Провадження № 11-кп/811/805/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі

головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря судового засідання: ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 , засудженого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції), представника установи виконання покарань ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в режимі відеоконференції справу за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 13 липня 2021 року про перерахування строку попереднього ув`язнення,

ВСТАНОВИЛА:

вказаною ухвалою суду у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення відповідно до вимог ст. 72 КК України - відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням, засуджений подав апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу суду скасувати та винести нову ухвалу про задоволення клопотання.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не враховано під час розгляду його клопотання період часу з 10.09.2019 року по день його етапування до установи виконання покарань - 06.12.2020 року, що становить 1 рік та 3 місяці, який засуджений просив перерахувати з розрахунку один перебування в слідчому ізоляторі за два дні виправної колонії та звільнити його по закінченню строку відбування покарання.

Заслухавши доповідача, доводи прокурора та представника установи виконання покарань на заперечення апеляційної скарги та підтримання висновків оскаржуваної ухвали, а також доводи засудженого на підтримання поданої ним апеляційної скарги, вивчивши матеріали судової справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_7 неодноразово судимий, відбуває покарання в ДУ «Личаківська виправна колонія (№30).

Так, вироком від 10 червня 2019 року Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_7 засуджено за ч.2 ст. 185, ч.2 ст.15, ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 185, 70 КК України на 3 роки 1 місяць позбавлення волі (злочин скоєно 11.09.2017 06.01.2019). На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано термін попереднього ув`язнення з 21.09.2018 по 17.11.2018 1 міс. 27 днів, а також з 06.01.2019 по день ухвалення вироку 10.06.2019 5 міс. 6 днів з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. Початок терміну покарання вирішено рахувати з 11.06.2019.

Ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 04 вересня 2019 року вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 червня 2019 року змінено в частині зарахування, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано термін попереднього ув`язнення з 19.09.2018 по 17.11.2018 та з 06.01.2019 по 04.09.2019 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. В решті вирок залишити без змін.

Вироком від 22 жовтня 2019 року Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, залишеним без змін ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 12 лютого 2020 року, ОСОБА_7 засуджено за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України на 3 роки 2 місяці позбавлення волі (злочин скоєно 24.05.2018). На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано термін попереднього ув`язнення з 19.09.2018 по 17.11.2018 та з 06.01.2019 по день винесення вироку, тобто 22.10.2019 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Вироком від 27 лютого 2020 року Чортківського районного суду Тернопільської області ОСОБА_7 засуджено за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 4 місяці позбавлення волі (злочин скоєно 28.04.2018). Початок терміну вирішено рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 20 жовтня 2020 року вирок Чортківського районного суду Тернопільської області від 27 лютого 2020 року змінено в частині визначення початку терміну відбування покарання та зарахування терміну попереднього ув`язнення. Визначено початок терміну покарання з моменту вступу вироку в законну силу та на підставі ст. 72 КК України зараховано термін попереднього ув`язнення з 19.09.2018 по 17.11.2018 та з 06.01.2019 по час вступу вироку в законну силу, тобто по 20.10.2020 включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. В решті вирок залишено без змін.

Тобто, під час ухвалення усіх вироків щодо ОСОБА_7 , на підставі положень ст. 72 КК України (у відповідній редакції) вирішувалося питання про зарахування попереднього ув`язнення в межах кожного кримінального провадження у строк покарання, призначений судом.

Правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення врегульовано положеннями ст. 72 КК України, до якої неодноразово вносились зміни.

Відповідно до правового висновку про застосування норми права, який міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 серпня 2018 року в справі №663/537/17 положення ч. 5 ст. 72 КК України щодо правил зарахування попереднього ув`язнення до строку позбавлення волі чи інших видів покарань, передбачених у ч. 1 ст. 72 КК України, визначають «інші кримінально-правові наслідки діяння» у розумінні ч. 2 ст. 4 КК України. Якщо особа вчинила злочин в період з 24 грудня 2015 року до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (пряма дія Закону № 838-VIII). Якщо особа вчинила злочин в період до 23 грудня 2015 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (зворотна дія Закону № 838-VIII як такого, який «іншим чином поліпшує становище особи» у розумінні ч. 1 ст. 5 КК України). Таким чином, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі. Якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом України від 18 травня 2017 року № 2046-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» (далі - Закон № 2046-VIII), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається. Якщо особа вчинила злочин, починаючи з 21 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII (пряма дія Закону № 2046-VIII).

Відтак, положення ч. 5 ст. 72 КК України в редакції, яка діяла до 21 червня 2017 року можуть бути застосовані лише в межах того самого провадження, по якому судом ухвалено вирок, і не поширюються на випадки застосування судом при ухваленні вироку та призначення покарання за сукупністю вироків (ст. 71 КК України), в частині зарахування строку попереднього ув`язнення за попереднім вироком, незалежно від того, коли по цьому вироку було вчинено злочин, та чи підлягала особа попередньому ув`язненню у цьому провадженні.

Подібний правовий висновок щодо застосування положень ст.ст. 71 та 72 КК України викладено в постанові Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 04 квітня 2019 року у справі № 202/2141/15-к (провадження № 51 - 7089 км 18).

З огляду на час скоєння ОСОБА_7 злочинів, які вчинено ним після 21 червня 2017 року, то відсутні підстави для застосування положень ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. Щодо зарахування строку попереднього ув`язнення, за час перебування засудженого в слідчому ізоляторі до його етапування до місця установи виконання покарань, таке вирішено під час ухвалення згаданих вироків щодо ОСОБА_7 , які ним в касаційному порядку, зокрема з підстав невірного застосування положень ст.ст. 70 та 72 КК України, не оскаржувались.

У цьому зв`язку, висновок суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні клопотання засудженого про перерахування строку попереднього ув`язнення є вірним, доводи апеляційної скарги його не спростовують.

Оскільки в ході апеляційного розгляду не встановлено обставин, які могли б бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали, така, на переконання колегії суддів, є законною, оскільки постановлена компетентним судом згідно з нормами матеріального права та з дотриманням вимог щодо кримінального провадження.

Відтак, ухвала підлягає залишенню в силі, а апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 13 липня 2021 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4