УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.12.2021 Справа №607/23922/21 Провадження № 1-кс/607/7711/2021 м. Тернопіль

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі клопотання слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 , під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000391 від 17.07.2020 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів, без визначення розміру застави, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Романово, Череповецького району, Вологодської області, Російської Федерації, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з неповно. середньою освітою, одруженого, офіційно не працюючого, раніше судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч.2, 3 ст.307, ч.1 ст.263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

24.12.2021 слідчий СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 за погодженням із прокурором відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням у кримінальному провадженні №0000391 від 17.07.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч.2, 3 ст.307, ч.1 ст.263 КК України, про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 без визначення розміру застави на строк 60 днів.

Клопотання мотивовано тим, що слідчими слідчого управління ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000391 від 17.07.2020 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч.2, 3 ст.307, ч.1 ст.263 КК України.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що в невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, керуючись корисливим мотивом, ОСОБА_4 вступив в злочинну змову із ОСОБА_7 , направлену на незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечних наркотичних засобів особам схильним до її вживання, що є порушенням вимог ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори».

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 спільно із ОСОБА_7 , при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, місці та часі, незаконно придбали подрібнену речовину рослинного походження зеленого кольору, яка має ботанічні ознаки верхівкових частин рослини коноплі, містить каннабіноїди, зокрема тетрагідроканабінол, яка відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено канабіс, з метою її збуту.

ОСОБА_7 , за попередньою змовою із ОСОБА_4 , 07.10.2021 о 13:25 год. перебуваючи поблизу «Пам`ятника воїнам-афганцям», що по проспекту Злуки в м. Тернопіль, маючи в наявності заздалегідь придбану подрібнену речовину рослинного походження зеленого кольору, яка має ботанічні ознаки верхівкових частин рослини коноплі, містить каннабіноїди, зокрема, тетрагідроканабінол яка відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено канабіс, масою в перерахунку на суху речовину 48,266 грама, незаконно збули її ОСОБА_8 (анкетні дані змінено), за що отримали від останнього грошові кошти в сумі 1500 гривень.

Окрім цього, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, місці та часі, ОСОБА_4 за попередньою змовою із ОСОБА_7 повторно незаконно придбали подрібнену речовину рослинного походження зеленого кольору, яка має ботанічні ознаки верхівкових частин рослини коноплі, містить каннабіноїди, зокрема, тетрагідроканабінол яка відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг якого заборонено канабіс, з метою її збуту.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, 13.10.2021 о 14:45 год. ОСОБА_7 , за попередньою змовою із ОСОБА_4 , перебуваючи в парку «Національного Відродження», що на проспекті Злуки в м. Тернопіль, маючи в наявності заздалегідь придбану подрібнену речовину рослинного походження зеленого кольору, яка має ботанічні ознаки верхівкових частин рослини коноплі, містить каннабіноїди, зокрема, тетрагідроканабінол яка відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг якого заборонено канабіс, масою в перерахунку на суху речовину 283,862 грама, незаконно збули її ОСОБА_9 (анкетні дані змінено), за що отримали від останнього грошові кошти в сумі 7500 гривень.

Також, у продовж невстановленого слідством часу та обставинах ОСОБА_7 , за попередньою змовою із ОСОБА_4 , з метою збуту наркотичних засобів, незаконно виготовили та зберігали з метою збуту по місцю свого проживання, в АДРЕСА_1 , особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс (марихуану).

В подальшому, 03.11.2021 ОСОБА_7 , за попередньою змовою із ОСОБА_4 , виїхали із місця свого проживання на автомобілі «Daewoo Lanos TF55Y» білого кольору із державним номерним знаком НОМЕР_1 та рухаючись на автодорозі неподалік с. Чернихівці Тернопільського району Тернопільської області, зупинені працівниками поліції.

В ході проведення обшуку у автомобілі «Daewoo Lanos TF55Y» білого кольору із державним номерним знаком НОМЕР_1 03.11.2021 виявлено та вилучено, 36 (тридцять шість) поліетиленових пакетиків на застібку із речовиною рослинного походження, що є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, масою в одному пакеті 51,196 грама, які ОСОБА_7 , за попередньою змовою із ОСОБА_4 , зберігали та перевозили з метою його подальшого збуту.

Також, у продовж невстановленого слідством часу та обставинах ОСОБА_7 , за попередньою змовою із ОСОБА_4 , з метою збуту наркотичних засобів, незаконно виготовили та зберігали з метою збуту по місцю свого проживання, в АДРЕСА_1 , особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс (марихуану) у особливо великих розмірах.

В подальшому, 03.11.2021 в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , а саме в АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено речовину рослинного походження, що є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, масою 4165,087 грама, які ОСОБА_7 , за попередньою змовою із ОСОБА_4 , зберігали з метою його подальшого збуту.

Поряд з цим, встановлено, що в 2020 році, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_10 , прийняв рішення про особисте збагачення, шляхом незаконно придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконного збуту особливо небезпечних наркотичних засобів особам схильним до її вживання, що є порушенням вимог ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори».

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_10 , при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах місці та часі, незаконно придбав з метою збуту подрібнену речовину рослинного походження зеленого кольору, яка має ботанічні ознаки верхівкових частин рослини коноплі, містить каннабіноїди, зокрема, тетрагідроканабінол яка відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено канабіс, яку зберігав до 26.06.2021.

ОСОБА_10 , перебуваючи поблизу зупинки громадського транспорту по вул. Наливайка в м. Тернопіль, 26.06.2021 о 17:30 год., маючи в наявності заздалегідь придбану подрібнену речовину рослинного походження зеленого кольору, яка має ботанічні ознаки верхівкових частин рослини коноплі, містить каннабіноїди, зокрема, тетрагідроканабінол яка відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено канабіс, масою в перерахунку на суху речовину 2,760 грама, незаконно збув її ОСОБА_11 (анкетні дані змінено), за що отримав від останнього грошові кошти в сумі 1200 гривень.

Окрім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що у ОСОБА_4 , який перебував у невстановленому слідством місці та у невстановлений час, за невстановлених слідством обставин виник злочинний умисел, спрямований на придбання, та зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, посягаючи на громадську безпеку, що супроводжувалось незаконним поводженням із вогнепальною зброєю, без передбаченого законом дозволу, перебуваючи у невстановленому слідством місці, не у встановлений слідством час, за невстановлених слідством обставин придбав перероблений шумовий (сигнальний) пістолет «ELOL Firat Magnum» виробництва (Туреччина), із серійним номером « НОМЕР_2 », калібру 9 мм Р.А.К., промислового виготовлення, у якого втулка, яка перекриває ствол відсутня та заглушений газовідвідний отвір, придатний до стрільби, який є вогнепальною зброєю, діючи умисно, після чого та переніс його у автомобіль Daewoo Lanos TF55Y, р.н.з. НОМЕР_1 , де почав зберігати його без передбаченого законом дозволу.

В період часу з 11:41 год. по 12:55 год. 03.11.2021 у визначеному законом порядку, на підставі ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28.11.2021, проведено обшук в автомобілі Daewoo Lanos TF55Y, р.н.з. НОМЕР_1 , який знаходився в с. Чернихівці, Тернопільського району, Тернопільської області, за результатами якого виявлено та вилучено: вогнепальну зброю - перероблений шумовий (сигнальний) пістолет «ELOL Firat Magnum» виробництва (Туреччина), із серійним номером « НОМЕР_2 », калібру 9 мм Р.А.К., промислового виготовлення, у якого втулка, яка перекриває ствол відсутня та заглушений газовідвідний отвір та магазином, які ОСОБА_4 умисно, без передбаченого законом дозволу незаконно зберігав у салоні вказаного автомобіля.

Своїми незаконними діями ОСОБА_4 , порушив вимоги п. 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію» за № 901-VIII від 23.12.2015, Постанови Верховної ради України № 2471-ХІІ від 17.06.1992 «Про право власності на окремі види майна», «Положення про дозвільну систему» № 576 від 12.10.1992 (із змінами та доповненнями) та Інструкції «Про затвердження Змін до Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 459 від 16.06.2020.

03.11.2021 ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

04.11.2021 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

05.11.2021 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 307 КК України.

30.11.2021 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України.

04.11.2021 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

05.11.2021 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 307 КК України.

05.11.2021 ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 13 год. 00 хв. 01.01.2022 без визначення розміру застави.

Обґрунтовуючи клопотання щодо необхідності продовження застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 у виді тримання під вартою, слідчий вказує на обґрунтованість підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України, які відповідно до ст.12 КК України є тяжкими та особливо тяжким злочинами та існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, які були зазначені при застосуванні запобіжного заходу, не зменшились, та продовжують існувати, зокрема, ризик того, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідка у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення. Крім цього, у клопотанні слідчий вказав, що строк дії ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05.11.2021 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_4 завершується о 13 год. 00 хв. 01.01.2022, однак для завершення досудового розслідування необхідно виконати ряд слідчих, процесуальних дій, отримати висновки експертиз.

На думку слідчого, обставини вчинення інкримінованого ОСОБА_4 злочину та дані про особу підозрюваного свідчать про наявність підстав для продовження щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави. Слідчий вважає, що викладені у клопотанні обставини виправдовують подальше тримання ОСОБА_4 під вартою, а жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявним ризикам.

Розгляд клопотання розпочатий за минуванням трьох годин з часу вручення підозрюваному ОСОБА_4 копії клопотання та матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 без визначення розміру застави, посилаючись на тяжкість злочину, у вчиненні якого останній підозрюється та наявність ризиків, що були підставою для застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, які не зменшились та не перестали існувати. Просив врахувати, що до закінчення строку тримання під вартою закінчити досудове розслідування у даному кримінальному провадженні неможливо в зв`язку з необхідністю виконання ряду слідчих і процесуальних дій та отримання висновків експертиз, у зв`язку з чим ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23.12.2021 у даному кримінальному провадженні було продовжено строк досудового розслідування до чотирьох місяців, тобто до 03.03.2022. На думку прокурора, підстав для зміни запобіжного заходу на не пов`язаний з триманням під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 немає.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 не заперечували щодо задоволення клопотання.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання слідчого, з таких підстав.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СУ ГУНП в Тернопільській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000391 від 17.07.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч.2, 3 ст.307, ч.1 ст.263 КК України.

04.11.2021 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

05.11.2021 ОСОБА_4 повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 307 КК України.

05.11.2021 ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 13 год. 00 хв. 01.01.2022 без визначення розміру застави.

30.11.2021 ОСОБА_4 повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України.

23.12.2021 ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні терміном до чотирьох місяців, тобто до 03.03.2022;

Положеннями ч. 3 ст. 199 КПК України передбачено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

На думку слідчого судді, наведені в клопотанні обставини та додані до нього документи, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України, що підтверджується долученими до клопотання доказами, а саме: витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000391 від 17.07.2020; протоколами проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 07.10.2021, 13.10.2021; висновками експертів №СЕ-19/120-21/10656-НЗПРАП від 23.10.2021, №СЕ-19/120-21/10714-НЗПРАП від 22.10.2021; протоколами допиту свідків від 19.10.2021: ОСОБА_8 (анкетні дані змінено), ОСОБА_9 (анкетні дані змінено); протоколом за результатами проведення НСРД зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 04.01.2021 №33т/9/6; протоколом проведення обушку від 03.11.2021 у автомобілі «Daewoo Lanos TF55Y» білого кольору із державним номерним знаком НОМЕР_1 ; висновками судової експертиз №СЕ-19/120-21/11279-НЗПРАП від 04.11.2021, №СЕ-19/120-21/11297-НЗПРАП від 04.11.2021; протоколом проведення обушку від 03.11.2021 в АДРЕСА_1 , інші матеріали кримінального провадження в їх сукупності.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя вважає, що дані, які вказують на наявність обґрунтованої підозри, містяться у долучених до матеріалів клопотання доказах, та одночасно зазначає, що вказане було встановлено слідчим суддею при ухваленні рішення про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які наведені у клопотанні слідчого та в доданих матеріалах, а також з того, що на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті. Зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, а тому з огляду на наведені у клопотанні слідчого обставини, у слідчого судді є всі підстави для висновку, що представлені докази об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і хоча на даному етапі не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справах «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Наряду з вказаним, у п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

У розумінні практики ЄСПЛ, тяжкість обвинувачення хоча і не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення, у сукупності з іншими обставинами, збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Зокрема, у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001, ЄСПЛ зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий за погодженням з прокурором вказав на те, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які на даний час не зменшилися, а саме: ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідка у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ризиком того, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду є те, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі, на строк від 9 до 12 років з конфіскацією майна. Усвідомлюючи тяжкість вчинених злочинів та розмір покарання, яке йому загрожує, може умисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду як на території України так і поза її межами з метою уникнення відповідальності. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні вказаних ризиків.

Також, на даний час органом досудового розслідування проведено тільки ряд першочергових слідчих дій, спрямованих на встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Наявні дані кримінального провадження вказують на те, що до злочинної діяльності ОСОБА_4 причетні інші особи. У зв`язку із цим, органом досудового розслідування проводяться слідчі (розшукові) дії, спрямовані на встановлення місце знаходження та вилучення речових доказів, насамперед наркотичних засобів, місця їх зберігання та обставин збуту, обставин одержання грошових коштів від збуту наркотичних засобів тощо, а тому перебуваючи на волі, ОСОБА_4 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, насамперед не відшукані на даний час психотропні та наркотичні речовини, грошові кошти, одержані від їх реалізації, які маються істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що може негативно вплинути на хід досудового розслідування та його результати, у тому числі унеможливить виконання завдань визначених ст. 2 КПК України.

Крім того, при встановленні наявності ризику впливу на свідка слідчий суддя також виходить із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин, ризик впливу на свідка існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Слідчий суддя також враховує, що підозрюваний ОСОБА_4 офіційно не працює, немає постійного законного заробітку, неодноразово судимий за вчинення тяжких умисних злочинів. Вищевказане в цілому свідчить про те, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може вчинити інше кримінального правопорушення.

З огляду на доведення стороною обвинувачення наявності обґрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя, з урахуванням тяжкості злочинів, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 , характеру та обставин справи, особи підозрюваного, дійшов висновку, що заявлені стороною обвинувачення під час обрання підозрюваному запобіжного заходу ризики продовжують існувати та не зменшилися, що є підставою для продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, при вирішенні цього питання суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як зазначає Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини "Тейс проти Румунії", автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

На переконання слідчого судді, застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для запобігання існуючим ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 , що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону та правовими позиціями ЄСПЛ.

Крім того, слідчий суддя приймає до уваги те, що для завершення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні необхідно виконати ряд процесуальних дій, отримати висновки судових експертиз: матеріалів речовин та виробів, судово комп`ютерно технічних, амбулаторно судово-наркологічиних, амбулаторно судово-психіатричних, а також виконати інші процесуальні та слідчі (розшукові) дії, необхідність в яких може виникнути в ході досудового розслідування.

Слідчим суддею також взято до уваги дані про особу підозрюваного, а також те, що ОСОБА_4 раніше притягався до кримінальної відповідальності, тяжкість пред`явленої йому підозри, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, що належать до категорії особливо тяжких, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів та за наявності прямо передбачених ст. 177 КПК України ризиків у даному кримінальному провадженні, саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є найбільш прийнятним за вказаних умов, і навіть з урахуванням виключності такого заходу забезпечення кримінального провадження, він повністю відповідає як вимогам КПК України, так і обставинам даного кримінального провадження.

За таких обставин, клопотання сторони обвинувачення про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 підлягає задоволенню, оскільки слідчий суддя, враховуючи обґрунтованість наведених у клопотанні ризиків, вважає, що для їх запобігання застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім.

При цьому, продовжений запобіжний захід з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку і кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу та не суперечить позиції ЄСПЛ у справі Самойлович проти України (Samoylovichv. Ukraine, заява №28969/04, від 16.05.2013), яка полягає в тому, що «у випадку особливої тривалості тримання під вартою особи, підстави для цього повинні бути виключно серйозними».

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_4 під вартою строком на 60 днів не суперечить вимогам ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки у даному провадженні існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Крім того, у зв`язку з наявністю обставин, передбачених п.5 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя не вбачає підстав для визначення підозрюваному застави у даному кримінальному провадженні.

За таких обставин, слідчий суддя доходить висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись ст..ст.176-178, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою без визначення розміру застави відносно підозрюваного ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч.2, 3 ст.307, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 (шістдесят) днів, тобто до 13 год. 00 хв. 21.02.2022, без визначення розміру застави, відповідно до п.5 ч.4 ст.183 КПК України.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним, в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1