Справа №560/1721/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2021 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дубровиця заяву про самовідвід судді Дубровицького районного суду Рівненської області ОСОБА_3 по кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000524 від 04 жовтня 2015 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:
У порядку автоматичного розподілу справ головуючому судді ОСОБА_1 надійшла заява про самовідвід судді ОСОБА_3 по кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000524 від 04 жовтня 2015 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
Суддя ОСОБА_3 в заяві про самовідвід посилається на те, що під час ознайомлення з матеріалами справи нею було встановлено, що досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні здійснювалося старшим слідчим СВ Дубровицького районного відділу управлінння Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області ОСОБА_5 , який є її сином, а отже відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 КПК України, є близьким родичем та був членом її сім`ї. Тому, з метою виключення сумніву щодо об`єктивного розгляду справи і винесення неупередженого рішення в цій справі та для забезпечення умов, за яких у будь-кого не виникало б сумнівів щодо розгляду справи безстороннім та неупередженим судом, вважає, що зобов`язана заявити самовідвід.
Від прокурора Вараської окружної прокуратури ОСОБА_6 до початку розгляду справи надійшла заява, в якій просить розгляд заяви про самовідвід судді ОСОБА_3 провести без його участі, у зв`язку із участю в іншому судовому засіданні.
Враховуючи неявку учасників справи та положення ч. 4 ст. 107 КПК України, під час розгляду питання про самовідвід судді фіксація за допомогою технічних засобів не здійснювалась.
Дослідивши заяву про самовідвід, суд приходить до наступного.
Відповідно до ст. 129 Конституції України, суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.
Статтею 6 Кодексу суддівської етики визначено, що суддя виконує свої професійні обов`язки незалежно, виходячи виключно з фактів, установлених на підставі власної оцінки доказів, розуміння закону, верховенства права, що є гарантією справедливого розгляду справи у суді, не зважаючи на будь-які зовнішні впливи, стимули, загрози, втручання або публічну критику.
Стаття 7 Закону України Про судоустрій і статус суддів передбачає, зокрема, що кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів безстороннім і справедливим судом.
Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (рішення у справі Білуха проти України) важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.
Згідно ст. 75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:
1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;
2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;
3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;
4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;
5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 80 КПК України за наявності підстав передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.
За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя неупередженість або безсторонність у даній справі.
Відповідно до ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
У своєму рішенні по справі Фельдман проти України Європейський суд з прав людини порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини визнав незабезпечення суддею достатніх гарантій для виключення будь-якого розумного сумніву з приводу його безсторонності.
Відповідно до п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді, що схвалені резолюцією №2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27 липня 2006 року, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.
Згідно з п. 12 Висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів при винесенні судових рішень, у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано.
З огляду на викладене, виходячи з обставин, якими суддя ОСОБА_3 обґрунтовує свою заяву про самовідвід, з метою виключення будь-яких сумнівів щодо неупередженості судді, а також з метою забезпечення умов, за яких у будь-кого із сторін не виникло б сумнівів щодо розгляду справи безстороннім та неупередженим судом, суд приходить до висновку про те, що заяву судді ОСОБА_3 про самовідвід слід задоволити.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 31, 35, 75, 80 - 82, 372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву судді Дубровицького районного суду Рівненської області ОСОБА_3 по кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000524 від 04 жовтня 2015 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України - задоволити.
Матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000524 від 04 жовтня 2015 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, передати до канцелярії Дубровицького районного суду Рівненської області для визначення судді в порядку, визначеному ч. 3 ст. 35 КПК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя:підпис.
Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду
Суддя Дубровицького
районного суду Рівненської області ОСОБА_1