Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/399/21
Провадження № 1-кп/935/227/21
У Х В А Л А
Іменем України
09 листопада 2021 року м.Коростишів
Коростишівський районний суд Житомирської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

представника потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Коростишеві обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000015 від 16.02.2021 відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.299 КК України, -

встановив:

У провадженні Коростишівського районного суду перебуває вказане кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.299 КК України.
09.11.2021 через канцелярію суду надійшло клопотання захисника обвинуваченого про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт у нічний час, в обґрунтування якого зазначив, що оскільки усі учасники судового провадження допитані, матеріали кримінального провадження досліджені, обвинувачений раніше не судимий, характеризується посередньо, має постійне місце проживання, бажає відшкодувати завдану шкоду, а тому є всі підстави для зміни запобіжного заходу на більш м`який.
У судовому засіданні обвинувачений клопотання підтримав, просив його задовольнити.
Прокурор просить відмовити у клопотанні обвинуваченого, вважає, що ризики, визначені ст.177 КПК України, не зменшились і продовжують існувати, обставини, які стали підставою для обрання щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по суті не змінились, навіть враховуючи завершення допитів учасників провадження та дослідження матеріалів справи.
Потерпіла ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_5 підтримали думку прокурора, просять відмовити у задоволенні клопотання захисника.
Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши клопотання, суд дійшов висновку про відсутність підстав для зміни раніше обраного відносно обвинуваченого запобіжного заходу.
Згідно положень ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається у порядку, передбаченому главою 18 КПК України.
Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 20.05.2021 обвинуваченому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який неодноразово був продовжений, останній раз згідно з ухвалою суду від 05.10.2021.
У відповідності до положень ст.29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом. Конституційним судом України неодноразово вказувалось на те, що право на свободу та особисту недоторканість не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку,які визначені у законі (Рішення від 11.10.2011 №10-рп/2011, Рішення від 23.11.2017 №1-р/2017).
Обмеження конституційного права на свободу та особисту недоторканість має здійснюватись з дотриманням конституційних гарантій захисту прав і свобод людини і громадянина.
Обґрунтованість застосування запобіжних заходів, пов`язаних з обмеженням права особи на свободу та особисту недоторканність, зокрема домашнього арешту та тримання під вартою, має піддаватися судовому контролю через певні проміжки часу, періодично об`єктивним та неупередженим судом на предмет перевірки наявності чи відсутності ризиків, за яких вказані запобіжні заходи застосовуються, у тому числі при закінченні досудового розслідування, коли деякі ризики вже можуть зникнути.
Згідно з конституційними принципами рівності та змагальності інші учасники кримінального провадження, разом із прокурором, наділені повноваженням заявляти клопотання, зокрема, щодо застосування інших, у тому числі і більш м`яких, запобіжних заходів, їх зміни чи скасування. Найважливішою ознакою суду є його незалежність та безсторонність, а однією з основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом (пункт 1 частини другої статті 129 Конституції України).
На переконання суду, стороною захисту недоведено можливість застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, зокрема, домашнього арешту у нічну пору доби, оскільки таких запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.
За положеннями ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання таким спробам, як: переховування від органів досудового розслідування та суду; знищення, сховання або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити у сукупності усі обставини, у тому числі і зазначені у ст.178 КПК України, а саме: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Вирішуючи клопотання сторони захисту судом враховується, що обвинувачений раніше не судимий, має молодий вік та постійне місце проживання, учасники судового провадження (обвинувачений, потерпіла, свідки обвинувачення, спеціаліст) допитані, матеріали кримінального провадження досліджено.

Але разом з тим:

-судовий розгляд не закінчений;

-обвинуваченому інкримінується вчинення злочину, що відноситься до категорії тяжких злочинів, міра покарання за який, у разі визнання обвинуваченого винуватим у його скоєнні, становить від п`яти до восьми років, що може бути підставою для переховування обвинуваченого від суду;

-існує висока ймовірність продовження обвинуваченим вчинення злочинів, як подібного роду, адже останній і сам не заперечує вживання ним в їжу вбитих собак, не вбачаючи у цьому нічого злочинного, а також і інших кримінальних правопорушень.

При цьому суд враховує особу обвинуваченого, якого більшість допитаних свідків, включаючи і представника місцевого самоврядування: сільського голову, характеризують, як агресивну особу, який і в судовому засіданні поводив себе агресивно по відношенню до свідків, а крім того, згідно практики Європейського суд з прав людини (рішення справі «Ілійков проти Болгарії») суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

-умови застосованого раніше запобіжного заходу у вигляду домашнього арешту обвинувачений неодноразово, грубо і свідомо порушував, залишаючи місце свого проживання у денну пору доби, перебував у різних населених пунктах (м.Коросишів, села Харитонівка та Стрижівка), розводив багаття у ночі у лісі за межами свого домоволодіння, провокував свідків та погрожував їм, з приводу чого були звернення до органу поліції (скарга долучена до матеріалів справи), при цьому критичне ставлення, як до порушення умов домашнього арешту, так і до вчиненого злочину, в обвинуваченого відсутнє;

-обвинувачений офіційно не працевлаштований, не одружений, утриманців не має, отже міцні соціальні зв`язки відсутні.

Суд також не погоджується із захисником, який у клопотанні зазначає про активне сприяння обвинуваченого розкриттю злочину, не зазначаючи при цьому, у чому ж полягає ця «активність». Активне сприяння розкриттю злочину як обставина, що пом`якшує покарання, означає добровільну допомогу слідству будь-яким чином: повідомлення правоохоронним органам або суду фактів у справі, надання доказів, інших відомостей про власну кримінальну діяльність чи діяльність інших осіб, викриття інших співучасників, визначення ролі кожного з них у вчиненні злочину, надання допомоги в їх затриманні, видача знарядь і засобів вчинення злочину, майна, здобутого злочинним шляхом. Тому, беззаперечно, воно має бути активним, тобто певним чином ініціативним.

За показаннями потерпілої та свідків, а також самого обвинуваченого, останній свідомо вводив в оману, адже під час пошуків собаки, які тривали близько доби, наполягав на тому, що не бачив її, під час проведення огляду домоволодіння розмовляти бажав лише з начальником поліції.

Будь-якими відомостями щодо незадовільного стану здоров`я та обґрунтованої неможливості подальшого тримання обвинуваченого під вартою суд не володіє.

Крім того, суд звертає увагу, що при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом було встановлено альтернативний запобіжний захід у вигляді застави. Проте можливістю внести заставу ні обвинувачений, ні його рідні або захисник не скористалися.
Тому, суд дійшов обґрунтованого висновку, що з часу обрання міри запобіжного заходу обвинуваченому, його продовження, до вирішення даного клопотання ризики, передбачені ст.177 КПК України продовжують існувати, не змінились також і обставини, які стали підставою для обрання щодо обвинуваченого запобіжного заходу та обстановка, яка давала б суду підстави вважати, що належну поведінку обвинуваченого може забезпечити і більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт у нічний час,

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.177, 178, 331 КПК України, суд , -

постановив:

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 - захисника ОСОБА_7 про зміну обвинуваченому запобіжного заходу - відмовити за безпідставністю.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1