Ухвала
Іменем України

25 листопада 2021 року
м. Київ

справа № 487/1379/20
провадження № 51-5532 ск 21

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 03 листопада 2021 року про відмову у відкритті провадження,

встановив:
Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 02 вересня 2021 року відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_5 , поданої в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, щодо розгляду клопотання у кримінальному провадженні № 0000810, внесеного в порядку ст. 220 КПК України про проведення слідчих дій.
Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 03 листопада 2021 року відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на вказану ухвалу слідчого судді, на підставі ч. 4 ст. 399 КПК України, оскільки апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Не погодившись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_4 звернувся із касаційною скаргою, в якій просить ухвалу апеляційного суду скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. В обґрунтування вказує, що відмовивши у відкритті апеляційного провадження суд відмовив йому у праві на оскарження судового рішення.

Перевіривши касаційну скаргу, дослідивши доводи клопотання, долучені копії судових рішень, Суд дійшов наступного висновку.
За приписами ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє судові рішення в межах касаційної скарги.

Відповідно до ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення.

Як неодноразово наголошував Верховний Суд, ст. 129 Конституції України гарантує право на апеляційний перегляд справи, а не кожного окремого судового рішення в межах кримінального провадження, у відповідності з чим КПК України визначає, в яких випадках і які рішення слідчих суддів, судів першої інстанції підлягають перегляду в апеляційному порядку (постанова Верховного Суду від 4 квітня 2019 року у справі №494/6/18). У постановах від 17 жовтня 2018 року (справа № 646/5552/17) та від 28 лютого 2019 року (справа № 161/4229/18), які стосувалися права на апеляційне оскарження ухвал слідчих суддів, Верховний Суд підкреслив, що «норми Конституції України та кримінального процесуального закону беззастережно гарантують право на апеляційне оскарження лише судового рішення, постановленого за наслідком розгляду справи (кримінального провадження в суді першої інстанції) по суті, а не всіх судових рішень у межах цієї справи (провадження).

В офіційному тлумаченні ч. 2 ст. 55 Конституції України, викладеному в Рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.

Відповідно до положень ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, а також на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується його прав, свобод, законних інтересів, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

Оскарження ухвал слідчого судді під час досудового розслідування регламентовано параграфом 2 глави 26 КПК України.

Перелік ухвал слідчих суддів, які під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку, передбачений ч. 3 ст. 307, ч. 1, 2 ст. 309 КПК України.

Скарги на інші ухвали слідчого судді, відповідно до положень ч. 3 ст. 309 КПК України, оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
З наявних у касаційному суді матеріалів вбачається, що ухвала слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 02 вересня 2021 року постановлена в порядку статті 303 КПК України, та не відноситься до переліку ухвал слідчих суддів, які підлягають оскарженню відповідно до положень ч. 3 ст. 307, ч. 1, 2 ст. 309 КПК України.
Відмовляючи у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 , апеляційний суд обґрунтовано дійшов висновку, що ухвала слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 02 вересня 2021 року є рішенням, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, а тому діяв відповідно до положень ч. 4 ст. 399 КПК України і прийняв законне, обґрунтоване, належно вмотивоване судове рішення, з яким погоджується і колегія суддів касаційної інстанції.

При цьому колегія суддів зазначає, що відмова суду у відкритті провадження у зв`язку із тим, що оскарження судового рішення не передбачене процесуальним законом, не свідчить про порушення права заявника на оскарження судового рішення та на доступ до правосуддя, а тому доводи касаційної скарги в цій частині є безпідставними.
Відповідно до положень п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги та наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення та вважає, що у відкритті провадження в цій частині слід відмовити на підставі п. 2

ч. 2 ст. 428 КПК України.

Керуючись ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд

постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 03 листопада 2021 року про відмову у відкритті провадження.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3