Справа № 296/2899/20
Ухвала
Іменем України

24 грудня 2021 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 , ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6 , ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8 , ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження №0004340 від 10.10.2019р. по обвинуваченню ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307, ч.2 ст.309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Корольовського районного суду м. Житомира перебуває кримінальне провадження, яке направлено до суду з обвинувальним актом відносно ОСОБА_10 по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307, ч.2 ст.309 КК України.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_9 заявив клопотання, підтримане обвинуваченим ОСОБА_10 , про закриття кримінального провадження на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України, тобто у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування, визначених у ст.219 КПК України.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання, вказав, що звернувся до суду із обвинувальним актом з дотриманням процесуальних строків. Звертає увагу на той факт, що матеріали в прокуратуру від слідчого надійшли лише 31.03.2020р.

Заслухавши учасників судового провадження, вивчивши надані документи, зміст клопотання, заперечення прокурора, а також обвинувальний акт та додатки до нього, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Згідно ч.1 ст. 219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду, зокрема, з обвинувальним актом.

За своєю юридичною природою процесуальні строки виступають темпоральними умовами реалізації суб`єктивних прав і юридичних обов`язків учасників кримінальних процесуальних правовідносин.

Послідовно реалізуючи політику, спрямовану на підвищення гарантій захисту прав і свобод людини, український законодавець на протязі останніх декількох років вніс низку важливих змін до чинного КПК стосовно строків досудового розслідування, починаючи з впровадження механізму судового контролю за строками розслідування і закінчуючи введенням процесуальних санкцій, під якими необхідно розуміти негативні наслідки для сторони обвинувачення у разі недотримання нею чітких вимог КПК і вчинення процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень поза межами цих строків.

Відповідно до п.10 ч.1 ст.284 КПК кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст.219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Вказана норма була введена в дію через три місяці після набрання чинності цим Законом, не має зворотньої дії в часі та застосовується до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін.

Як неодноразово зазначав Верховний Суд, Внесені зміни кореспондують загальній засаді кримінального провадження, закріпленій у статті 28 КПК, відповідно до якої розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень, і співвідносяться з практикою Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Так у справі «Іванов проти України» зазначено, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в кримінальному провадженні застосовується у такий спосіб, щоб особа, яку звинувачено, не залишалася тривалий час у стані невизначеності щодо своєї долі (пункт 71). Аналогічні позиції ЄСПЛ висловив у справах Карт проти Туреччини (пункт 68), Вемхофф проти Німеччини (пункт 18). При цьому ЄСПЛ у справі «Іванов проти України» вказав, що період, який має прийматися до уваги повинен відраховуватися саме з порушення кримінальної справи проти особи (пункт 63).

В інтерпретації ж до чинного КПК цей період необхідно відраховувати з дня притягнення до кримінальної відповідальності як стадії кримінального провадження, яка, згідно з пунктом 14 частини 1 статті 3 КПК, починається з моменту повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Згідно з п.4 ч.3 ст.219 КПК України, з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину. Частина четверта цієї статті встановлює, що строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 Глави 24 цього Кодексу.

Відповідно до приписів ч.5 ст.219 КПК України, строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею.

Строк досудового розслідування, що закінчився, поновленню не підлягає (ч.5 ст.294 КПК України).

Відповідно до ст. 283 КПК України прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з таких дій: 1) закрити кримінальне провадження; 2) звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; 3) звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Згідно норм чинного законодавства та правових позицій Верховного Суду, кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, яке, як етап кримінального провадження, законодавець пов`язує у часі зі зверненням з обвинувальним актом до суду (його фактичним направленням).

А тому в рамках строку досудового розслідування обвинувальний акт має бути не лише складено, затверджено та вручено, а й безпосередньо направлено на адресу суду.

Хронологія процесуальних рішень та інших обставин у кримінальному провадженні, що мають значення для розгляду клопотання.

Як вбачається матеріалів кримінального провадження, 10.10.2019 до ЄРДР внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України; 17.01.2020р. до ЄРДР внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України (реєстр розділ ІІ п.1, п.5, п.36, п.41, п.45, п.49, п.53, п.57, п.61, п.65, п.69, п.73, п.77, п.81, п.85, п.89).

17.01.2020р. ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України (реєстр розділ ІІ п.94). Отже, саме з цієї дати обчислюється строк досудового розслідування, який відповідно до ч.1 ст.219 КПК України становить два місяці до звернення до суду з обвинувальним актом та закінчується 18.03.2020р.

05.03.2020р. постановою прокурора матеріали досудових розслідувань об`єднано (реєстр ІІ п.104).

11.03.2020р. ОСОБА_10 повідомлено про зміну раніше оголошеної підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.302 КК України (реєстр розділ ІІ п.105).

14.03.2020р. підозрюваному повідомлено про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування (реєстр розділ ІІ п.107). Разом з тим, з наданої захисником копії повідомлення про завершення досудового розслідування та права доступу до матеріалів розслідування вбачається, що таке повідомлення слідчим ОСОБА_11 датоване 16.03.2020р.

16 березня 2020 року сторона захисту підтвердила факт ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, про що свідчить протокол про надання доступу до матеріалів досудового розслідування, підписаний підозрюваним.

Таким чином, часовий проміжок 16 березня 2020 року, згідно з приписами частини 5 статті 219 КПК, не включається у строк досудового розслідування.

Враховуючи, що стороні захисту було відкрито матеріали справи для ознайомлення з ними 16 березня 2020 року, тобто за 2 дні до спливу строку досудового розслідування (при обчисленні строків днями не береться до уваги той день, від якого починається строк, за винятком строків тримання під вартою, проведення стаціонарної психіатричної експертизи, до яких зараховується неробочий час та які обчислюються з моменту фактичного затримання, взяття під варту чи поміщення до відповідного медичного закладу (частина 5 статті 115 КПК)), відлік яких продовжується з моменту виконання приписів частини 9 статті 290 КПК, днем закінчення строку досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні є 20 березня 2020 року.

Згідно з відомостями реєстру, з клопотаннями про продовження строку досудового розслідування, відповідно до глави 24 КПК України, ні прокурор, ні слідчий не звертались.

Разом з тим, обвинувальний акт стосовно ОСОБА_10 складений та підписаний 31 березня 2020 року, однак направлений до Корольовського районного суду міста Житомира лише 07 квітня 2020 року, згідно супровідного листа, та отриманий судом 15 квітня 2020 року, що свідчить про очевидне порушення прокурором вимог кримінального процесуального законодавства України.

За викладених обставин, враховуючи, що злочин, який інкримінується ОСОБА_10 не відноситься до категорій тяжких чи особливо тяжких злочинів проти життя та здоров`я особи, підлягають застосуванню приписи пункту 10 частини 1 статті 284 КПК.

Крім того, відповідно до частини 2 статті 42 КПК обвинуваченим (підсудним) є особа, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду в порядку, передбаченому статтею 291 цього Кодексу.

Згідно з частиною 4 статті110 КПК обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

З огляду на положення статті 2 КПК, згідно з яким до кожного учасника кримінального провадження повинна бути застосована належна правова процедура, та істотне порушення загальної засади кримінального провадження, передбаченої статтею 28 КПК щодо розумних строків, суд вважає, що ОСОБА_10 слід вважати таким, що не набув процесуального статусу обвинуваченого (підсудного).

Відповідно ж до змісту частини 1 статті 337 КПК судовий розгляд може бути проведений виключно стосовно особи, яка набула статусу обвинуваченого в порядку, передбаченому Законом.

Враховуючи наведене вище, виходячи із засад законності та дотримання розумних строків у справі, а також того, що продовження кримінального провадження відносно особи, щодо якої встановлені та підтверджені підстави для закриття кримінального провадження, на думку суду, суперечить цим засадам, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання захисника та закриття кримінального провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 219, 290, 284, 350, 369 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника задовольнити.

Кримінальне провадження №0004340 по обвинуваченню ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307, ч.2 ст.309 КК України, закрити на підставі п.10 ч.1 ст. 284 КПК України, а саме у зв`язку з тим, що після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст.219 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1