ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 11-сс/818/189/22 Доповідач: ОСОБА_1
Справа № 642/7741/21 Слідчий суддя: ОСОБА_2
1-кс/642/4413/21
Категорія: в порядку КПК
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_1
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5 ,
представника ТОВ «ФК «Маніту» - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 18.11.2021 про відмову в арешті майна в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000942 від 12.11.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 190 КК України, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 18.11.2021 клопотання прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_7 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000942 від 12.11.2021 залишено без задоволення.
Не погодившись з вказаною ухвалою слідчого судді, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 18.11.2021; скасувати її та постановити нову ухвалу, якою накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , право власності на яку на час звернення до суду з клопотанням зареєстроване за ТОВ «Фінансова компанія «Маніту», шляхом тимчасового, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення права будь-яких осіб на відчуження, розпорядження вказаним майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом у кримінальному правопорушення.
Доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що у клопотанні прокурора про арешт майна наведено обґрунтування необхідності арешту квартири АДРЕСА_1 , яка відповідає передбаченим статтею 98 КПК України критеріям речових доказів.
Так, у відповідному кримінальному провадженні здійснюється перевірка доводів потерпілої ОСОБА_8 про те, що державну реєстрацію набуття ТОВ «ФК «Маніту» права власності на згадану квартиру здійснено без її відома, всупереч тимчасового мораторію на право іпотекодержателя відчужувати майно іпотекодавця без згоди останнього на його відчуження, введеного Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», а фактичне виселення з квартири, в якій залишились особисті речі потерпілої за відсутності відповідного судового рішення про виселення.
Необґрунтованим є наведений в оскаржуваній ухвалі слідчого судді висновок про те, що прокурором не доведено наявності ризиків, передбачених абзацом 2 частини 1 статті 170 КПК України.
Крім того, необґрунтованим і таким, що не спростовує будь-яких доводів клопотання прокурора, є посилання слідчого судді в оскаржуваній ухвалі на рішення Московського районного суду м. Харкова від 28.10.2021 по справі № 643/6088/21, яким відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_8 до ТОВ «ФК «Маніту» про скасування рішення від 19.03.2021 про державну реєстрацію прав та про витребування квартири з чужого незаконного володіння, оскільки вказане судове рішення законної сили не набрало та 23.11.2021 оскаржене позивачем в апеляційному порядку.
Також прокурор зазначав, що слідчий суддя не надав будь-якої оцінки доводам прокурора про те, що потерпіла ОСОБА_8 є особою похилого віку, не має іншого власного житла, за фактом незаконного заволодіння квартирою АДРЕСА_1 , здійснюється відповідне кримінальне провадження. У випадку подальшого відчуження відповідної квартири, можливість захисту порушених інтересів потерпілої буде суттєво ускладнено.
Обґрунтовуючи клопотання щодо поновлення строків на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, прокурор зазначав, що повний текст оскаржуваної ухвали від 18.11.2021 органом досудового розслідування отримано 23.11.2021, а відсутність повного тексту судового рішення унеможливлювала своєчасне визначення наявності підстав для його оскарження та формулювання відповідних доводів апеляційної скарги.
Колегія суддів доводи прокурор щодо поважності причин пропуску строку на оскарження ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 18.11.2021 вважає поважними, та вважає за можливе поновити пропущений строк.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги, представника ТОВ «ФК «Маніту» - адвоката ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відмовляючи у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , слідчий суддя дійшов висновку, що сторона обвинувачення не довела слідчому судді правову підставу для арешту майна, наявність ризиків, передбачених абзацом 2 частини 1 статті 170 цього Кодексу, та те, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться у клопотанні, що на теперішній час існують обґрунтовані підстави для застосування заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту на майно. При цьому, слідчим суддею взято до уваги рішення Московського районного суду м. Харкова по справі № 643/6088/2021 від 28.10.2021.

Такий висновок слідчого судді суд апеляційної інстанції вважає передчасним та таким, що суперечить нормам КПК України, виходячи з наступного.

З матеріалів судового провадження вбачається, що СВ ВП № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000942 від 12.11.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 190 КК України за фактом заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, що завдало значної шкоди потерпілому.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 16.03.2021 о 13.29 год., невстановлена особа шахрайським шляхом заволоділа квартирою АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_8 на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 , чим спричинила матеріальну шкоду.
Судовим розглядом встановлено, що за умовами кредитного договору за №6/1/2007/978-К/181 від 03.04.2007, укладеного між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_9 , останній надано у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти в сумі 20 000 євро зі сплатою 12,99 % річних за користування кредитом з кінцевим терміном повернення до 02.04.2015.
03.04.2007 між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_8 був укладений договір поруки №6/1/2007/978-П/182/1, відповідно до умов якого поручитель поручилася перед кредитором за належне виконання ОСОБА_9 взятих на себе зобов`язань, що витікають з кредитного договору № 6/1 2007/978-К/181 від 03.04.2007.
03.04.2007 між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_8 в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 6/1/2007/978-К/181 від 03.04.2007 укладено договір іпотеки № 6/1/2007/980-1/183, за яким предметом іпотеки є двокімнатна квартира АДРЕСА_1 .
22.05.2020 відбувся аукціон за системою «Прозоро» № GI.48N718070 з реалізації кредитного портфелю, що складається з права вимоги за кредитними договорами, що перебувають у іпотеці/заставі відповідно до результатів якого право вимоги за кредитним договором №6/1/2007/840-К/181 від 03.04.2007 перейшло від ПАТ КБ «Надра» до ТОВ «Дніпрофінансгруп».
16.10.2020 між ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «ФК «Маніту» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги №16.10.2020/1, внаслідок якого від ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» до ТОВ «ФК «Маніту» перейшло право вимоги за кредитним договором №6/1/2007/978-К/181 від 03.04.2007, договором поруки №6/1/2007/978-П/182/1 від 03.04.2007, договором поруки №6/1/2007/978-П/182 від 03.04.2007.
На час звернення прокурора з клопотання про арешт майна, право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстроване за ТОВ «ФК «Маніту».
Обґрунтовуючи клопотання про арешт майна, прокурор посилався на вимоги Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 07.06.2014, яким введено тимчасовий мораторій на право іпотекодержателя відчужувати майно іпотекодавця без згоди останнього на його відчуження.
З огляду на вищевикладене, прокурор вважав, що спірна квартира, загальною площею 47.6 кв.м, яка використовується ОСОБА_8 як місце постійного проживання, не може бути примусово стягнута на підставі дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», у тому числі і шляхом реєстрації права власності за ТОВ ФК «Маніту» як забезпечення виконання умов кредитного договору за № 6/1/2007/978-К/181 від 03.04.2007, укладеного в іноземній валюті.
Постановою старшого слідчого СВ ВП № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_10 квартира АДРЕСА_1 визнана речовим доказом по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000942 від 12.11.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 190 КК України.
При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно статей 94, 132, 170-173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Відповідно до положень частини 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно з частиною 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до частини 3 статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до частини 1 статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до частин 1, 4 статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Враховуючи вищезазначені норми права, з врахуванням обставин справи, колегія суддів вважає, що прокурор, звертаючись із клопотанням, зазначив правову підставу та мету відповідно до положень статті 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту, та довів, що нерухоме майно, а саме, квартира АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності ТОВ «ФК «Маніту», відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, оскільки була об`єктом кримінально протиправних дій, а позбавлення права розпорядження викликано необхідністю запобігання можливості його відчуження, у зв`язку з чим дійшла висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання прокурора про арешт майна.
Посилання слідчого судді в оскаржуваній ухвалі на рішення Московського районного суду м. Харкова по справі № 643/6088/2021 від 28.10.2021, яким було відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_8 до ТОВ «ФК «Маніту» про витребування майна з незаконного володіння та визнання протиправними та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, суд апеляційної інстанції до уваги не приймає та вважає його безпідставним, оскільки зазначене рішення не є безумовною підставою для відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна у розумінні вищезазначених вимог КПК, а також з врахуванням положень частини 2 статті 94 цього Кодексу, відповідно до яких, жоден доказ не має наперед встановленої сили. Усі доказі в даному кримінальному провадженні підлягають ретельній перевірці з наступною їх оцінкою у відповідності до положень частини 1 статті 94 КПК України.
З врахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що додані прокурором до клопотання про арешт майна докази переконливо свідчать про те, що квартира АДРЕСА_1 , обґрунтовано визнана речовими доказами, оскільки відповідає положенням статті 98 КПК України, та відповідає критеріям частини 1 статті 170 цього Кодексу, що у своїй сукупності слугує підставами для застосування обмежувальних заходів в даному кримінальному провадженні.
Разом з цим, колегія суддів, вважає, що визначений прокурором способом арешту майна, зокрема, шляхом заборони будь-яким особам розпоряджатися нею, не відповідає вимогам статті 2 КПК України, а тому в цій частині клопотання прокурора задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, -

п о с т а н о в и л а:

Задовольнити клопотання прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_7 про поновлення строку на оскарження ухвали слідчого судді, та поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 18.11.2021.
Апеляційну скаргу прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_7 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 18.11.2021 скасувати.
Клопотання прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_7 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за № 0000942 від 12.11.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 190 КК України задовольнити частково.
Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , право власності на яку 16.03.2021 зареєстроване за ТОВ «ФК «Маніту», , (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 57184060 від 19.03.2021 14:24:41, приватний нотаріус ОСОБА_11 , Харківській міський нотаріальний округ, Харківська обл.), шляхом заборони будь-яким особам здійснювати відчуження вказаної квартири до скасування у встановленому КПК України порядку.
Ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до частини 4 статті 424 КПК України, але може бути оскаржена у касаційному порядку в частині поновлення процесуального строку.

Головуючий

Судді: