ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1565/21 Справа № 202/2917/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_5 в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 вересня 2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Новомосковську Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 307 КК України, -
за участю:
секретаря ОСОБА_7 ,
прокурора ОСОБА_8 ,
підозрюваного ОСОБА_6
захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_9 ,-

В С Т А Н О В И В:
Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 вересня 2021 року задоволено клопотання слідчого та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без права внесення застави строком до 06-30 години 14 листопада 2021 року.
Мотивуючи постановлене рішення, слідчий суддя, послався на наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, яка підтверджується сукупністю досліджених доказів у провадженні. Разом з цим, слідчий суддя, врахувавши ступінь тяжкості інкримінованих ОСОБА_6 злочинів, які є особливо тяжкими, можливе покарання, яке йому загрожує, а саме позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна, встановивши існування ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, можливого переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, а також неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, дійшов висновку про необхідність застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Разом з цим, на підставі положень п. 1 ч. 4 ст.183 КПК України, суд, врахувавши обставини вчинення злочину, дійшов висновку про відсутність підстав для визначення застави.
В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою обрати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід не пов`язанний з триманням під вартою.
Обґрунтовуючи вимоги про скасування ухвали слідчого судді, захисник посилається на те, що слідчий суддя належним чином не мотивував що більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити виконання підозрюваним своїх обов`язків, а встановленні слідчим суддею ризики у провадженні не підтверджуються жодним доказом. Разом з цим, захисник зазначає, що слідчий суддя не надав належної оцінки особі підозрюваного, який має постійне місце проживання, де мешкає разом зі своєю дружиною, сином та малолітньою донькою, що свідчить про міцність його соціальних звязків. Окрім того, на переконання захисника, слідчий суддя, не визначивши підозрюваному розмір застави, належним чином не мотивував своє рішення. З огляду на викладене, захисник вважає, що ухвала підлягає скасуванню, а запобіжний захід зміні на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою.
Заслухавши суддю-доповідача, підозрюваного та його захисників, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення скарги, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування чи/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
У відповідності до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого, слідчим суддею дотримані в повному обсязі.
Так, клопотанням слідчого та наданими до них доказами підтверджується, що ОВС СУ ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000741 від 02.10.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 307 КК України.
16.09.2021 ОСОБА_6 було затримано в порядку ст. 208 КПК України та цього ж дня повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 307 КК України.
Згідно матеріалів, долучених до клопотання слідчим суддею належним чином і в повній мірі дослідженні у сукупності наявні в матеріалах, доданих до клопотання докази, які є достатньо вагомими на підтвердження обґрунтованості підозри, повідомленої ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 307 КК України, з чим погоджується і колегія суддів, оскільки такий висновок є законним, обґрунтованим і таким, що відповідає фактичним обставинам цього провадження.
Твердження захисника в скарзі про те, що слідчий суддя не мотивував наявність та доведеність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, й його висновки не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, є необґрунтованими.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя об`єктивно і повно встановив, що доводи поданого клопотання є обґрунтованими, а ризики доведеними та такими, що об`єктивно існують й для їх запобігання, необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Посилання захисника на ті обставини, що слідчим суддею не було досліджено доказів, які вказують на існування ризиків у провадженні, на переконання апеляційного суду є неспросможними, оскільки вони повністю спростовуються доказами у провадженні, а тяжкість інкримінованих підозрюваному злочинів, та покарання, яке загрожує, дає підстави вважати, що саме запобіжний захід, пов`язаний з ізоляцією від суспільства в цьому випадку зможе попередити встановлені слідчим суддею ризики.
Отже, з огляду на тяжкість злочинів, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , які є особливо тяжкими злочинами, покарання, яке загрожує йому, у разі визнання винуватим, яке передбачене у виді позбавленні волі строком до 12 років з конфіскацією майна, особу підозрюваного, а також встановлені слідчим суддею ризики, визначені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема переховування від органів досудового розслідування та суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, колегія суддів вважає, що застосований до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слід вважати таким, що відповідає вимогам ст. 183 КПК України.
Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд також зважає на практику ЄСПЛ, та те, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Також, слідчий суддя, оцінивши всі обставини провадження, дійшов обґрунтованого висновку, що підстав для застосування щодо ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу немає, оскільки вони не зможуть забезпечити запобігання встановлених слідчим суддею ризиків.
Разом з цим, доводи захисника про те, що слідчий суддя без належного мотивування не визначив підозрюваному альтернативний запобіжний захід у вигляді застави є безпідставними, а слідчий суддя з огляду на положення п. 4 ч. 4 ст. 183 КПК України, встановлені судом обставини та те, що ОСОБА_6 підозрюється, зокрема, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, правомірно не визначив розмір застави у цьому провадженні.
Наявність тих обставин, що підозрюваний має постійне місце проживання, де мешкає разом зі своєю дружиною, сином та малолітньою донькою, хоча і мають місце, однак не є безумовними підставами для відмови в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, й у цьому випадку не можуть бути беззаперечними стримувальними факторами подальшої належної процесуальної поведінки ОСОБА_6 .
Також, матеріали провадження не містять належних медичних документів на підтвердження неможливості утримання підозрюваного під вартою й стороною захисту суду апеляційної інстанції таких надано не було.
Всі викладені захисником апеляційні доводи були предметом дослідження суду при обранні ОСОБА_6 запобіжного заходу і ним надана належна оцінка. Жодних нових обставин, які б впливали на обґрунтованість поданої апеляційної скарги судом не встановлено.
Отже, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не виявлено.
З огляду на викладене, колегія суддів, враховуючи встановленні судом першої інстанції обставини, тяжкість злочинів, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , а також, особу підозрюваного, погоджується зі слідчим суддею, що у цьому випадку є обґрунтованим застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, а жоден із більш м`яких запобіжних заходів не буде ефективним та доцільним.
З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає рішення слідчого судді про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, законним і обґрунтованим та не знаходить підстав для обрання щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу на цьому етапі досудового розслідування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі захисника.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 вересня 2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4