бути затриманою, у неї виник злочинний умисел спрямований на захоплення особи з числа осіб, які перебували на той момент в приміщенні банку як заручника з метою спонукання фізичної або службової особи до утримання від вчинення будь-якої дії як умови звільнення заручника.
Реалізуючи вказаний злочинний умисел ОСОБА_5 , перебуваючи у тому ж місці у той же час, тримаючи при собі предмет ззовні схожий на пістолет, підійшла до клієнта банку ОСОБА_9 та приставивши їй до спини предмет ззовні схожий на пістолет, наказала останній йти разом із нею із приміщення банківського відділення.
В свою чергу ОСОБА_9 , сприймаючи дії ОСОБА_5 як такі, що несуть загрозу її життю або здоров`ю, виконала вимогу останньої та вийшла разом із нею з приміщення банку, тим самим ОСОБА_5 , реалізувала свій злочинний умисел. В подальшому, після виходу ОСОБА_5 із відділення банку спільно із заручником ОСОБА_9 , працівниками приватної охоронної фірми затримано ОСОБА_5 та визволено ОСОБА_9 .
В обґрунтування свого клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим зазначено, що ОСОБА_5 інкримінується діяння, яке відповідно до ст. 12 КК України віднесені до тяжких та особливо тяжких злочинів, відповідальність за яке передбачає виключно позбавлення волі строком від 7 до 12 років, ризики, які враховувались судом раніше, не змінились та не зменшились, а застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігти існуючим ризикам щодо можливості переховування від органу досудового слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, незаконного впливу на свідків та потерпілих, а також може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
В судовому засіданні прокурор просив задовольнити клопотання з наведених у ньому підстав.
Захисник ОСОБА_4 не заперечувала щодо задоволення клопотання та продовження строку тримання ОСОБА_5 під вартою.

Підозрювана ОСОБА_5 підтримала доводи свого захисника і також не заперечувала щодо задоволення клопотання та продовження строку тримання під вартою.

Слідчий суддя, заслухавши доводи прокурора, захисника та підозрюваної, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку про наступне.
Так, слідчим суддею встановлено та матеріалами клопотання підтверджено, що СУ ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні

№ 0001635 від 20.07.2021 за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 194, ч. 3 ст. 187, ч.1 ст. 147 КК України.

21.07.2021 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 194, ч. 3 ст. 187, ч.1 ст. 147 КК України.

22.07.2021 ухвалою Оболонського районного суду міста Києва підозрюваній ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком до 18.09.2021 включно.

09.09.2021 постановою заступника керівника Київської міської прокуратури строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, до 21.10.2021.

18.09.2021 закінчується строк тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_5 , однак закінчити досудове розслідування у даному кримінальному провадженні у вказаний строк неможливо внаслідок особливої складності провадження та у зв`язку із необхідністю проведення значної кількості слідчих (розшукових) дій та прийняття відповідних процесуальних рішень.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно вимог до ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Водночас, слід зазначити, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 Рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає,що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п.32, Series A, N 182).

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок узгоджується з правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994, в яких суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Водночас, слідчому судді під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не надається весь обсяг доказів, зібраних під час досудового розслідування та дані щодо джерел їх отримання. Такі матеріали мають надаватися суду при судовому провадженні відповідного кримінального провадження та саме на цій стадії, передбачено здійснення оцінки доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності та сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, яким закінчується судове провадження.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення(рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

У справі «Мироненко і Мартенко проти України» від 10.12.2009 Європейський суд з прав людини зазначив, що компетентний суд повинен перевірити не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої здійснено затримання й подальшого тримання під вартою.

При цьому, на стадії досудового розслідування кримінального провадження, слідчий суддя не має процесуальних повноважень вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.

Так, обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_5 , та причетність підозрюваної до вчинення кримінальних правопорушень підтверджується долученими до клопотання матеріалами кримінального провадження, зокрема, показами потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_9 ; показами свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 ; протоколом огляду місця події від 20.07.2021 проведеного за адресою: м. Київ, вул. Автозаводська, 99/4, приміщенні банку АТ «Укрсиббанк»; Актом про пожежу від 20.07.2021; Звітом про причини виникнення пожежі у відділенні банку АТ «Укрсиббанк» 20.07.2021 по вул. Автозаводська, 99/4, складеним провідним інспектором відділу надзвичайних ситуацій та заходів цивільного захисту Оболонського РУ ГУ ДСНС України у м. Києві старшим лейтенантом служби цивільного захисту ОСОБА_20 ; актом ревізії цінностей АТ «Укрсиббанк» від 20.07.2021; протоколом затримання ОСОБА_5 від 20.07.2021; протоколами огляду речей і документів від 20.07.2021, згідно яких оглянуто вилучені речі та документи, та відеозаписи з камер відеонагляду; речовими доказами, що вилучені 20.07.2021 під час огляду місця події та особистого обшуку ОСОБА_5 та іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів лише щодо пред`явленої підозри з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, не вирішуючи наперед питання про винуватість підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому злочину, правильність кваліфікації його дій, допустимість доказів щодо встановлення винуватості підозрюваного, вважає, що зміст клопотання та долучених до нього матеріалів кримінального провадження можуть свідчити про існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_5 могла вчинити інкриміновані їй правопорушення.

З огляду на зазначене та враховуючи матеріали кримінального провадження, додані до клопотання, слідчий суддя вважає, що наданими органом досудового розслідування матеріалами достатньою мірою підтверджується наявність у діях підозрюваної ОСОБА_5 ознак інкримінованих їй злочинів.

Крім того, обґрунтованість повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення встановлена слідчим суддею в ухвалі Оболонського районного суду міста Києва від 22.07.2021.

Водночас, при розгляді клопотання та вирішенні питання про доцільність продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя повинен переконатися, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшилися та продовжують існувати або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Так, аналізуючи зазначені слідчим та прокурором ризики, слідчий суддя враховує, що згідно ухвали слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 22.07.2021, ризиками неналежної процесуальної поведінки підозрюваного визнано можливість переховуватись від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Вирішуючи питання про продовження існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваної, слідчий суддя відзначає, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити. Отже, ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови достатньої їх ймовірності.

Як обов`язковий критерій застосування запобіжного заходу ризик кримінального провадження має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому. Безумовно, наявність заявлених ризиків має обґрунтовуватися, а продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, бути у взаємозв`язку з ними. Однак, в переважній більшості випадків, враховуючи їх вірогідний характер, класичні категорії доказування, притаманні судовому процесу, при їх обґрунтуванні не застосовуються. При встановленні ризиків кримінального провадження слідчий суддя застосовує стандарт достатності підстав вважати, що підозрюваний може вдатися до дій на шкоду кримінальному провадженню. Оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, слідчий суддя має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.

Надаючи оцінку можливості підозрюваної переховуватися від органу досудового розслідування та суду, слідчий суддя бере до уваги, що існує ймовірність того, що ОСОБА_5 з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих їй злочинів, вчинить дії щодо ухилення від органу досудового розслідування та суду.

Так, інкриміновані ОСОБА_5 діяння відповідно до ст. 12 КК України віднесені до тяжких та особливо тяжких злочинів, відповідальність за які передбачає виключно позбавлення волі строком від 7 до 12 років, у зв`язку з чим є всі підстави вважати, що тяжкість покарання у разі визнання судом її винною сама по собі може бути обставиною, яка може обумовити ризик переховування останньої від органу досудового розслідування, суду.

Водночас, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «W. проти Швейцарії» небезпеку переховування не можна вимірювати тільки залежно від суворості можливого покарання, її треба визначати, зокрема, з урахуванням характеру підозрюваного, його моральних якостей, наявності у нього коштів, зв`язків з державою, у якій його переслідують.

Також що стосується ризику втечі підозрюваного, то Європейський суд з прав людини вказує, що він не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитися з посиланням на ряд інших факторів, які т можуть підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня «Панченко проти Росії». Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню «Бекчиєв проти Молдови».

Так, в судовому засіданні слідчим суддею встановлено, що підозрювана не заміжня, дітей на утриманні не має та за результатами амбулаторної судово-психіатричної експертизи (висновок амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 31.08.2021 за № 498) встановлено, що для з`ясування психічного стану підозрюваної ОСОБА_5 та надання відповіді на питання щодо її осудності необхідно призначити стаціонарну судово-психіатричну експертизу, що вказує на відсутність стримуючих факторів щодо ненастання даного ризику та відсутність міцних соціальних зв`язків, а також судом враховано її вік, майновий стан, обставини кримінальних правопорушень, у вчиненні яких вона підозрюється, характер вчинення яких свідчить про зневажливе ставлення до норм моралі, до норм закону, а також до цінності людського життя, її недоторканості, а саме вчинення особливо тяжкого злочину, який має високий ступінь суспільної небезпеки, поєднаний із застосуванням насильства, наявність у кримінальному провадженні реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що про реальне існування вищенаведеного ризику свідчить і те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, пов`язаний із застосуванням насильства, що вказує на зневажливе ставлення до людського життя та природних прав, і в сукупності з іншими характеризуючими ознаками підтверджує ймовірність свідомої позапроцесуальної поведінки підозрюваної.

Також дані обставини можуть спровокувати здійснення нею незаконного впливу на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, завдяки показанням яких вона обґрунтовано підозрюється у скоєнні особливо тяжких злочинів.

Відтак, слідчий суддя вважає доведеним і ризик незаконного впливу на свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні, з метою зміни показань або безпідставної відмови від них, що буде перешкоджати здійсненню об`єктивного досудового розслідування.

Таким чином, слідчий суддя вважає доведеними наявність раніше заявлених ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.
Беззаперечних даних, які б виключали вказані ризики, слідчим суддею на даний час не встановлено.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Продовження строку тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_5 не порушує її права на судовий розгляд упродовж розумного строку, оскільки відповідно до п. 110 Рішення ЄСПЛ «Кудла проти Польщі» тривале тримання під вартою може бути виправдане у кожному окремому випадку за наявності конкретних ознак існуючої необхідності захисту інтересів суспільства, які, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи, встановлений ст. 5 Конвенції.
При цьому, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні "Летельє проти Франції" від 26.06.1991 зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Враховуючи конкретні обставини справи, дані про особу підозрюваної ОСОБА_5 , а також те, що вона обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, які, відповідно до положень ст. 12 КК України віднесено до категорії особливо тяжких, слідчий суддя не знаходить підстав для скасування чи обрання іншого, більш м`якого, запобіжного заходу.
Водночас, даних про стан здоров`я підозрюваної ОСОБА_5 та інші обставини, що виключали би можливість тримання під вартою останньої, слідчому судді не надано.
Крім того, слідчий суддя звертає увагу на мотив та спосіб вчинення кримінальних правопорушень, які мають надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, наявність реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистості, а також враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Також слідчий суддя вважає доведеними і об`єктивні обставини, що полягають у неможливості завершити досудове розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою, оскільки у вказаному кримінальному провадженні необхідно отримати висновок призначеної комплексної пожежно-технічної експертизи та експертизи дослідження матеріалів, речовин і виробів; отримати висновок призначеної експертизи дослідження матеріалів, речовин і виробів; вирішити питання щодо призначення експертизи вогнепальної зброї; виконати слідчі дії щодо допитів родичів, знайомих підозрюваної та процесуальні дії спрямовані на зібрання характеризуючих даних щодо неї (згідно висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 31.08.2021 за № 498) для проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи; подати до суду клопотання про направлення до відповідного медичного закладу підозрювану ОСОБА_5 ; отримати відповідь з Харківського РУП № 2 ГУ НП в Харківській області щодо виконання постанови про проведення слідчих дій на іншій території; отримати відповіді на запити з АТ «Укрсиббанк» та КНП «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф міста Києва»; допитати в якості свідків ОСОБА_21 та ОСОБА_22 ; з урахуванням результатів проведених слідчих (розшукових), процесуальних дій та отриманих висновків експертиз вирішити питання про повідомлення ОСОБА_5 про зміну раніше повідомленої підозри; виконати інші процесуальні та слідчі (розшукові) дії, необхідність в яких виникне в ході досудового розслідування.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що матеріали клопотання містять достатньо обґрунтувань необхідності збереження обраного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки в рамках даного кримінального провадження необхідно виконати значний обсяг слідчих (розшукових) та процесуальних дій, а ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які існували на момент вирішення слідчим суддею питання про застосування до підозрюваної такого виду запобіжного заходу як тримання під вартою, не зменшилися та продовжують існувати.
Водночас, продовжуючи строк тримання під вартою підозрюванійОСОБА_5 , слідчий суддя виходить з того, що перебіг строку досудового розслідування постановою заступника керівника Київської міської прокуратури від 09.09.2021 у даному кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 21.10.2021, а тому, враховуючи викладене, строк дії ухвали про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід встановити з урахуванням зазначеного терміну, як це передбачено положеннями ч. 3 ст. 197 КПК України.

Також слідчим суддею враховано і високий ступінь небезпеки злочину, який поєднаний із застосуванням насильства, а тому такі обставини з урахуванням положень ч. 4 ст. 183 КПК України дають підстави не визначати розмір застави, оскільки такий запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 184, 194, 196, 199, 309, 376, 532 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_3 , про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0001635, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.07.2021, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 147, ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 194 КК України задовольнити.

Продовжити підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали про продовження тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначити у межах строку досудового розслідування, тобто до 20.10.2021 включно.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду прокурором, підозрюваним, його захисником протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1