УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2021 року м. Херсон

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , законного представника ОСОБА_5 , захисника - адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого ВРЗЖЗО СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_7 , погодженого з прокурором відділу Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою підозрюваному у вчиненні злочину, передбаченого п.4 ч.2 ст.115 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

встановила:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.4 ч.2 ст.115 КК України, в межах строку досудового розслідування, тобто до 09.01.2021 включно з утриманням в ДУ «Херсонський слідчий ізолятор» МЮУ.

При постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.

Обґрунтування клопотання:

Відділом розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СУ ГУНП в Херсонській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000324 від 08.10.2021 за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого п.4 ч.2 ст.115 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що 08.10.2021 у період часу з 19:38 до 20:00, неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи біля будинку АДРЕСА_1 , переслідуючи прямий злочинний умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті з особливою жорстокістю ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який лежав у безпорадному стані, викликаному вживанням алкогольних напоїв, на узбіччі дороги, розташованої за вищевказаною адресою, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, поклав під куртку ОСОБА_8 папір та підпалив його за допомогою сірників, від чого, у подальшому, зайнявся одяг потерпілого.

Своїми умисними діями, пов`язаними із використанням вогню, ОСОБА_4 свідомо завдав потерпілому ОСОБА_8 особливих фізичних страждань, мучення та нестерпного болю, чим згідно з довідкою Новокаховського відділення КУ «Бюро судово-медичної експертизи» Херсонської обласної ради від 09.10.2021, спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді опікового шоку та опіків тіла полум`ям, від яких настала смерть потерпілого ОСОБА_8 на місці події.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людини, вчинене з особливою жорстокістю.

У вчиненні вказаного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець смт Велика Олександрівка, Херсонської області, учень 9-А класу Великоолександрівської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 2, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , такий, відносно якого на підставі ухвали Великоолександрівського районного суду від 01.11.2018 за вчинення суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, застосовувались примусові заходи виховного характеру у вигляді направлення до спеціально-виховної установи для дітей і підлітків строком на 2 роки, раніше не судимий.

09.10.2021 ОСОБА_4 затримано в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України, та в цей же день останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.4 ч.2 ст.115 КК України.

11.10.2021 ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду відносно підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 03.12.2021.

26.11.2021 постановою заступника керівника Херсонської обласної прокуратури строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 3-х місяців, тобто до 09.01.2022 включно.

На даному етапі наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Для завершення досудового розслідування у матеріалах кримінального провадження необхідно виконати наступні слідчі (розшукові):

-долучити висновок судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_8 ;

-долучити висновок молекулярно-генетичної експертизи по вилученому зразку букального епітелію у підозрюваного ОСОБА_4 ;

-долучити висновок молекулярно-генетичної експертизи по вилученій куртці синього кольору із слідами термічного пошкодження;

- долучити висновок амбулаторної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи підозрюваного ОСОБА_4 ;

-долучити висновок судової трасологічної експертизи по вилученим шнуркам кросівок потерпілого ОСОБА_8 ;

-з урахуванням висновків вищевказаних експертиз визначитись із остаточною кваліфікацією дій підозрюваного ОСОБА_4 ;

-провести інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії, необхідність у проведені яких виникне під час досудового розслідування кримінального провадження.

Виконання запланованих слідчих (розшукових) та процесуальних дій має велике значення для подальшого судового розгляду вказаного кримінального провадження, оскільки дасть можливість встановити у ньому об`єктивну істину та отримати докази, які будуть підтверджувати або спростовувати причетність підозрюваного ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Раніше вказані вище слідчі (розшукові) дії не проводилися, оскільки досліджувані під час їх проведення обставини не були відомі органу досудового слідства та фактично встановлені у ході проведення досудового розслідування. Крім того, проведення даних слідчих (розшукових) та процесуальних дій потребує значного часу, а строк досудового розслідування, що залишився, є недостатнім для їх виконання.

Ризики, передбачені п.п.2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які знайшли своє підтвердження при обранні запобіжного заходу ОСОБА_4 , на цей час не відпали та продовжують існувати, а саме:

Беручи до уваги те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчинені особливо тяжкого злочину, передбаченого п.4 ч.2 ст.115 КК України, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі (що само по собі є ризиком того, що підозрювана особа або родичі можуть вчинити активні дії з приводу його переховування від органів досудового розслідування та суду), перешкоджатиме встановленню об`єктивної істини у кримінальному провадженні шляхом незаконного впливу на свідків (зокрема свідків, які вже допитані у справі), зможе знищити докази у провадженні, які органами досудового розслідування ще не встановлені, а також те, що заявлені ризики, які виправдовують тримання підозрюваного ОСОБА_4 під вартою, у подальшому не зменшаться, підстав для обрання судом запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який не має.

Вік та стан здоров`я ОСОБА_4 вказують на можливість його подальшого утримання в умовах слідчого ізолятору. Крім того, з метою забезпечення останньому права на освіту, в СІЗО створено відповідні навчальні класи.

Оскільки злочин вчинено із особливою жорстокістю, який спричинив загибель людини при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відповідно до п.2 ч.4 ст.183 КПК України, не визначати розмір можливої застави у кримінальному проваджені

Викладені ризики та значний суспільний резонанс даної справи також свідчать про те, що застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, не зможе забезпечити його належну поведінку та попередити спроби підозрюваного переховуватися від органів досудового слідства та суду, незаконно впливати на свідків.

Доводи сторін у судовому засіданні:

Прокурор в судовому засіданні просив клопотання задовольнити.

Підозрюваний, його законний представник та захисник заперечували проти клопотання, просили застосувати домашній арешт. Захисник в обґрунтування своїх заперечень посилався на те, що кваліфікація кримінального правопорушення щодо того, що злочин вчинено з особливою жорстокістю є сумнівною, оскільки зібрані на сьогодні докази цього не підтверджують. Підозрюваний має родину - матір, сестер, які здатні забезпечити його процесуальну поведінку, він повинен мати можливість навчатися у школі.

Законний представник - мати підозрюваного просила застосувати підозрюваному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, посилаючись на те, що він проживатиме вдома, вона зможе забезпечити його належну поведінку, оскільки її син слухняний. Він завжди буде доставлятися до слідчого. Домашній арешт необхідний, щоб він міг відвідувати школу. На даний час у зв`язку з ремонтом школи навчання в школі здійснюється у другу зміну з 13-30 до 17-30. Школа знаходиться неподалік від дому.

Підозрюваний пояснив, що він усвідомив свій вчинок, перебування у слідчому ізоляторі вплинули на нього, він готовий нести відповідальність. Просив застосувати домашній арешт, щоб він зміг навчатися у школі, оскільки умови для навчання в слідчому ізоляторі відсутні. Він буде виконувати всі покладені на нього обов`язки.

Мотивація суду:

Заслухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Стаття 199 КПК України передбачає, порядок продовження строку тримання під вартою

1. Клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

2. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду.

3. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

4. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

5. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Слідчим суддею встановлено, що слідчими СУ ГУНП в Херсонській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 00000324 від 08.10.2021 року за п.4 ч.2 ст.115 КК України.

09.10.2021 року о (01:45 год. час фактичного затримання) ОСОБА_4 затримано в порядку ст.208 КПК України.

09.10.2021 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого п.4 ч.2 ст.115 КК України.

Згідно наданих суду доказів слідчий суддя вважає підозру на даному етапі досудового розслідування обґрунтованою.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: Протоколом огляду місця події від 09.10.2021 під час проведення якого на узбіччі дороги, біля будинку АДРЕСА_1 виявлено труп ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з тілесними ушкодженнями у вигляді обгоряння та куртку з термічними пошкодженнями. Протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_9 . Протоколом допиту свідка ОСОБА_10 . Протоколом допиту свідка ОСОБА_11 . Протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_12 (матері ОСОБА_13 ). Протоколом допиту свідка ОСОБА_14 . Протоколом пред`явлення речей для впізнання, а саме: спортивної куртки, проведеного за участю свідка ОСОБА_14 , під час якого останній впізнав пред`явлену йому куртку синього кольору, вилучену в ході ОМП від 09.10.2021, як таку, яку він віддав сім`ї ОСОБА_4 ; - висновком судової експертизи відео-, звукозапису № СЕ-19/122-21/6932-ВЗ від 05.11.2021, відповідно до якої у відеограмах файлів, які було вилучено в ході тимчасового доступу до речей і документів ознак монтування не виявлено; - протоколом огляду відеофайлів від 18.11.2021, проведеного за участю свідка ОСОБА_13 , під час якого останній прокоментував події, зафіксовані на відеозаписах та зазначив про те, що на відеозаписі особою, яка підпалила ОСОБА_8 є ОСОБА_4 та перед тим, як останній підпалив потерпілого, то зв`язав йому на взутті шнурки.

11 жовтня 2021 року ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду підозрюваному ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 03 грудня 2021 року.

Підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 стало те що він існує ризик впливу на свідків, оскільки свідки у даному кримінальному провадженні є знайомі підозрюваного. Показання свідків мають суттєве значення у кримінальному провадженні, оскільки, крім них, інших свідків події немає.

Також, обґрунтований ризик зможе знищити докази у провадженні, які органами досудового розслідування ще не встановлені, оскільки кримінальне провадження наразі перебуває на початковому етапі.

Щодо ризику переховування від слідства та суду, то вірогідність такого ризику є мінімальною, оскільки у підозрюваного відсутні матеріальні можливості для переховування. Його поведінка після злочину не свідчить про намір переховування.

Проте, на думку слідчого судді, існує ризик перешкоджання досудовому розслідуванню іншим чином, яка може бути пов`язана із непередбачуваною поведінкою підозрюваного, і в зв`язку з цим можуть бути ускладнено проведення слідчих дій.

А ризику перешкоджати встановленню об`єктивної істини у кримінальному провадженні шляхом незаконного впливу на свідків (зокрема свідків, які вже допитані у справі), КПК України взагалі не містить.

Виходячи із змісту норм КПК України, зокрема ст.199КПК України, які регулюють порядок подання та розгляду клопотання про застосування чи продовження підозроюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, основу клопотання повинно складати виклад ризиків, посилання на докази про фактичне існування ризиків відносно підозрюваного, доводів, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти Натомість основу клопотання складає детальний виклад обставин щодо вчинення злочину, із зазначенням форми вини, усвідомлення наслідків і т.д., доказів, зібраних слідством (п`ять сторінок), тоді як ризикам, що мало б складати основу клопотання, слідчий «присвятив» один абзац, зазначивши « ризики, передбачені п.п.2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, які знайшли своє підтвердження при обранні запобіжного заходу стосовно ОСОБА_4 на цей час не відпали та продовжують існувати». І, мабуть, для того, щоб цей абзац не був пропущений через його малозначущість виділив його «жирним» шрифтом.

Пункт 2 ч.1 ст.177КПК України передбачає ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду. Але під час обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя визнав цей ризик вкрай мінімальним. І слідчий жодним чином не обґрунтував існування вказаного ризику на даному етапі досудового розслідування.

Пункт 3 ч.1 ст.177КПК України визначає ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Слідчий в обґрунтування вказаного ризику не зазначає жодного документу чи річ, яка може бути ним знищена, а вказує «що підозрюваний може знищити докази у провадженні, які органи досудового розслідування іще не встановлені». Із зазначеного незрозуміло як можна знищити ті докази, яких ще немає. А щодо ризику знищення речей та документів зазначалося і в клопотанні про обранні запобіжного заходу ОСОБА_4 . Проте за два місяці досудового розслідування мали бути вилучені всі речі та документи. І як вбачається із доданих до клопотання документів такі докази встановлені і вилучені, оскільки в постанові прокурора про продовження строку досудового розслідування не йдеться про витребування чи вилучення якихось документів. Отже, ризику знищення документів на даному етапі досудового розслідування не існує і слідчим про такий ризик зазначено формально.

Слідчий про ризик знищення документів заявляв і в клопотанні про застосування запобіжного заходу і тоді слідчим суддею було визнано цей ризик, оскільки це була початкова стадія досудового розслідування та не було відомо про всі речі і документи, які підтверджують обставини вчинення кримінального правопорушення. Але на даному етапі жодних доказів існування такого ризику не надано.

Щодо ризику впливу на свідків, то слідчий обґрунтовує його дуже дивно, зазначаючи, що «перешкоджатиме встановленню об`єктивної істини у кримінальному провадженні шляхом незаконного впливу на свідків (зокрема на свідків, які вже допитані)», тобто слідчий не зазначає на яких конкретно свідків можливий вплив і які це може мати наслідки для досудового розслідування.

Згідно постанови прокурора про продовження строку досудового розслідування всі свідки допитані. Можливість реального впливу на них могла існувати тільки зі сторони близьких родичів підозрюваного, проте за час досудового розслідування слідчий не зазначає фактів проявів такого впливу. Крім того, надто великий ризик такого впливу для самого підозрюваного, що розуміють його родичі.

Прокурор у судовому засіданні, обґрунтовуючи необхідність тримання підозрюваного під вартою, вказував що справа має значний суспільний резонанс. А тому на переконання слідчого судді «значний суспільний резонанс» справи означатиме і для свідків, а відповідно і зміна показів самими свідками. А враховуючи, що населений пункт, де вони всі проживають, є невеликим, то з усіма іншими обставинами вплив на свідків є вкрай сумнівним.

Крім того, обставини кримінального правопорушення зафіксовані на відео, що долучене до клопотання, а відтак жодні свідки не зможуть змінити зафіксовані на ньому обставини вчинення кримінального правопорушення.

При застосуванні запобіжного заходу слідчий суддя визнав ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, обґрунтовуючи його тим, що можуть виникнути труднощі у проведенні слідчих дій за участю підозрюваного.

На даний час за участю підозрюваного не планується проведення слідчих дій. До того ж його мати пояснила, що забезпечить явку сина до слідчого у будь-який час. А відтак такого ризику як перешкоджання кримінальному провадженню слідчий суддя не вбачає.

Таким чином, викладенні раніше ризики в ухвалі слідчого судді, наразі вже відпали, оскільки для завершення досудового розслідування залишилось лише отримати висновки експертизи, всі інші слідчі дії вже виконанні.

У рішенні ЄСПЛ «Мамедова проти Росії» зазначається «Суд повторює, що збереження обґрунтованої підозри стосовно того, що заарештована особа вчинила злочин, є умовою sine qua non законності подовження строку її тримання під вартою. Проте через певний час однієї цієї умови вже недостатньо. У таких випадках Суд повинен встановити, чи подальше позбавлення волі було вмотивоване іншими підставами, наведеними судовими органами. Якщо такі підстави були «істотними» і «достатніми»,

«Розглядаючи законність і обґрунтованість подальшого тримання заявниці під вартою, районний і обласний суди увесь час посилалися на серйозність висунутого обвинувачення як на головний чинник для оцінки можливості того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме відправленню правосуддя або вчинятиме нові злочинні дії. Однак, як не раз зазначав Суд, хоч суворість покарання, що загрожує заявникові, має значення для оцінки небезпеки його зникнення або вчинення нових злочинів, потребу подовжити строк тримання під вартою не можна оцінювати з чисто абстрактної точки погляду, зважаючи лише на тяжкість злочину. Так само і подовження строку тримання під вартою не може застосовуватися через те, що вироком може бути призначене покарання у вигляді позбавлення волі ( рішення у справі «Летельє проти Франції» (Letellier v. France) від 26 червня 1991 року, Серія A, № 207, п. 51; «Панченко проти Росії» (Panchenko v. Russia) від 8 лютого 2005 року, № 45100/98, п. 102; «Гораль проти Польщі» (Goral v. Poland) від 30 жовтня 2003 року, № 38654/97, п. 68; «Ілійков проти Болгарії» (Ilijkov v. Bulgaria) від 26 липня 2001 року, № 33977/96, п. 81).».

В даному ж рішенні вказано «суд підкреслює, що пункт 3 статті 5 Конвенції зобов`язує органи влади при вирішенні питання про звільнення обвинуваченого з-під варти або подовження строку тримання під вартою розглянути можливість застосування альтернативних заходів забезпечення участі обвинувачуваного в судовому розгляді».

Прокурор з урахуванням того, що підозрюваний є дитиною, у клопотанні жодним чином не обґрунтував неможливість застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу, а тільки зазначив, що «заявлені ризики виправдовують тримання підозрюваного ОСОБА_4 під вартою», тоді як при продовженні строку тримання підозрюваного під вартою КПК України не вимагає встановлення чи є виправданим тримання особи під вартою.

ОСОБА_4 будучи малолітньою дитиною у судовому засіданні зазначив, що він зрозумів те, що скоїв, що перебування на протязі майже двох місяців у СІЗО дуже вплинули на нього. Він розуміє значення своїх дій й готовий виправлятися, бажає навчатися в школі. Тобто, особа готова брати відповідальність за себе та свої вчинки, розвиватися.

Допитана у судовому засідання мати підозрюваного, зазначила, що готова взяти відповідальність за сина, забезпечувати його явку до слідчого.

За викладених обставин слідчий суддя вважає, що перебування підозрюваного під вартою за своєю фактичною суттю у даному кримінальному провадженні виглядатиме як «авансове» відбування покарання в рахунок можливого призначення покарання судом у вигляді позбавлення волі, що не є метою запобіжних заходів.

Особливістьзапобіжних заходів полягає в тому, що вони застосовуються не за конкретну недобросовісну поведінку підозрюваного, а превентивно, як гарантія настання правосуддя в майбутньому.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у його рішенні від 26.06.1991року у справі Летельє проти Франції, «попереднє ув`язнення не повинно бути передвісником покарання у виді позбавлення волі та не може бути «формою очікування обвинувального вироку».

Слідчий суддя вважає, що у підозрюваного є міцні соціальні зв`язки, оскільки підозрюваний постійно проживає сім`єю зі свою матір`ю, сестрами, навчається в школі. Директором школи вже після вчинення ОСОБА_4 злочину видана досить позитивна характеристика на нього, яка свідчить про те, що він вміє вести себе у соціумі (підтримує дружні стосунки із учнями), має певні вподобання (любить заняття з фізкультури, відвідує секцію волейболу).

Слідчий суддя вважає, що до підозрюваного з метою забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків, необхідним і достатнім є застосування домашнього арешту з покладанням обов`язку на підозрюваного не залишати місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду - в період часу з 18:00 години до 13:00 години.

Застосовуючи саме такий запобіжний захід слідчий суддя враховує, що кінцевою метою кримінального провадження є виправлення особи, яка вчинила злочин, і повернення її до активного правомірного життя в суспільстві. Але на переконання слідчого судді повернення до нормального життя в суспільстві в сьогоденні можливо тільки за наявності освіти. І такий запобіжний захід як домашній арешт забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків і надасть можливість навчатися. Підозрюваному встановлюється час виходу з місця проживання саме для відвідування школи.

Керуючись ст.ст.132, 177, 178, 181, 183, 184, 197, ч.2 ст.376КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и л а :

Клопотання слідчого про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 - відхилити.

Застосувати підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду - в період часу з 18:00 години до 13:00 години.

Покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

- прибувати на першу вимогу до слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання, номера мобільного телефону;

- не відлучатись із смт.Велика Олександрівка, без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

- не спілкуватися зі свідками у кримінальному провадженні, за винятком участі у слідчих діях;

-повідомляти слідчого ВРЗЖЗО СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_7 або іншого слідчого, включеного до складу слідчої групи в даному кримінальному провадженні, про місце свого перебування, шляхом направлення смс-повідомлення чи телефонним дзвінком, із періодичністю раз на тиждень;

- носити електронний засіб контролю.

Встановити строк дії ухвали до 06 січня 2022 року.

Виконання ухвали доручити слідчому слідчого управління ГУНП в Херсонській області, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Звільнити ОСОБА_4 з-під варти в залі суду.

Ухвала слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено о 12 годині 10 хвилин 07 грудня 2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1