11.11.2021
Справа № 642/7436/21
Провадження № 1-кс/642/4216/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 листопада 2021 року Ленінський районний суд міста Харкова у складі:
Слідчого судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
прокурора: ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_3 про арешт майна, у кримінальному провадженні за № 0000069 від 02.11.2021, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 369-2 КК України,-

встановив:
До Ленінського районного суду м. Харкова звернувся прокурор Харківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_3 із клопотанням про накладення арешту на майно.

В обґрунтування зазначив, що у провадженні другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000069 від 02.11.2021 за ч. 2 ст. 369-2 КК України.

Процесуальне керівництво у кримінальному провадженні здійснює Харківська спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил.

Досудовим розслідуванням встановлено, що громадянин України (військовослужбовець) ОСОБА_4 , 10.03.2020 уклав контракт про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, який діє й на теперішній час.

Відповідно до контракту громадянин України ОСОБА_4 , ознайомившись із законами та іншими нормативно-правовими актами України, які регулюють порядок проходження громадянами України військової служби в Держаній прикордонній службі України, добровільно вступає на військову службу за контрактом і бере на себе зобов`язання додержуватись Конституції України, законів України, Статутів ЗС України, Кодексу професійної етики військовослужбовця ДПС України та інших нормативно-правових актів з питань, що регламентують проходження військової служби, а також виконувати накази старших начальників; виконувати службові обов`язки військовослужбовця, вимоги посадової інструкції; не використовувати своє службове становище з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб; не допускати впливу членів сім`ї або інших осіб на виконання своїх службових обов`язків, якщо їх інтереси не збігаються з покладеними завданнями та/або суперечать їм, а також не вчиняти інших корупційних правопорушень; дотримуватись вимог військової дисципліни, визначеного в органі Державної прикордонної служби України розпорядку дня; не допускати вчинення злочинів та адміністративних правопорушень, у тому числі корупційних правопорушень; дотримуватись обмежень визначених для військовослужбовців законодавством.

Окрім того, ОСОБА_4 склав військову присягу на вірність народу України. ОСОБА_4 , вступаючи на військову службу, присягнув завжди бути вірним і відданим народу України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, накази командирів, неухильно дотримуватися Конституції і законів України, зберігати державну і військову таємницю.

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №395-ОС від 03.09.2021 ОСОБА_4 призначено на посаду інспектора прикордонної служби 3 категорії інструктора кінологічного відділення відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стаття 19 Конституції України зобов`язує органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На військовослужбовців Державної прикордонної служби України, крім військовослужбовців строкової служби, курсантів військових навчальних закладів, курсантів факультетів, кафедр та відділень військової підготовки, відповідно до Закону України «Про державну прикордонну службу України», поширюються інші вимоги та обмеження, встановлені Законом України «Про запобігання корупції» відповідно.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» правоохоронні органи - органи прокуратури, Національної поліції, служби безпеки, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, Національне антикорупційне бюро України, органи

охорони державного кордону, органи доходів і зборів, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції.

В той же час, відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» дія даного Закону поширюється, з-поміж іншого, на військових посадових осіб Збройних Сил України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та інших утворених відповідно до законів військових формувань, крім військовослужбовців строкової військової служби, курсантів вищих військових навчальних закладів, курсантів вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, курсантів факультетів, кафедр та відділень військової підготовки.

Згідно ст. 22 Закону України «Про запобігання корупції» військовим посадовим особам Збройних Сил України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та інших утворених відповідно до законів військових формувань, крім військовослужбовців строкової військової служби, забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, у тому числі використовувати будь-яке державне чи комунальне майно або кошти в приватних інтересах.

Корупція, відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», це використання особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині першій статті 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», неправомірна вигода це грошові кошти або інше майно, переваги, пільги, послуги, нематеріальні активи, будь-які інші вигоди нематеріального чи не грошового характеру, які обіцяють, пропонують, надають або одержують без законних на те підстав.

Відповідно до примітки до ст. 369-2 КК України особами, уповноваженими на виконання функцій держави, є особи, визначені в пунктах 1-3 частини першої статті 4 Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції". Даний Закон втратив свою чинність 01.09.2016 року, але ст. 369-2 КК України змін не зазнала, отже примітка до цієї статті посилається на неіснуючий закон України, що вказує на відсутність з 01.09.2016 року законодавчо визначеного переліку осіб, уповноважених на виконання функцій держави, визначених зазначеним законом, а аналогія в кримінальному праві не допускається.

Разом з тим, в зазначених пунктах статті 4 Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції" визначено вичерпний перелік суб`єктів відповідальності за корупційні правопорушення та в статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» визначено суб`єктів, на яких поширюється дія цього Закону, серед яких у вказаних статтях Законів є і особи, які постійно або тимчасово обіймають посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків. А згідно частини 3 розділу XIII «ПРИКІНЦЕВІ ПОЛОЖЕННЯ» Закону України «Про запобігання корупції» до приведення у відповідність із цим Законом законодавчі та інші нормативно-правові акти застосовуються у частині, що не суперечить цьому Закону.

Досудовим розслідуванням встановлено, що наприкінці жовтня 2021 року, точна дата та час в ході досудового розслідування не встановлена,

ОСОБА_5 , який перебуває на посаді інспектора прикордонного контролю 2-ї категорії дизометриста, та проходить військову службу у відділі прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_1 ) повідомив ОСОБА_4 про намір переведення до іншого структурного підрозділу, який буде розташований ближче до його місця мешкання, тобто до м. Куп`янськ, однак у зв`язку з відсутністю вакантних місць на даний час таке переведення не можливе.

На що ОСОБА_4 зазначив, що може допомогти ОСОБА_6 у переведенні на іншу посаду до іншого відділу прикордонної служби та поцікавиться даним питанням, а в подальшому повідомить про умови здійснення переведення до іншого структурного підрозділу ІНФОРМАЦІЯ_3 .

01.11.2021 близько о 17 год. 00 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи у попередньо обумовленому місці, неподалік вулиці Гоголя, 31 в м. Вовчанськ Харківської області, маючи злочинний умисел спрямований на особисте протиправне збагачення, шляхом одержання для себе неправомірної вигоди від ОСОБА_5 , повідомив останнього про можливість здійснення вказаного переведення лише за умови надання йому, ОСОБА_4 , неправомірної вигоди у виді грошових коштів в сумі 1000 доларів США. За умови надання вказаної суми неправомірної вигоди ОСОБА_4 повинен був здійснити вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, а саме на службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_3 , у повноваження яких входить переміщення військовослужбовців до іншого підрозділу охорони Державного кордону.

Разом з цим, усвідомлюючи протиправність та незаконність дій ОСОБА_4 , ОСОБА_5 при першій можливості 02.11.2021 звернувся з відповідною заявою про вчинення кримінального правопорушення до правоохоронного органу.

03.11.2021 приблизно об 11 год. 50 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи в АДРЕСА_1 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_5 , під час зустрічі з останнім запевнив його, що він узгодив питання щодо переміщення ОСОБА_5 до іншого підрозділу охорони Державного кордону зі службовими особами Державної прикордонної служби, які мають на те відповідні повноваження, однак лише за умови надання йому, ОСОБА_4 раніше зазначеної суми неправомірної вигоди у виді грошових коштів на суму 1000 доларів США.

03.11.2021 близько о 17 год. 55 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу будинку №52 по вул. Короленко в м. Вовчанськ Харківської області, продовжуючи реалізацію злочинного умислу, спрямованого на одержання неправомірної вигоди, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, діючи умисно, на особисту вимогу одержав для себе від ОСОБА_5 неправомірну вигоду у виді грошових коштів у розмірі 1000 доларів США, що згідно офіційного курсу гривні до долара США еквівалентно 26 290,40 грн., за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, а саме на службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_3 , до повноважень яких входить переміщення військовослужбовців до іншого підрозділу охорони Державного кордону, тобто переміщення ОСОБА_5 до іншого структурного підрозділу ІНФОРМАЦІЯ_3 .

03.11.2021 після одержання неправомірної вигоди ОСОБА_4 був затриманий працівниками правоохоронних органів у порядку ст. 208 КПК України.

04.11.2021 ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, а саме одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

В ході затримання ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України було виявлено та вилучено:

1. Мобільний телефон « IPhone 11» чорно сірого кольору;

2. Грошові кошти у сумі 1000 (одна тисяча) доларів США номіналом 100 доларів США у кількості 10 штук наступних серій та номерів: FF52741386C, FG66204521A, FB68056302B, KB45623769N, KB84904332I, HL03549873E, AL62569083A, KF15782692D AH70400955A, HB63421892N

Вилучені 03.11..2021 під час затримання в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_4 предмети та документи були опечатані та направлені до приміщення Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві.

Так, під час досудового розслідування в ході затримання ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України було вилучено мобільний телефон, який може містити інформацію щодо відправлення смс-повідомлень та здійснення дзвінків між підозрюваним та заявником, тому є речовим доказами, і необхідний для призначення та проведення відповідних судових експертиз, зокрема комп`ютерно - технічної.

Крім того, вилучені грошові кошти є предметом злочину, тобто були об`єктом кримінально протиправних дій, і тому є речовими доказами по провадженню і мають суттєве значення для встановлення істини у кримінальному провадженні, і існувала реальна загроза знищення даного майна. Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала, просив задовольнити, посилаючись на викладені в ньому обставини.

Представник власник майна надав заяву про слухання клопотання за його відсутності та власника майна ОСОБА_4 , щодо заявленого клопотання заперечував повністю, прохав у задоволенні відмовити.
Слідчий суддя, вислухавши прокурора, дослідивши матеріали клопотання, вважає його обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з наданих матеріалів, другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідування, розташованим у м. Полтаві проводиться досудове розслідування у аному кримінальному провадженні за № 0000069 від 02.11.2021 за ч. 2 ст. 369-2 КК України.

04.11.2021 ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, а саме одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

В ході затримання ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України було виявлено та вилучено:

1. Мобільний телефон « IPhone 11» чорно сірого кольору;

2. Грошові кошти у сумі 1000 (одна тисяча) доларів США номіналом 100 доларів США у кількості 10 штук наступних серій та номерів: FF52741386C, FG66204521A, FB68056302B, KB45623769N, KB84904332I, HL03549873E, AL62569083A, KF15782692D AH70400955A, HB63421892N

Вилучені 03.11..2021 під час затримання в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_4 предмети та документи були опечатані та направлені до приміщення Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві.

Враховуючи той факт, що на даний момент міститься достатньо доказів вчинення кримінального правопорушення, а також з метою забезпечення в подальшому проведення експертних досліджень для всебічного з`ясування обставин справи, вбачається необхідність та підстави для накладення арешту на вилучене в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди речі та документи.

Згідно з ч. 7 ст. 237 КПК України вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів;2) спеціальної конфіскації;3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно з ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, яка його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Прокурором в судовому засіданні доведено, що зазначене вище вилучене майно, має суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, тому повернення вищевказаних речей може призвести до їх знищення, втрати, пошкодження або інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, з метою встановлення всіх обставин кримінального правопорушення.

Однак, стороною обвинувачення не доведено наявність достатніх підстав вважати, що не накладення арешту на вилучені документи, унеможливить будь-яким чином реалізацію завдань кримінального провадження.

Враховуючи те, що слідчим надано достатньо доказів, що вказані речі мають доказове значення для даного кримінального провадження, а також під час досудового розслідування може виникнути необхідність у проведенні судових експертиз і незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може перешкодити кримінальному провадженню, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання на накладення арешту на вказані вилучені речі.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 171-173 КПК України, слідчий суддя,
ухвалив:
Клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_3 про арешт майна, у кримінальному провадженні за № 0000069 від 02.11.2021, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 369-2 КК України задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене 03.11.2021 в ході затримання ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України поблизу будинку АДРЕСА_1 , майно, а саме на:

1.Мобільний телефон « IPhone 11» чорно сірого кольору;

2.Грошові кошти у сумі 1000 (одна тисяча) доларів США номіналом 100 доларів США у кількості 10 штук наступних серій та номерів: FF52741386C, FG66204521A, FB68056302B, KB45623769N, KB84904332I, HL03549873E, AL62569083A, KF15782692D , AH70400955A, HB63421892N.

Ухвала слідчого судді про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1