Справа № 729/1009/21
1-кс/729/68/21 р.

У Х В А Л А
і м е н е м У к р а ї н и

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримала та просила скасувати постанову про закриття кримінального провадження з підстав, наведених у скарзі. Також, просила поновити строк на оскарження даної постанови, зазначаючи, що копію постанови вона отримала 22.09.2021.
Слідчий ВП №2 Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги та пояснив, що постанова про закриття провадження є обґрунтованою та законною, оскільки по даному провадженню неможливо провести всі необхідні слідчі дії, так як воно надійшло до слідчого відділу без необхідних даних, а тому просив відмовити у задоволенні скарги. Разом з тим пояснив, що на даний час закінчився строк досудового розслідування кримінального провадження.
Заслухавши сторони кримінального провадження, дослідивши скаргу з доданими до неї матеріалами, доходжу такого висновку.
Постановою слідчого СВ Бобровицького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 від 23.12.2020 року зазначене кримінальне провадження закрито на підставі п.2.ч.1ст.284 КПК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України (а.с.7-9).
Аналізуючи зміст постанови слідчого про закриття кримінального провадження вважаю, що зазначене рішення прийняте ним без проведення будь-яких процесуальних дій необхідних для всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та встановлення складу кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
За приписами п.2 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Згідно вимог п. 1 ч. 1ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.
За загальним правилом, визначеним в ч. 1ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.
Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів, що слідує зі змісту ст. 94 КПК України. Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального процесу.
Згідно ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
У судовому засіданні встановлено, що при проведенні досудового розслідування кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, слідчим, з часу надходження кримінального провадження, 11.02.2019 до органу досудового розслідування, не вжито необхідних заходів та не проведено жодних слідчих дій передбачених КПК України для всебічного, повного та неупередженого встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, а слідчим зроблено передчасний необґрунтований висновок про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення. Разом з тим, закінчення строків досудового розслідування, на що посилається слідчий, не може бути підставою для закриття кримінального провадження у розумінні п.2 ч.1 ст.284 КПК України. Слідчим також у судовому засіданні не доведено, що з часу постановлення слідчим суддею ухвали про продовження строку досудового розслідування від 19.06.2020 він намагався чи проводив слідчі дії для встановлення обставин, які є підставою закриття кримінального провадження.
Клопотання адвоката про поновлення строку на оскарження постанови підлягає задоволенню у відповідності до вимог ст.117 КПК України, оскільки доданими до матеріалів скарги доказами підтверджується, що копію постанови про закриття кримінального провадження від 23.12.2020 адвокат отримала 22.09.2021.
Стаття 307 КПК України передбачає, що рішення слідчого судді за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора під час досудового розслідування можуть бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2)зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
Аналізуючи зазначене, вважаю, що вимога скаржника про визнання незаконним рішення слідчого, задоволенню не підлягає, оскільки стаття 307 КПК України містить вичерпний перелік рішень, які може прийняти слідчий суддя, і який розширеному тлумаченню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 117, 303-307,309 КПК України, слідчий суддя
П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні іншої частини скарги відмовити.
Копію ухвали направити до Ніжинського РВ ГУНП в Чернігівській області для організації досудового розслідування.
Ухвала в частині поновлення строку на оскарження постанови про закриття кримінального провадження може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду.

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1