ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/47/22 Справа № 210/6308/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

представника третьої особи,

щодо майна якої вирішується

питання про арешт ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою представника третіх осіб, щодо майна яких вирішується питання про арешт - ОСОБА_7 та ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 листопада 2021 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000439,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 листопада 2021 року клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах відділу розслідування ОВС та злочинів вчинених ОГ та ЗО СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_10 , в рамках кримінального провадження №0000439 від 04.06.2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 364-1, ч. 1 ст. 255-1, ч. 2 ст. 255-1, ч. 1 ст. 255-3 КК України про арешт майна було задоволено.

Накладено арешт у кримінальному провадженні №0000439 від 04.06.2021 року на тимчасово вилучений під час обшуку 16.11.2021 року автомобіль марки Audi SQ5 державний номер НОМЕР_1 , vin: НОМЕР_2 , який зареєстрований за ОСОБА_7 , шляхом заборони користування, відчуження, розпорядження цим майном до скасування у порядку встановленому КПК України.

Рішення суду обґрунтовано тим, що відповідно до ч. 1 ст. 168 КПК України вилучене майно є тимчасово вилученим, а тому з метою попередження можливості зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, слідчий суддя прийшов до висновку, що незастосування такого виду забезпечення кримінального провадження як арешт майна, може негативно вплинути на кримінальне провадження та перешкоджатиме встановленню істини у кримінальному провадженні №0000439.

Адвокат ОСОБА_6 в інтересах третіх осіб, щодо майна яких вирішується питання про арешт - ОСОБА_8 та ОСОБА_7 не погодився з даним рішенням суду. В своїй апеляційній скарзі просить поновити строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 листопада 2021 року, оскільки власнику автомобіля ОСОБА_7 про арешт майна не було відомо до 02.12.2021 року, коли сторона захисту в порядку ст.221 КПК України ознайомилась із наданими їй матеріалами кримінального провадження. Скасувати дану ухвалу та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог зазначає, що ухвалене рішення прийнято з порушенням процесуального законодавства і підлягає скасуванню, оскільки слідчий суддя в своїй ухвалі від 08.11.2021 року надавав дозвіл на проведення обшуку в автомобілі Audi SQ5 держ. Номер НОМЕР_1 , проте дозвіл на вилучення автомобіля надано не було, а отже автомобіль був тимчасово вилучений і слідчий суддя зобов`язана була повідомити підозрюваного та власника автомобіля про розгляд клопотання про арешт автомобіля, проте, в порушення вимог ч. 1 ст.172 КПК України, слідчий суддя власника автомобіля про розгляд клопотання про накладення арешту на автомобіль належним чином не повідомила і розглянула клопотання слідчого за відсутності власника автомобіля.

Зазначає, що в ході досудового розслідування в автомобілі було проведено обшук та оглянуто, жодних слідів кримінального правопорушення в автомобілі виявлено не було і тому визнання його в кримінальному провадженні речовим доказом є безпідставним і незаконним, оскільки він не є знаряддям, предметом кримінального правопорушення, на ньому не виявлено жодних слідів злочину, тобто він ніяким чином не підпадає під ознаки, зазначені в ст.98 КПК України, як речовий доказ. Крім того, автомобіль тривалий час перебуває у неробочому стані і ним на протязі більше року взагалі ніхто не користувався.

Вказує апелянт і на те, що з матеріалів кримінального провадження не вбачається, що відносно автомобіля, який належить ОСОБА_7 , існує сукупність підстав, чи розумних підозр вважати, що він є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Відносно ОСОБА_7 кримінальне провадження не розслідується, про підозру їй про вчинення будь-якого кримінального правопорушення не повідомлялось, вона не є особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану підозрюваним ОСОБА_8 .

Заслухавши суддю-доповідача, думку адвоката ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Вирішуючи питання про дотримання апелянтами строку апеляційного оскарження, колегія суддів виходить з того, що оскаржувана ухвала слідчого судді була постановлена без участі третіх осіб, щодо майна яких вирішується питання про арешт та їх представника, а отже за правилами ч. 3 ст. 395 КПК України строк її апеляційного скарження для останніх обчислюється з дня отримання ними копії даної ухвали. Інших правил визначення моменту початку строку апеляційного оскарження у цих правовідносинах процесуальний закон не містить. Тому колегія суддів не вважає, що в даному випадку наявний пропуск цього строку, а отже й не вбачає підстав для задоволення клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вищезазначеного рішення суду.

Відповідно до вимог ч.1 ст.170 КПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо виконання рекомендацій, які містяться у шостій доповіді Європейської комісії про стан виконання Україною Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України, стосовно удосконалення процедури арешту майна та інституту спеціальної конфіскації» № 1019-VIII від 18 лютого 2016 року, який набрав чинності 28 лютого 2016 року (тут та далі - Закону) арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно в тому числі є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1)існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2)потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

3)може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 р. у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З наданих матеріалів випливає, що відділенням поліції №2 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000439, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 364-1, ч. 1 ст. 255-1, ч. 2 ст. 255-1, ч. 1 ст. 255-3 КК України. Процесуальне керівництво у даному провадженні здійснюється першим відділом процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Дніпропетровської обласної прокуратури.

Об`єктивна сторона розслідуваних злочинів полягає у тому, що ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , достовірно знаючи про запровадження в Україні кримінальної відповідальності за вплив суб`єктів злочинної ієрархії на суспільні відносини, в тому числі криміногенні, використовуючи наявний в нього авторитет та стійкі зв`язки в кримінальному середовищі, протиставляючи себе нормам законності та бажаючи здійснювати злочинну діяльність в противагу загальновизнаним етичним правилам існування в правовому суспільстві, знаходячись у невстановленому в ході досудового розслідування місці, при невстановлених обставинах, набув статусу суб`єкта злочинного впливу на території Дніпропетровської області. Після чого, перебуваючи в статусі суб`єкта злочинного впливу, користуючись авторитетом, яким автоматично наділявся носій вказаного статусу, взяв на себе зобов`язання здійснення злочинних функцій, в тому числі функцію позазаконного вирішення конфліктів та спірних ситуацій по негласним «злодійським» правилам, між особами із числа причетних до вчинення злочинів, або за зверненням осіб до нього, чи до «смотрящих», тобто до осіб, які поширюють злочинний вплив у статусі суб`єкта підвищеного впливу, або інших довірених осіб.

Одночасно з цим, отримавши статус суб`єкта злочинного впливу, ОСОБА_8 зобов`язувався дотримуватися чітко визначених правил особистісної поведінки щодо взаємовідносин з іншими категоріями криміногенного світу та поширення свого злочинного впливу. Надалі, ОСОБА_8 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на встановлення та поширення злочинного впливу, шляхом створення злочинного угрупування, перебуваючи у статусі суб`єкта злочинного впливу, підібрав з числа йому довірених осіб, які протиставляючи себе нормам законності та бажаючи продовжувати свою діяльність в противагу загальновизнаним етичним правилам існування в правовому суспільстві, при невстановлених в ході досудового слідства обставинах, залучив для поширення злочинного впливу ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та інших невстановлених в теперішній час осіб, достовірно знаючи про їх добру фізичну підготовку, а також про наявність у них стійких зв`язків серед осіб кримінального середовища та осіб які добре фізично розвинені та мають змогу чинити фізичний та психологічний тиск, з метою спільного встановлення та поширення ними злочинного впливу на території Дніпропетровської області, який полягав, в тому числі у вчиненні вимагання, протидії законній господарській діяльності, застосування насильства та залякування фізичних осіб підприємців, з метою отримання прибутку для подальшого фінансування злочинних груп та укріплення злочинного впливу на вказаній території.

Таким чином, вищевказані особи, яким ОСОБА_8 запропонував бути співучасниками у скоєні злочинів, переслідуючи корисливий мотив особистого збагачення злочинним шляхом, дали свою згоду на вхід в склад злочинного угрупування і спільні скоєння злочинів.

Члени злочинного угрупування, усвідомлювали, що дії кожного з них є невід`ємною складовою частиною всього об`єму злочинних дій, при вчинені злочинів в процесі їх скоєння члени, з урахуванням психологічних якостей та фізичних можливостей кожного з них, виконували конкретні ролі, направлені на досягнення загальної для всіх членів організованої групи мети.

Таким чином, ОСОБА_8 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше травня 2021 року, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, створив злочинне угрупування, з метою вчинення злочинів та керував таким угрупуванням у складі ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та інших невстановлених в теперішній час осіб, які маючи реальний вплив на криміногенну обстановку в регіоні, визнали протиправну діяльність, як основне джерело свого матеріального збагачення, та вчинили наступні злочинні дії, за участю вищевказаних осіб.

Так, в невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше травня 2021 року, гр. ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка являється керівником ТОВ «БАЗИС» (), та засновником підприємств ТОВ «ПРОКРІВЛЯ ТА ФАСАД» (), ТОВ «ПРОКАТНИК» ( ), ТОВ «СПЕЦПРОКАТ» (), усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх протиправних дій, передбачаючи їх наслідки у вигляді завдання шкоди охоронюваним законом інтересам громадян України і бажаючи їх настання, достовірно знаючи про запровадження в Україні кримінальної відповідальності за вплив суб`єктів злочинної ієрархії на суспільні відносини, в тому числі криміногенні, умисно, протиправно протиставляючи себе нормам законності в противагу загальновизнаним етичним правилам існування в правовому суспільстві, знаходячись в невстановленому досудовим розслідуванні місці, прийшла до висновку, що їй, для успішного здійснення підприємницької діяльності вказаних підприємств, та позазаконного вирішення конфліктних ситуацій, які можуть виникати в процесі здійснення підприємницької діяльності, за негласними «злодійськими» правилами, необхідна домовленість із особами, як перебувають в статусі суб`єктів злочинного впливу, і які поширюють злочинний вплив на території Дніпропетровської області, і які, за грошову винагороду будуть здійснювати позазаконне вирішення будь яких ситуацій на користь вказаних підприємств, в тому числі із застосуванням фізичного або психологічного впливу на конкурентів по веденню підприємницької діяльності, тощо. Надалі, ОСОБА_13 повідомила ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який є керівником ТОВ «ПРОКРІВЛЯ ТА ФАСАД» (), та ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка є працівником вказаного підприємства, щодо можливості фінансування осіб із числа суб`єктів злочинного впливу, і які поширюють злочинний вплив на території Дніпропетровської області, з метою подальшої можливості звернення до вказаних осіб, для позазаконного вирішення ймовірних конфліктних ситуацій, які можуть виникати в процесі здійснення підприємницької діяльності, за негласними «злодійськими» правилами, а також вирішення питань, які можуть виникати з іншими представниками кримінального середовища, на що ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх протиправних дій, передбачаючи їх наслідки у вигляді завдання шкоди охоронюваним законом інтересам громадян України і бажаючи їх настання, достовірно знаючи про запровадження в Україні кримінальної відповідальності за вплив суб`єктів злочинної ієрархії на суспільні відносини, в тому числі криміногенні, умисно, протиправно протиставляючи себе нормам законності в противагу загальновизнаним етичним правилам існування в правовому суспільстві, надали свою згоду, і таким чином вступили в попередню злочинну змову з ОСОБА_13 . Надалі, в невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше травня 2021 року, ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , знаходячись в невстановленому досудовим розслідуванням місці, вступили в попередню злочинну змову з ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та іншими невстановленими особами, про можливість звернення до вказаних осіб, як до осіб які мають статус злочинного впливу на території Дніпропетровської області, для вирішення ймовірних конфліктних ситуацій, які можуть виникати в процесі здійснення ними підприємницької діяльності, за негласними «злодійськими» правилами, а також щодо необхідності здійснювати протидію законній господарській діяльності фізичним особам підприємцям, або юридичним особам, які являються конкурентами ТОВ «БАЗИС» (), ТОВ «ПРОКРІВЛЯ ТА ФАСАД» (), ТОВ «ПРОКАТНИК» (), ТОВ «СПЕЦПРОКАТ» (), а також відносно осіб, які є працівниками підконтрольних ОСОБА_13 та ОСОБА_14 підприємств, в тому числі із застосуванням погроз застосування фізичного та психологічного примусу до потерпілих, вимагання, та реальним застосуванням фізичного та психологічного примусу до потерпілих. В свою чергу, ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 та інші невстановлені особи, надали свою згоду на здійснення поширення злочинного впливу на території Дніпропетровської області за зверненнями ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , за щомісячну грошову винагороду, частина з якої направлялась на фінансування злочинних груп на території Дніпропетровської області, тобто так званий «общак».

Так, в невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 17.05.2021 року, ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , дізнались про те, що колишній працівник підприємства ТОВ «ПРОКРІВЛЯ ТА ФАСАД» () громадянин ОСОБА_16 здійснює законну господарську діяльність, пов`язану із продажом товарів, які також продає ТОВ «ПРОКРІВЛЯ ТА ФАСАД» (), в зв`язку з чим створює їм конкуренцію на ринку.

В цей же момент, у ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , з корисливих мотивів, виник умисел на вимагання грошових коштів від ОСОБА_16 в якості повернення неіснуючого боргу в сумі 1 000 доларів США, та протиправній вимозі ОСОБА_16 припинити займатися господарською діяльністю в сфері продажу будівельних матеріалів, в тому числі профлистів, або примусити останнього купувати вказаний товар виключно по вигідній їм ціні та виключно у підконтрольних їм підприємствах, і лише потім збувати клієнтам. Розуміючи, що самостійно ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 не зможуть досягти поставленої злочинної мети, вказані особи вирішили залучити до вчинення злочину ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які надали свою згоду на участь у вказаному кримінальному правопорушенні.

17.05.2021 приблизно в 19:00 годин ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою групою осіб, з відома та згоди ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , з абонентського номеру НОМЕР_3 зателефонував потерпілому ОСОБА_16 , та висловив вимоги, поєднані із погрозами застосування до останнього фізичного насильства, щодо передачі ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , грошових коштів в сумі 1 000 доларів США в якості повернення неіснуючого боргу, а також вимогу про необхідність зустрічі, для вирішення конфліктної ситуації, яка виникла в зв`язку з неповерненням вказаного неіснуючого боргу ОСОБА_16 , на що останній відмовився.

31.05.2021 в вечірній час доби, продовжуючи реалізовувати спільний злочинний умисел, направлений на вимагання передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, та поширення відносно останнього злочинного впливу, ОСОБА_8 , разом із ОСОБА_11 , діючи з корисливих мотивів, прибули за адресою АДРЕСА_1 , де здійснює свою господарську діяльність ОСОБА_16 , та підійшли до останнього, і в агресивній формі повторно висловили вимоги, щодо передачі ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 грошових коштів в сумі 1 000 доларів США в якості повернення неіснуючого боргу та припинення ОСОБА_16 законної господарської діяльності, пов`язаної з продажом профлистів. Одночасно з цим, ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , використовуючи наявний в них авторитет та стійкі зв`язки в кримінальному середовищі, протиставляючи себе нормам законності та бажаючи здійснювати злочинну діяльність в противагу загальновизнаним етичним правилам існування в правовому суспільстві, висловили погрози застосування фізичного насильства відносно ОСОБА_16 , в разі не повернення вказаного не існуючого боргу, та в разі не припинення господарської діяльності, які останній сприйняв реально та такі, що можуть бути виконані, з огляду на те, що вказані особи позиціонують себе особами, які мають статус суб`єктів злочинного впливу на території Дніпропетровської області. Після чого, ОСОБА_15 , діючи за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, направленого на вимагання передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, спільно та узгоджено між собою, а також з відома та згоди ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , зателефонувала потерпілому ОСОБА_16 , та висловила вимогу прибуття останнього до офісу ТОВ «ПРОКРІВЛЯ ТА ФАСАД» (), який розташований за адресою м. Дніпро, вул. Шевченко 10, та передачі їм грошових коштів в сумі 1 000 доларів США, в якості повернення неіснуючого боргу. Надалі, 02.06.2021 приблизно в 13:00 годин, ОСОБА_16 , з метою уникнення подальших конфліктних ситуацій та приїзду осіб, які погрожують йому фізичною розправою, а також з метою уникнення спричинення йому тілесних ушкоджень, та встановлення підстав утворення неіснуючого боргу, прибув до офісу ТОВ «ПРОКРІВЛЯ ТА ФАСАД» (), який розташований за адресою м. Дніпро, вул. Шевченко 10, де зустрівся із ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 .

В ході спілкування, ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , діючи за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, направленого на вимагання передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, спільно та узгоджено між собою, а також з відома та згоди ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , висунули потерпілому вимогу передачі їм грошових коштів в сумі 1 000 доларів США, в якості повернення неіснуючого боргу, та висловили вимогу припинення господарської діяльності потерпілим, пов`язаної з продажем будівельних матеріалів, зокрема профлистів. Почувши від ОСОБА_16 відмову від повернення вказаного вище неіснуючого боргу в сумі 1 000 доларів США, та відмову у припинені вказаної діяльності, ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , застосували до потерпілого психологічне насилля, що виразилось у висловлюванні погроз на адресу останнього, в частині подальшого ймовірного застосування до нього фізичного насильства, а також подальшого звернення до осіб, які мають статус суб`єктів злочинного впливу, які ОСОБА_16 сприйняв як реальні, та такі, що можуть бути виконані, оскільки вказаних осіб, а саме ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 він сприймав як представників кримінального середовища, які поширюють свій злочинний вплив на території Дніпропетровської області.

Приблизно через 20 хвилин, до вказаного приміщення прибули ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , які продовжуючи реалізовувати спільний злочинний умисел, направлений на вимагання передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, та поширення відносно останнього злочинного впливу, діючи спільно та узгоджено між собою, а також з відома та згоди ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , висунули потерпілому вимогу щодо передачі грошових коштів в сумі 1 000 доларів США, в якості повернення неіснуючого боргу. Надалі, 22.06.2021 року приблизно в 15:06 годин, ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , в якості представників підприємств, та ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , в якості суб`єктів злочинного впливу, продовжуючи свою злочинну діяльність, реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на вимагання передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, діючи з корисливих мотивів, знаходячись в приміщенні кабінету №333 буд. 10 по вул. Шевченко в м. Дніпро, зустрілись з потерпілим ОСОБА_16 , та повторно висунули останньому вимоги щодо передачі грошових коштів в сумі 1 000 доларів США, в якості сплати за неіснуючий боргу, та вимогу про припинення господарської діяльності, пов`язаної з продажом будівельних матеріалів.

Таким чином, умисні дії ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 кваліфікуються за ч.1 ст.255-1, ч.2 ст.189 КК України, а саме:

- умисне встановлення та поширення в суспільстві злочинного впливу за відсутності ознак, зазначених у частині п`ятій статті 255 КК України (ч.1 ст.255-1 КК України);

- вимагання передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, вчиненого за попередньою змовою групою осіб (ч.2 ст.189 КК України).

Окрім цього, в невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 19.06.2021 року, ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , дізнались про те, що на території м. Павлоград Дніпропетровської області, невстановлені особи, таємно викрали належне їм майно, а саме профлисти та інші будівельні матеріали.

В цей же момент, у ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 виник прямий умисел на звернення до ОСОБА_8 та невстановлених досудовим розслідуванням осіб, які можуть здійснювати злочинний вплив, як до осіб які перебувають у статусі суб`єктів злочинного впливу, з метою застосування ними такого впливу відносно невстановлених осіб, які здійснили таємне викрадення майна ТОВ «ПРОКРІВЛЯ ТА ФАСАД» (). З цією метою, в невстановлений час, але не пізніше 19.06.2021 ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх протиправних дій, передбачаючи їх наслідки у вигляді завдання шкоди охоронюваним законом інтересам громадян України і бажаючи їх настання, достовірно знаючи про запровадження в Україні кримінальної відповідальності за вплив суб`єктів злочинної ієрархії на суспільні відносини, в тому числі криміногенні, умисно, протиправно протиставляючи себе нормам законності в противагу загальновизнаним етичним правилам існування в правовому суспільстві, з метою вирішення за грошову винагороду конфліктної ситуацій яка виникла, знаходячись в невстановленому досудовим розслідуванні місці, звернулись до ОСОБА_8 та невстановлених досудовим розслідуванням осіб, достовірно знаючи, що вказані особи можуть здійснювати злочинний вплив, з метою застосування ними такого впливу, відносно невстановлених осіб, які здійснили таємне викрадення майна ТОВ «ПРОКРІВЛЯ ТА ФАСАД» (), на що ОСОБА_8 та невстановлені досудовим розслідуванням особи надали свою згоду.

09.07.2021, з метою конспірації спільних злочинних дій, ОСОБА_14 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_8 та невстановленими особами, прибув до слідчого поліції, та повідомив попередньо встановленні обставини викрадення майна ТОВ «ПРОКРІВЛЯ ТА ФАСАД» (), однак в подальшому від участі у проведенні слідчих дій, направлених на встановлення всіх обставин викрадення вказаного майна уникав, і не повідомив слідчого про наявність інформації стосовно осіб, які ймовірно вчинили вказане кримінальне правопорушення. 09.07.2021 в 15:00 годин, реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на встановлення та поширення злочинного впливу на території м. Павлоград Дніпропетровської області, з метою вирішення ситуації у позазаконний спосіб, та отримання прибутків, ОСОБА_8 та невстановлені досудовим розслідуванням особи, на автомобілі марки автомобіля марки AUDI SQ5, державний номер НОМЕР_1 , vin: НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_8 , прибули до м. Павлоград, де під вигаданим приводом придбання автомобільних шин зустрілись з раніше незнайомим їм ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . Надалі, ОСОБА_8 , та невстановлені особи, в ході спілкування з ОСОБА_17 , повідомили останньому про те, що вони являються представниками кримінального середовища м. Дніпра, тобто особами, які перебувають у статусі суб`єктів злочинного впливу, та можуть застосовувати такий вплив до інших осіб, в тому числі до нього. У зв`язку з чим ОСОБА_8 та невстановлені особи висловили вимогу ОСОБА_17 про нібито добровільну передачу належного йому майна, а саме профлистів, які останній законно придбав у невстановлених осіб, і таким чином здійснили поширення відносно ОСОБА_17 злочинного впливу.

Сприймаючи ОСОБА_8 та невстановлених осіб, як представників кримінального середовища м. Дніпра, тобто осіб, які перебувають у статусі суб`єктів злочинного впливу, та можуть застосовувати такий вплив до інших осіб, в тому числі до нього, ОСОБА_17 , оцінюючи ситуацію яка склалась та ймовірність застосування до нього фізичного та психологічного примусу, повідомив вказаним особам інформацію про анкетні дані осіб, в яких він придбав вказані профлисти, а також проти своєї волі взяв на себе зобов`язання передати ОСОБА_8 профлисти, які він придбав у невстановлених осіб, або надати грошові кошти в сумі вартості вказаних профлистів, хоча придбав вказане майно законно, та жодних документів, які б вказували на належність вказаного майна ТОВ «ПРОКРІВЛЯ ТА ФАСАД» (), йому не надали. Надалі, 09.07.2021 в вечірній час доби, але не пізніше 21:40 годин, продовжуючи реалізовувати спільний злочинний умисел, направлений на встановлення та поширення злочинного впливу на території м. Павлоград Дніпропетровської області, з метою вирішення ситуації у позазаконний спосіб, та отримання прибутків, ОСОБА_8 та невстановлені досудовим розслідуванням особи, на автомобілі марки автомобіля марки AUDI SQ5, державний номер НОМЕР_1 , vin: НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_8 , прибули до невстановленого досудовим розслідуванням місця, де зустрілись з особами ромської національності, які є особами, які перебувають у статусі суб`єктів злочинного впливу, та можуть застосовувати такий вплив до інших осіб на території м. Павлоград Дніпропетровської області, де вирішили вищевказану ситуацію щодо викрадення майна, на користь ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 .

Таким чином, умисні дії ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 кваліфікуються за ч.2 ст.255-1 КК України, а саме: умисне встановлення та поширення в суспільстві злочинного впливу за відсутності ознак, зазначених у частині п`ятій статті 255 КК України, вчинене повторно.

За сукупністю вчиненого, умисні дії ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 кваліфікуються за ч.1 ст.255-1, ч.2 ст.189, ч.2 ст.255-1 КК України.

16 листопада 2021 року слідчим відділу СУ ГУНП в Дніпропетровській області на підставі ухвали слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області проведено обшук автомобіля марки Audi SQ5 державний номер НОМЕР_1 , vin: НОМЕР_2 , за результатами якого вилучено вказаний автомобіль.

Постановою старшого слідчого в особливо важливих справах відділу розслідування ОВС та злочинів вчинених ОГ та ЗО СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 від 16 листопада 2021 року вищевказаний автомобіль визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000439.

Отже, з урахуванням наведеного, щодо майна, на яке рішенням слідчого судді було накладено арешт, є підстави обґрунтовано вважати, що воно відповідає вимогам ст. 98 КПК України щодо речового доказу, достатніх для вжиття на цьому етапі досудового розслідування заходів забезпечення кримінального провадження, а арешт на майно, що є речовим доказом у кримінальному провадженні, за правилами ч. 3 ст. 170 КПК України може бути накладений незалежно від суб`єкту, що є його власником, процесуального статусу останнього, розміру шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, можливості застосування спеціальної конфіскації або конфіскації майна як виду покарання. Тож, арешт на це майно був накладений з дотриманням вимог закону, і доводи апеляційної скарги такого висновку слідчого судді та колегії суддів не спростовують.

17.11.2021 року старший слідчий в особливо важливих справах відділу розслідування ОВС та злочинів вчинених ОГ та ЗО СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді з клопотанням, у якому просив накласти арешт на автомобіль марки Audi SQ5 державний номер НОМЕР_1 , vin: НОМЕР_2 , який зареєстрований за ОСОБА_7 , в рамках кримінального провадження №0000439 від 04.06.2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 364-1, ч. 1 ст. 255-1, ч. 2 ст. 255-1, ч. 1 ст. 255-3 КК України.

Апеляційним переглядом встановлено, що з метою досягнення об`єктивної істини у вищевказаному кримінальному провадженні, а також з метою проведення повного, об`єктивного та неупередженого досудового розслідування, встановлення винних осіб та притягнення їх до кримінальної відповідальності, виявлення, вилучення, збереження предметів злочинної діяльності, а також речових доказів, які самі по собі, або в сукупності з іншими речовими доказам можуть відігравати важливе значення під час проведення подальшого досудового розслідування, а також з урахуванням того, що не застосування такого виду забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може негативно вплинути на кримінальне провадження та перешкоджатиме встановленню істини у ньому,

слідчим суддею цілком законно та обгрунтовано в даному випадку було задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на вказане у клопотанні майно.

Колегія суддів цілком погоджується з висновком слідчого судді про накладення арешту на дане майно, та приходить до висновку, що хоча вказаний захід забезпечення кримінального провадження є крайнім та необхідним, він також є найбільш ефективним, у зв`язку із тим, що іншими наявними заходами, окрім як накладення арешту, забезпечити схоронність вказаного транспортного засобу, не допущення його приховування, відчуження, перетворення, пересування, зникнення, неможливо, у зв`язку з чим застосування вказаного заходу дійсно важливе для забезпечення збереження речових доказів, що має важливе значення для забезпечення проведення ефективного досудового розслідування даного кримінального провадження.

Що ж стосується посилань апелянта на недостатню обґрунтованість ухвали слідчого судді про арешт майна, то вони його особистою суб`єктивною оцінкою та не обґрунтовують необхідності скасування вірного по суті судового рішення.

З огляду на вищенаведене підстав для задоволення апеляційної скарги на даному етапі досудового розслідування не вбачається. У випадку, якщо у подальшому наявність зв`язку між арештованим майном та розслідуваними кримінальними правопорушеннями у межах досудового розслідування буде спростована, або стороною обвинувачення у строки, розумні у сенсі ст. 28 КПК України, не будуть вжиті належні заходи для перевірки відповідних обставин, апелянт не позбавлений права ініціювати в порядку ст. 174 КПК України питання про скасування накладеного арешту.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 117, 131, 132, 170-173, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника третіх осіб, щодо майна яких вирішується питання про арешт - ОСОБА_7 та ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 листопада 2021 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000439 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ _______________ _____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4