Справа № 143/790/20
Провадження №11-кп/801/1359/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 грудня 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали об`єднаного кримінального провадження № 0000049 від 07.03.2020 року та №0000026 від 22.02.2021 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Погребищенського районного суду Вінницької області від 16.09.2021, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Бухни, Вінницького району, Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, неодруженого, непрацюючого, раніше неодноразово судимого, востаннє 10.03.2021 Погребищенським районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 роки,
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 6 (шість) місяців.
Початок строку виконання покарання ОСОБА_7 постановлено обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.
Вирок Погребищенського районного суду Вінницької області від 10.03.2021 вирішено виконувати самостійно.
Вирішено питання з речовими доказами та процесуальними витратами.

Також цим вироком засуджено ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ч. 3 ст. 185, ст. 395 КК України до позбавлення волі строком на 3 (три) роки 6 (шість) місяців. Вирок в частині засудження ОСОБА_8 не оскаржувався.

Судом першої інстанції визнано доведеним, що 06.03.2020, приблизно о 22 год 00 хв, ОСОБА_7 запропонував ОСОБА_8 здійснити крадіжку майна з нежилого домогосподарства, розташованого по АДРЕСА_2 , власницею якого являється громадянка ОСОБА_9 , на що ОСОБА_8 погодився, вступивши таким чином між собою в попередню змову групою осіб.
Реалізуючи свій єдиний злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, діючи з корисливих мотивів, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення майнової шкоди потерпілій та бажаючи їх настання, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , близько 00 год 15 хв, прийшли на територію домогосподарства за вказаною адресою, де переконавшись, що за ними ніхто не спостерігає та їхні дії залишаються непоміченими для сторонніх осіб, ОСОБА_8 за допомогою заздалегідь підготовленого та принесеного з собою шматка арматури, зірвав навісний замок з вхідних дверей до погребу, таким чином забезпечивши ОСОБА_7 безперешкодний доступ всередину, а сам залишився на дворі з метою виявлення можливого викриття їхньої злочинної діяльності. Проникнувши в середину погрібного приміщення, ОСОБА_7 , руками наповнив під зав`язку 3 (три) та на третину 1 (один) заздалегідь приготовлені та принесені з собою мішки насіннєвою картоплею, загальною вагою 97,5 кг, вартістю згідно висновку експерта за результатами проведення судової товарознавчої експертизи №1970-1977/20-21 від 24.03.2020 910,65 грн.
Викравши дану картоплю, ОСОБА_7 на плечах переніс її до місця свого проживання.
В цей час ОСОБА_8 , реалізовуючи єдиний злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, підійшов до одного з вікон житлового будинку, з якого руками вийняв шибку, отримавши таким чином можливість проникнути в житловий будинок. Проникнувши в будинок, ОСОБА_8 , підсвічуючи собі ліхтарем на мобільному телефоні, розпочав підшукувати майно ОСОБА_9 , яке можна було б викрасти. Підшукавши майно, ОСОБА_8 , коли повернувся ОСОБА_7 , передав його останньому через вікно, а останній в свою чергу склав його у заздалегідь принесену з собою сумку. Однак, ОСОБА_7 , не зупинившись на досягнутому ОСОБА_8 , з метою легкої наживи, також проник в середину будинку, де продовжив розпочаті останнім злочинні дії по викраденню майна, склавши його в подальшому у вказану вище сумку. Таким чином, ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , з житлового будинку скоїли крадіжку електротехнічних та побутових пристроїв, сумки, столових і кондитерських приборів, пляшки вина.
З викраденим з житлового будинку майном ОСОБА_8 та ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, а саме віднесли його до житлового будинку за місцем свого проживання.
Однак, не зупиняючись на досягнутому, продовжуючи свою злочинну діяльність, керуючись єдиним злочинним умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 повернулись на територію домогосподарства ОСОБА_9 , де підійшовши до господарського приміщення, ОСОБА_8 , за допомогою заздалегідь підготовленого та принесеного з собою шматка арматури, зірвав навісний замок з вхідних дверей до даного приміщення, таким чином забезпечивши безперешкодний доступ всередину, де діючи умисно, з корисливих мотивів, спільно з ОСОБА_7 , скоїли крадіжку меблевої фурнітури, робочих інструментів, електропристроїв, автозапчастин, тощо.
Викрадене з господарського приміщення майно ОСОБА_8 та ОСОБА_7 склали у заздалегідь принесену з собою сумку, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, завдавши потерпілій ОСОБА_9 матеріального збитку на загальну суму 12973 грн. 04 коп.
Крім того, судом встановлено, що 25.01.2021 року постановою Погребищенського районного суду Вінницької області відносно ОСОБА_8 встановлено адміністративний нагляд строком на 1 рік.
10.02.2021 ОСОБА_8 під розпис ознайомлений із постановою Погребищенського районного суду та застосованими до нього обмеженнями. Однак, не зважаючи на встановлені обмеження, ОСОБА_8 умисно, з метою ухилення від встановленого адміністративного нагляду, 15.02.2021 самовільно, без дозволу відповідальних осіб СПД № 2 ВП № 4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, залишив своє постійне місце проживання, розташоване по АДРЕСА_1 та громадським транспортом поїхав до м. Липовець, а звідти до с. Нападівка Липовецької територіальної громади Вінницького району Вінницької області, де переховувався в домогосподарстві своєї знайомої ОСОБА_11 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 .
21.02.2021 о 00 год 15 хв, при перевірці працівниками СПД № 2 ВП № 4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області дотримання ОСОБА_8 встановлених судом обмежень, останнього за місцем проживання виявлено не було та вжитими подальшими заходами було встановлено його місцезнаходження. Після чого ОСОБА_8 був повернутий до свого місця проживання.
Обвинувачений ОСОБА_7 в своїй апеляційній скарзі просить вирок щодо нього змінити та призначити йому покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України. Призначене місцевим судом покарання вважає суворим. Вказує, що судом протиправно застосовано норми ч. 3 ст. 349 КПК України та порушено його право на захисника.
Заслухавши суддю-доповідача, виступи прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, вивчивши матеріали кримінального провадження та дослідивши доводи апелянта, колегія суддів приходить до висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за встановлених місцевим судом обставин, викладених у вироку, ніким з учасників кримінального провадження не оспорюються, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи.
Доводи, наведені в апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_7 , про суворість призначеного йому покарання є необґрунтованими з огляду на наступне.
Призначаючи ОСОБА_7 покарання, місцевий суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, наявність обставини, яка обтяжує покарання рецидив злочинів, дані про особу винного, який характеризується за місцем проживання негативно, на обліку у лікаря нарколога, психіатра не перебуває, не працює, неодружений, раніше судимий.
Також судом цілком обґрунтовано не визнано щире каяття обставиною, що пом`якшує покарання з огляду на відсутність в обвинуваченого ОСОБА_7 щирого жалю з приводу своїх злочинних дій, не відшкодування шкоди потерпілій, заподіяної пошкодженням майна.
Колегія суддів вважає, що призначене судом покарання є необхідним для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, яку неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.
Підстав для застосування вимог ст. 69 КК України та призначення ОСОБА_7 більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, апеляційний суд не вбачає.
Доводи обвинуваченого ОСОБА_7 про порушення судом спрощеного порядку розгляду кримінального провадження, передбаченого ч. 3 ст. 349 КПК України, колегія суддів вважає надуманими, адже дана норма закону судом застосована не була. Судовий розгляд проходив в звичайному порядку з допитом обвинувачених, потерпілої та дослідженням всіх письмових доказів.
Суд належним чином дослідив докази по справі, детально виклав їх зміст у вироку і дав їм правильну оцінку. Зазначені докази у справі узгоджуються між собою, не містять суперечностей і не викликають сумнівів щодо їх достовірності, а також не спростовані в апеляційній скарзі.
Також є безпідставними посилання обвинуваченого на порушення його права на захисту у зв`язку з незалученням судом адвоката для здійснення захисту його інтересів.
Під час розгляду справи обвинувачений ОСОБА_7 не заявляв клопотання про надання йому адвоката для захисту його інтересів за рахунок держави.
Кримінальний процесуальний закон визначає ряд підстав для обов`язкового залучення захисника у справі. В даному кримінальному провадження участь останнього не є обов`язковою.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає вирок суду першої інстанції законним та обґрунтованим, підстав для скасування чи зміни вироку не вбачає.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Погребищенського районного суду Вінницької області від 16.09.2021 щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців із дня її проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, з моменту отримання її копії.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_12