Дата документу 16.11.2021
Справа № 337/485/20
Провадження № 1-в/334/13/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2021 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя, подання Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування покарання призначеного вироком суду відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 04.06.2020 року засудженого Хортицьким р/судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 3 роки,

ВСТАНОВИВ:

Вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 04.06.2020 року ОСОБА_4 засуджений за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 3 роки. На підставі ст. 76 КК України на засудженого покладено судом обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Вирок відносно ОСОБА_4 надійшов на виконання до Дніпровського районного відділу 14.07.2020 року та заведено особову справу № 93/2020.

22.07.2020 року ОСОБА_4 під особистий підпис було ознайомлено з правилами відбування покарання та обов`язками, покладеними на нього судом, а також попереджено про те, що у разі невиконання обов`язків, встановлених законодавством, а також покладених на неї судом, або систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і засуджена буде направлена для відбування призначеного покарання, про що надала підписку.

Згідно ч. 1 ст. 76 Кримінального кодексу України, засуджену було ознайомлено під підпис з постановою про встановлення днів явки на реєстрацію: 1 та 3 вівторок кожного місяця.

З метою прогнозу на період іспитового строку щодо вчинення ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення складено оцінку ризику. Згідно статистичних факторів (історії правопорушень) засуджений має дуже високий рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення.

Також під час ознайомлення з порядком та умовами відбування іспитового терміну, з метою сприяння дотримання ОСОБА_4 вимог законів та інших суспільно прийнятних правил поведінки проводились профілактичні бесіди інспектором відділу про недопустимість скоєння повторних злочинів, було роз`яснено, що згідно ст. 71 КК України у разі скоєння нового злочину, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком та про відповідальність за вчинення адміністративних правопорушень.

Проте, незважаючи на заходи, які здійснювались персоналом органу пробації, спрямовані на корекцію соціальної поведінки, формування соціально сприятливих змін особистості засудженого ОСОБА_4 , останній має пропуски реєстрації без поважних причин 19.08.2020 року та 20.08.2020 року за що винесено письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання.

Не дивлячись на профілактичну роботу, що проводилась із засудженим, у ході здійснення щоквартальної перевірки щодо притягнення до адміністративної відповідальності було встановлено, що у IIІ кварталі 2020 року відносно ОСОБА_4 складено адміністративний протокол від 06.09.2020 року за ст. 51 КУпАП (дрібне викрадення чужого майна).

Згідно повідомлення Запорізького обласного наркологічного диспансеру ОСОБА_4 перебуває під спостереженням нарколога з травня 2020 року з діагнозом: психічні та поведінкові розлади внаслідок поєднаного вживання опіоїдів, канабіоїдів, має синдром залежності.

Таким чином, ОСОБА_4 довіру суду, будучи звільненим від відбування покарання з випробуванням не виправдав, оскільки порушив обов`язок, покладений на нього судом відповідно до п. 1 ч.1 ст. 76 КК України, а саме: має два пропуски реєстрації у відділі пробації за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють його можливості їх виконувати (документально підтверджені).

Тому, просив суд вирішити питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення ОСОБА_4 для відбування призначеного судом покарання.

Представник Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області ОСОБА_5 в судовому засіданні доводи подання підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити, з підстав викладених в ньому.

Прокурор у судовому засіданні підтримав подання у повному обсязі.

Засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Заслухавши доводи сторін, дослідивши особову справу № 93/2020 та заслухавши думку прокурора, який підтримав подання, суд прийшов до висновку, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Пунктом 8 ч. 1ст. 537 КПК України, передбачено, що під час виконання вироків, суд, визначений частиною другою ст. 539 КПК України, має право вирішувати, у тому числі питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Відповідно до ч. 3 ст. 76 КК України, нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого, а щодо засуджених військовослужбовців - командирами військових частин.

Згідно ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання. Порядок здійснення контролю за поведінкою осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, передбачений Кримінально-виконавчим кодексом України, а також Інструкцією про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійсненні контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань, затвердженої наказом Державного департаменту України з питань виконання покарання та Міністерством внутрішніх справ України від 19.12.2003, № 270/1560, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 09.01.2004 за № 16/8615.

Відповідно до ст. 13 Кримінально-виконавчого кодексу України, уповноважений орган з питань пробації у межах своїх повноважень, зокрема, забезпечує здійснення нагляду за засудженими, звільненими від відбування покарання з випробуванням. Згідно пунктів 5.2 та 5.3 Розділу IV Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійсненні контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань, затвердженої наказом Державного департаменту України з питань виконання покарання та Міністерством внутрішніх справ України від 19.12.2003, № 270/1560, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 09.01.2004 за № 16/8615, якщо засуджена особа ухиляється від виконання покладених на неї судом обов`язків чи притягувалась до адміністративної відповідальності за порушення громадського порядку, то такій засудженій особі виноситься застереження у виді письмового попередження про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання. Якщо засуджена особа не виконує покладених на неї судом обов`язків після застереження у виді письмового попередження або три і більше разів вчинювала правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про її небажання стати на шлях виправлення, а також коли засуджена особа не з`являється до інспекції два і більше разів без поважних причин (що повинно бути підтверджено матеріалами) або зникла з метою ухилення від контролю за її поведінкою з постійного місця проживання, то інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженої особи для відбування призначеного судом покарання.

Положеннями статті 166 Кримінально-виконавчого кодексу України,також передбачена відповідальність осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням. Якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. У разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направленням для відбування призначеного покарання (ч.ч. 1, 2 ст. 166 КВК України).

Судом встановлено, що вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 04.06.2020 року ОСОБА_4 засуджений за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 3 роки.

Відповідно до ч. 3 ст. 164 КВК України, звільнені від відбування покарання з випробуванням зобов`язані: виконувати обов`язки, які покладені на них судом; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; з`являтися за викликом до зазначеного органу.
Як передбачено ч. 3 ст. 166 КВК України, у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, тобто, вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Письмове попередження також застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені (ч.4ст.166 КВК України).
При скасуванні звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, суд зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.
В судовому засіданні встановлено, що органом пробації до ОСОБА_4 застосовані письмові попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання в зв`язку з неявкою на реєстрацію.
Встановити відсутність поважності причин неявки на реєстрацію, суду не представилось можливим у зв`язку з неявкою засудженого у судові засідання.
Статтею 8 КПК України розкрито одну із засад кримінального провадження - верховенства права, яка гласить, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
У своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що важливим у розумінні принципу верховенства права є також забезпечення рівноваги між інтересами суспільними та окремої особи, що є концептуальним критерієм поняття демократичного суспільства.
Однією із умов розуміння рівноваги інтересів є застосування принципу еволютивного тлумачення, за допомогою якого забезпечується практичний і ефективний характер прав особи, та умови верховенства права. Конвенція - це живий інструмент, який необхідно тлумачити у світлі умов сьогодення, а межі свободи міркування можуть бути різними залежно від обставин.
Принцип верховенства права вимагає від держав не лише поважати й застосовувати в передбачуваний та узгоджуваний спосіб запроваджені ними закони, а ще й забезпечувати правові та практичні умови для втілення їх в життя, довіри громадян до держави та створюваного нею закону.
Отже, на підставі вище викладеного, у зв`язку із неможливістю встановлення фактів необхідних для розгляду подання, а саме з`ясування обставин порушення засудженим обов`язків покладених на нього вироком суду, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволення подання.
Керуючись ст. 78 КК України,ст. 166 Кримінально-виконавчого кодексу України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволення подання Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення ОСОБА_4 , для відбування покарання, призначеного вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 04.06.2020 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня проголошення ухвали.

Суддя: ОСОБА_1