465/8230/20
1-кс/465/1924/21
У Х В А Л А
Іменем України
22.09.2021 м. Львів

Слідчий суддя Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання представника заявника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 про скасування арешту майна,-

В С Т А Н О В И В :

Представник заявника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту майна.

Обґрунтовуючи клопотання покликається на те, що 26.04.2021 слідчим суддею Франківського районного суду м. Львова було задоволене клопотання слідчої СВ ВП № 3 ЛРУП ГУ НП у Львівській областi ОСОБА_5 . У межах кримінального провадження № 0000106 вiд 16.11.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та накладено арешт на нерухоме майно квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 22415185), із забороною будь-яким особами, уповноваженим особам на внесення відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстру прав власності на нерухоме майно Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, в тому числі нотаріусам, суб`єктам державної реєстрації прав та приватним і державним виконавцям вчиняти будь-які дії з даним нерухомим майном чи його частинами до прийняття рішення про зняття арешту.

Вважає, що на даний час існують підстави для скасування такого заходу забезпечення як арешт майна з огляду на наступне. Так при накладенні арешту на майно судом зазначено, що: Водночас, у ході проведення досудового розслідування повторно допитано свідка ОСОБА_3 , яка вказала, що з власником квартири АДРЕСА_1 - ОСОБА_6 , вона зв`язується за допомогою програми «Скайп», але за яким номером телефону та під яким ім`ям зареєстрована в такій програмі ОСОБА_6 повідомити не змогла. Більше того, ОСОБА_3 відмовилась надати координати проживання та контактний номер засобів зв`язку ОСОБА_6 , за якими можна встановити наявність чи відсутність доручених ОСОБА_7 прав на розпорядження її майном, в тому числі встановлення наявності самого факту видачі довіреності від імені ОСОБА_6 на ім`я ОСОБА_3 чи інших осіб.

Дійсно ОСОБА_3 не надала контактної інформації довірительки ОСОБА_6 виконуючи її вказівку, оскільки остання також обґрунтовано остерігалась шахрайських дій щодо її майна третіми особами, в тому числі недобросовісними працівниками правоохоронних органів. Довіряючи лише ОСОБА_3 вона надала доручення, сумнівів у легітимності якого не має, так як воно видане в порядку і у відповідності до законодавства Російської Федерації та може бути перевірене будь ким у вільному доступі за офіційним посиланням ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зазначає, що офіційним оператором сервісу перевірки довіреностей є федеральна нотаріальна палата Російської Федерації. Між Україною та Росією діє Конвенція про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.1993, ратифікована Законом України № 240/94-ВР від 10.11.1994 (далі - Конвенція). Для України вказана Конвенція набула чинності 14.04.1995. Відповідно до ст.13 Конвенції документи, які на території однієї з договірних сторін виготовлені або засвідчені установою або спеціально уповноваженою на це особою в межах їх компетенції та за встановленою формою й скріплені гербовою печаткою, приймаються на територіях інших договірних сторін без будь-якого спеціального посвідчення. Це означає, що посвідчена нотаріусом Росії довіреність є дійсною в Україні. Додаткової легалізації (апостилю, консульського засвідчення тощо) вказана довіреність не потребує. Виняток із цього правила становлять російські нотаріуси, які проводять свою діяльність на території Криму. Відтак повноваження ОСОБА_3 підтверджені у відповідності до законів України та міжнародних договорів.

Заявник стверджує, що судом не враховано той факт, що кримінальне провадження, в межах якого було накладено арешт на майно було зареєстроване у ЄРДР за заявою самої ОСОБА_3 так як на час звернення у квартирі її довірительки проживали сторонні особи, що вселились самовільно, проте не вчинили та не мали наміру вчинити жодних шахрайських дій (лише створили значний борг по оплаті комунальних послуг- не плативши за них).

Дана обставина, тобто проживання сторонніх осіб вже не перешкоджає, оскільки незаконні користувачі житлом виселились, а ОСОБА_3 має повний та безперешкодний доступ до житла довірительки та на підставі довіреності отримала всі необхідні документи для продажу житла.

Тобто пiдстава для внесення відомостей до ЄРДР як то можливе вчинення шахрайських дій не підтверджена за час тривалого досудового розслідування.

Відтак продовження дii такого заходу забезпечення як арешт майна мас негативні наслідки для власника та володільця майна, та зважаючи на особливу вразливість власника у реалізації свої прав через значну вiддаленiсть проживання. Просить скасувати арешт на нерухоме майно-квартиру АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_6 накладений 26.04.2021 року.

У судове засідання заявник не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Слідча та прокурор у судове засідання не з`явилися, про причини неявки не повідомили, проте надали матеріпли кримінального провадження.

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Дослідивши матеріали клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно з ч. 1 ст. 172 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що у подальшому у застосування цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що клопотання про скасування арешту майна в порядку ст. 174 КПК України, підлягає задоволенню.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність зняття арешту із вказаної квартири, що відповідає усталеній практиці Європейського суду з прав людини в контексті дотримання Статті 1 Протоколу Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод щодо права мирного володіння майном, викладену в рішеннях у справах «Іатрідіс проти Греції», «Кушоглу проти Болгарії» та «Спорронг та Льон рот проти Швеції».

Ухвалою слідчого судді Франківського районного суду м. Львова 26.04.2021 було задоволено клопотання слідчої СВ ВП № 3 ЛРУП ГУ НП у Львівській областi ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР № 0000106 від 16.11.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України задоволено.

Накладено арешт на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 22415185), із забороною будь-яким особами, уповноваженим особам на внесення відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, в тому числі нотаріусам, суб`єктам державної реєстрації прав та приватним і державним виконавцям вчиняти будь-які дії з даним нерухомим майном чи його частинами до прийняття рішення про зняття арешту.

Як встановлено матеріалами кримінального провадження, в межах якого було накладено арешт на майно було зареєстроване у ЄРДР за заявою самої ОСОБА_3 так як на час звернення у квартирі її довірительки проживали сторонні особи, що вселились самовільно, проте не вчинили та не мали наміру вчинити жодних шахрайських дій (лише створили значний борг по оплаті комунальних послуг- не плативши за них).

Дана обставина, тобто проживання сторонніх осіб вже не перешкоджає, оскільки незаконні користувачі житлом виселились, а ОСОБА_3 має повний та безперешкодний доступ до житла довірительки та на підставі довіреності отримала всі необхідні документи для продажу житла.

На підставі наведеного, керуючись статтями 132, 167, 168, 170, 172, 173, 174, 175 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання представника заявника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000106 від 16.11.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України- задовольнити.

Скасувати арешт на нерухоме майно-квартиру АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_6 накладений ухвалою слідчого судді Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 від 26.04.2021 у кримінальному провадженні № 0000106 від 16.11.2020.

Копію ухвали надіслати зацікавленим особам.

Виконання ухвали про скасування арешту майна негайно доручити начальнику СВ ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя . В. Кузь