Справа: № 148/1951/21
Провадження №1-кс/148/609/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2021 року м. Тульчин

Слідчий суддя Тульчинського районного суду
Вінницької області ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2
розглянувши клопотання слідчого СВ Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, -
ВСТАНОВИВ:
До Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області, 21.10.2021, надійшло повідомлення про те, що 21.10.2021, по вул. Пестеля, м. Тульчин, Вінницька область, водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає, за адресою: АДРЕСА_1 , керуючи автомобілем «ВАЗ 2110», державний номерний знак НОМЕР_1 , не переконавшись у безпечності маневру здійснив виїзд на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення з автомобілем «ВАЗ 2109», державний номерний знак НОМЕР_2 , що рухався назустріч по своїй смузі руху під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає, за адресою: АДРЕСА_2 , при цьому внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, пасажир автомобіля «ВАЗ 2109», ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримала тілесні ушкодження.
До ЄРДР внесено відомості за № 0000337 від 21.10.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
В межах кримінального провадження, вході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 21.10.2021, автомобіль марки «ВАЗ 2110», державний номерний знак НОМЕР_1 сірого кольору, під керуванням та власником якого є ОСОБА_4 , та автомобіль марки «ВАЗ 2109», державний номерний знак НОМЕР_2 , червоного кольору, під керуванням ОСОБА_5 , власником якого являється ОСОБА_7 , вилучено та поміщено на арешт майданчик Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області.
Зазначене майно оглянуто і вилучено, а постановою слідчого від 21.10.2021, визнано речовими доказами.
На думку слідчого є достатньо підстав вважати, що вказані об`єкти мають значення по справі, а саме містить на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення, яке вилучено та доставлено до арешт майданчику Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області, як тимчасово вилучене майно, що передбачено ч. 7 ст. 237 та ч. 1 і ч. 2 ст. 167 КПК України, а також зазначені об`єкти можуть містити на собі сліди, на підставі яких можливо встановити наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження, щодо дорожньо-транспортної пригоди та які будуть процесуальним джерелом доказів, а також лише за їх наявності можливе проведення по справі належних експертиз.
Слідчий у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, заявлені вимоги просив задовольнити у повному обсязі.
Власник тимчасово вилученого майна ОСОБА_4 , у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, заявлені вимоги підтримує.
Користувач тимчасово вилученого майна ОСОБА_5 , у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, заявлені вимоги підтримує.
Неявка сторін кримінального провадження у судове засідання, відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, не перешкоджає розгляду даного клопотання.
В зв`язку з чим, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Таким чином, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

На підставі частини 2 цієї ж статті, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, щодо яких є достатні підстав вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

На підставі ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З огляду на вищенаведене слідчий суддя вважає, що клопотання слід задовольнити зокрема застосувавши заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту на майно вказане у клопотанні, оскільки воно є доказом, який необхідний для встановлення істини у кримінальному провадженні і проведення належного досудового розслідування.

На підставі викладеного і керуючись ст. 170, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт у вигляді заборони відчуження на автомобіль марки «ВАЗ 2110», державний номерний знак НОМЕР_1 сірого кольору, власником якого являється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає, за адресою: АДРЕСА_1 , та автомобіль марки «ВАЗ 2109», державний номерний знак НОМЕР_2 червоного кольору, власником якого являється ОСОБА_7 , а користувачем ОСОБА_5 , які вилучено та поміщено на арешт майданчик Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області.
Тимчасово вилучене майно автомобіль марки «ВАЗ 2110», державний номерний знак НОМЕР_1 сірого кольору та автомобіль марки «ВАЗ 2109», державний номерний знак НОМЕР_2 червоного кольору, залишити на зберігання на арешт майданчику Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області.
Визначити строк дії ухвали щодо зберігання вказаного майна до вирішення питання в порядку визначеному КПК України.
Виконання ухвали доручити слідчому СВ Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області лейтенанту поліції ОСОБА_3 .
Роз`яснити, що власник майна, який не був присутній при розгляді питання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту.
Ухвала слідчого судді щодо накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення

Слідчий суддя Тульчинського районного суду

Вінницької області ОСОБА_1