УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2021 року

м. Харків

Справа № 638/4894/21
Повадження № 1-кс/638/2475/21

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові скаргу Голови громадської організації «Регіональний центр розслідувань» ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження № 0000460 від 20 лютого 2021 року,

у с т а н о в и в:

08 листопада 2021 року Голова громадської організації «Регіональний центр розслідувань» (далі - ГО «РЦР») ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова зі скаргою в порядку статті 303 КПК України на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, в якій просить скасувати постанову слідчого СВ Харківського регіонального управління поліції № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 від 24 березня 2021 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 лютого 2021 року за № 0000460 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 190 КК України, матеріали кримінального провадження № 0000460 від 20 лютого 2021 року повернути органу досудового розслідування для продовження досудового розслідування, в тому числі для виконання ухвали слідчого судді від 07 квітня 2021 року.

Скарга обгрунтована тим, що постанова слідчого СВ Харківського регіонального управління поліції № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 від 24 березня 2021 року не відповідає вимогам законності та обгрунтованості. Мотивів, підтверджених належними доказами встановлених обставин, згідно з якими можна б було зробити висновок про відсутність складу кримінального правопорушення, та належного обґрунтування вказана постанова не містить.

Скаржник вважає постанову незаконною та необгрунтованою, що не відповідає принципу всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, оскільки за час досудового розслідування не було здійснено всіх необхідних слідчих та процесуальних дій для встановлення істини у кримінальному провадженні, проведення досудового розслідування було неповним в порушення вимог чинного Кримінального процесуального законодавства України.

Розслідування у вказаному кримінальному провадженні належним чином не проводилося, усі обставини не з`ясовувалися, належні слідчі (розшукові) дії не проводилися, що свідчить про однобічність, необ`єктивність, неповноту висновків оскаржуваної постанови.

Заявник зазначає, що ухвала слідчого судді від 07 квітня 2021 року, якою було зобов`язано розглянути клопотання відповідно до статті 220 КПК України, не була виконана, 07 жовтня 2021 року ОСОБА_5 направлено заяву про залучення її до кримінального провадження як потерпілої з низькою письмових доказів. Однак внаслідок закриття 24 березня 2021 року кримінального провадження № 0000460 така заява в порядку статті 220 КПК України розглянута не була. 21 жовтня 2021 року ОСОБА_5 була надана відповідь, що кримінальне провадження закрите 24 березня 2021 року. Копію постанови вручено ані надіслано не було.

У судове засідання учасники справи не з`явились, причин неявки не повідомили, про розгляд скарги повідомлялись належним чином.

Голова ГО «РЦР» ОСОБА_3 подав до суду заяву, в якій просив розглянути скаргу за відсутності представника скаржника на підставі письмових матеріалів. Просив скаргу задовольнити з наведених в ній підстав.

Слідча СВ Харківського регіонального управління поліції № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 не з`явилась, причин неявки не повідомили, про розгляд скарги повідомлена належним чином.

22 листопада 2021 року до суду надійшли матеріли кримінального провадження № 0000460 від 20 лютого 2021 року для огляду в судовому засіданні.

Відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України у зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та оглянувши матеріали кримінального провадження № 0000460 від 20 лютого 2021 року, суд доходить таких висновків.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до частини першої статті 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Відповідно до статті 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Вичерпний перелік підстав закриття кримінального провадження міститься у статті 284 КПК України.

За положенням пункту 2 частини першої статті 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (стаття 110 КПК України).

Частиною п`ятою статті 110 КПК України визначено, що постанова слідчого складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.

За положенням статті 223 КПК України визначено, що слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів (стаття 84 КПК України).

Частиною першою статті 93 КПК України визначено, що збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Разом з тим, частина друга статті 9 КПК України зобов`язує прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Судовим розглядом встановлено, що ХРУП № 3 ГУ НП в Харківській області здійснювалось розслідування кримінального провадження № 0000460 від 20 лютого 2021 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого частиною другою статті 190 КК України, за фактом вчинення кримінального правопорушення відносно ОСОБА_3 .

Постановою слідчого СВ Харківського регіонального управління поліції № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 від 24 березня 2021 року кримінального провадження № 0000460 від 20 лютого 2021 року закрито за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Відповідно до змісту оскаржуваної постанови слідчий зазначає, що в результаті розгляду матеріалів досудового розслідування в діянні за фактом шахрайства ознак складу кримінального правопорушення злочину, передбаченого частиною другою статті 190 КК України, не встановлено, на підставі чого, кримінальне провадження підлягає закриттю за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

У порушення вимог частини п`ятої статті 110 КПК України постанова слідчої немістить зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування. Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим показань, документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності. В постанові слідчого не зазначено докази, які були нею досліджені в ході досудового розслідування, їх оцінки, мотиви та обставини, на підставі яких слідчий дійшов висновку про відсутність складу кримінального правопорушення та, відповідно, закриття кримінального провадження.

Крім того, матеріали кримінального провадження № 0000460 від 20 лютого 2021 року не містять відомостей щодо проведення ХРУП № 3 Головного управління Національної поліції в Харківській області усіх необхідних слідчих (розшукових) дій в порядку пункту 3 частини другої статті 40 КПК України, які направлені на розкриття вказаного кримінального правопорушення. Адже для того, щоб розслідування могло вважатися «ефективним», воно має в принципі призвести до встановлення фактів справи та встановлення і покарання винних осіб. Це не є обов`язком досягнення результату, але обов`язком вжиття заходів.

Органи державної влади повинні вживати всіх заходів для отримання усіх наявних доказів, які мають стосунок до події, зокрема показів очевидців та експертних висновків тощо (рішення у справі «Кулік проти України»).

Слідчий суддя зауважує, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (рішення у справі «Асьонов та інші проти Болгарії» (Assenov and Others v. Bulgaria).

Оглянувши матеріали кримінального провадження, слідчий суддею встановлено, що всупереч вимогам частини другої статті 9 КПК України слідчим не було проведено всього обсягу необхідних слідчих дій, спрямованих на встановлення обставин кримінального правопорушення, з метою прийняття мотивованого та законного рішення, як то передбачено статтею 110 КПК України, відтак не були належним чином перевірені всі доводи заявника, викладені у заяві.

Суд зауважує, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (рішення у справі «Асьонов та інші проти Болгарії» (Assenov and Others v. Bulgaria).

Суд, виходячи з приписів частини п`ятої статті 40 КПК України, позбавлений права надати вказівки (зобов`язання) слідчому у провадженні на здійснення конкретних слідчих дій, адже останній є самостійним у своїй процесуальній діяльності, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування й він не може переймати на себе функції слідства (пункт 18 частини першої статті 3, частина тертя статті 22 КПК України), однак слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що слідство зобов`язане провести у провадженні такий комплекс дій, який би не залишав місце сумнівам, а зроблені висновки випливали б зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту, а не ґрунтувались на припущеннях.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження, в якій просить скасувати постанову слідчого СВ Харківського регіонального управління поліції № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 від 24 березня 2021 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 лютого 2021 року за № 0000460 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 190 КК України, прийнята передчасно.

Слідчий суддя звертає увагу, що закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин вчинення злочину, оцінки слідчим зібраних та перевірених доказів, при цьому матеріали кримінального провадження не містять належним чином завіреної копії ували суду про витребування доказів, за не виконання якої може наступити кримінальна відповідальність, передбачена частиною другою статті 382 КК України.

Відповідно до частин першої, другої статті 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

З урахуванням вимог статті 307 КПК України суд доходить висновку про задоволення скарги частково, про скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження, в якій просить скасувати постанову слідчого СВ Харківського регіонального управління поліції № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 від 24 березня 2021 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 лютого 2021 року за № 0000460 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 190 КК України, у зв язку з її передчасністю та невідповідністю вимогам статей 283, 284 КПК України.

Стосовно бездіяльності щодо не виконання ухвали слідчого судді, тобто вимог скарги виконати ухвалу даної ухвалу слідчого судді від 07 квітня 2021 року суд зауважує, що відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.

Проте така бездіяльність не віднесена до переліку, визначеного частиною першою статті 303 КПК України, тобто така бездіяльність слідчого відповідно до статті 303 КПК України оскарженню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 9, 283, 284, 303-307 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Скаргу Голови громадської організації «Регіональний центр розслідувань» ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження № 0000460 від 20 лютого 2021 року - задовольнити частково.

Скасувати постанову слідчого СВ Харківського регіонального управління поліції № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 від 24 березня 2021 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 лютого 2021 року за № 0000460 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 190 КК України.

Матеріали кримінального провадження № 0000460 від 20 лютого 2021 року повернути органу досудового розслідування для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1