Ухвала
іменем України
09 листопада2021 року

м. Київ
справа №431/2630/19
провадження №51-4815ск21
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
вивчивши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Луганського апеляційного суду від 23 липня 2021 року про повернення апеляційної скарги,
встановив:
Ухвалою Луганського апеляційного суду від 23 липня 2021 року апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Старобільського районного суду Луганської області від 08 квітня 2021 року повернуто останньому відповідно до вимог п. 4 ч. 3 ст. 399 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), оскільки скарга подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала не порушує питання про поновлення цього строку.
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу апеляційного суду й призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції через істотне порушення вимог кримінального процесуального права.
Перевіривши доводи касаційної скарги та долучену до неї копію судового рішення, колегія суддів не вбачає підстав для відкриття касаційного провадження.
Відповідно до вимог ст. 24 КПК кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, а також на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується його прав, свобод, законних інтересів, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Встановлені нормами КПК положення про процесуальні строки регламентують їх тривалість, порядок обчислення та наслідки закінчення цих строків. У кримінальному процесуальному законодавстві України строки встановлюються, продовжуються і поновлюються. Для правильного обчислення цих строків важливого значення набувають приписи правових норм, які стосуються визначення початкового моменту перебігу строку, обставин, що впливають на його перебіг, і встановлення моменту його закінчення. При визначенні початку обчислення процесуального строку важливо точно встановити момент, з якого починається його перебіг.
Згідно з ч. 3 ст. 399 КПК апеляційна скарга повертається, якщо: особа не усунула недоліки апеляційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк; апеляційну скаргу подала особа, яка не має права подавати апеляційну скаргу; апеляційна скарга не підлягає розгляду в цьому суді апеляційної інстанції; апеляційна скарга подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Так, згідно з п. 1 ч. 2 ст. 395 КПК строк на апеляційне оскарження вироку складає тридцять днів з дня його проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, відповідно до положень ч. 3 вказаної статті, - в той самий строк з дня вручення їй копії судового рішення.
Із змісту ухвали апеляційного суду вбачається, що при розгляді матеріалів судового провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на вирок Старобільського районного суду Луганської області від 08 квітня 2021 року відносно нього, суддя-доповідач з посиланням на номери аркушів кримінального провадження встановила, що засуджений ОСОБА_4 приймав участь у судовому засіданні в суді першої інстанції 08 квітня 2021 року та отримав копію оскаржуваного вироку цього ж дня, з якого і розпочався перебіг строку на його апеляційне оскарження, який закінчився 10 травня 2021 року.
У той же час, з апеляційною скаргою на вказаний вирок засуджений звернувся до апеляційного суду лише 20 травня 2021 року, тобто поза межами визначеного п. 1 ч. 2 ст. 395 КПК строку на його оскарження і питання про поновлення пропущеного ним строку перед судом апеляційної інстанції не ставив.
За таких обставин суддя апеляційного суду на підставі п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК обґрунтовано повернула апеляційну скаргу заявнику, оскільки її було подано після закінчення строку на апеляційне оскарження вироку і клопотання про його поновлення він не заявляв.
Посилання ОСОБА_4 у касаційній скарзі на те, що суддя апеляційного суду прийняла рішення про повернення апеляційної скарги без присутності сторони захисту, не ґрунтуються на положеннях статей 401, 405 КПК, якими передбачено порядок і підстави обов`язкового виклику в судове засідання учасників для розгляду кримінального провадження. Положеннями ст. 399 КПК не передбачена обов`язкова участь скаржника чи його захисника при прийнятті рішення суддею одноособово про повернення апеляційної скарги.
Окрім цього, посилання засудженого про обов`язкову участь захисника під час розгляду суддею доповідачем його апеляційної скарги на відповідність вимогам ст. 396 КПК є голослівним, оскільки як убачається з копії оскаржуваної ухвали та змісту самої касаційної скарги в них відсутні дані, які б вказували на необхідність обов?язкової участі захисника, відповідно до положень ст. 52 КПК.

Будь-яких інших обґрунтованих доводів щодо порушень, допущених суддею апеляційного суду в касаційній скарзі не наведено.
Ухвала апеляційного суду є належно обґрунтованою та вмотивованою, і за своїм змістом відповідає вимогам ст. 370 КПК.
З огляду на викладене, касаційна скарга засудженого та додані до неї матеріали не дають підстав для її задоволення, а тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК.
Прохання засудженого в касаційній скарзі про розгляд справи в суді касаційної інстанції з його участю, не може бути вирішено, оскільки таке рішення приймається судом касаційної інстанції лише після відкриття касаційного провадження в справі.
На підставі викладеного та керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428, ст. 441 КПК, Верховний Суд
постановив:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Луганського апеляційного суду від 23 липня 2021 року про повернення апеляційної скарги слід відмовити.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3