КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
18 листопада 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
судді-доповідача ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретаря судового засідання ОСОБА_4
за участю:
прокурора ОСОБА_5
В С Т А Н О В И Л А
Зміст оскаржуваного судового рішення.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
В обґрунтування апеляційних вимог прокурор зазначає, що вказана ухвала підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а саме порушень які перешкодили суду ухвалити законне та обгрунтоване судове рішення. Крім того, прокурор вказує, що посилання на відсутність відомостей про місце та спосіб вчинення злочину, як на підставу повернення обвинувального акту прокурора, вважає необгрунтованими, оскільки в обвинувальному акті фактичні обставини кримінального правопорушення викладаються так, як їх було встановлено під час досудового розслідування. Також прокурор наголошує, що судом під час ухвалення рішення про повернення обвинувального акту прокурору, не враховано та залишено поза увагою те, що кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 як з таким, з яким досягнуто згоди щодо укладення угоди про визнання винуватості, відповідно до вимог ч. 8 ст. 469 КПК України виділено прокурором в окреме провадження.
Позиції учасників судового провадження.
Заслухавши суддю доповідача, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, його пояснення, відповіді на запитання суду, перевіривши матеріали судового провадження в цій частині та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступного висновку.
Мотиви апеляційного суду.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Зокрема законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК цього Кодексу.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Частина 2 ст. 291 КПК України дає вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт, а саме:
1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;
2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);
3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);
3-1) анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);
4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;
5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;
6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;
7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;
7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими;
8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);
8-1) розмір пропонованої винагороди викривачу;
9) дату та місце його складення та затвердження.
Аналіз наведених норм кримінального процесуального закону дає підстави стверджувати, що на стадії підготовчого провадження в суді першої інстанції повернення обвинувального акта прокурору допускається лише у разі порушення прокурором чи слідчим вимог ч. 2 ст. 291 КПК України.
Як вбачається з оскаржуваної ухвали, суд зробив висновок, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України. Так, фактичні обставини кримінального правопорушення викладені в акті не містять відомостей щодо місця, способу вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України та щодо місця вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, а також відсутні дані щодо неможливості його встановлення досудовим розслідуванням. Відтак, наведене свідчить про неможливість вирішення судом питання у підготовчому судовому засіданні щодо підсудності даного кримінального провадження Шевченківському районного суду м. Києва. Окрім того, суд приходить до висновку, що в обвинувальному акті взагалі відсутнє юридичне формулювання обвинувачення за інкримінованими обвинуваченому злочинами.
Колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з такою позицією та оцінює її критично, оскільки місцевим судом в порушення ст. 291 КПК України надано оцінку змісту обвинувального акта, що в цій стадії є неприпустимим, адже обвинувальний акт ще навіть не оголошувався.
При цьому обставини, які відповідно до ч. 1 ст. 91 КПК України, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини кримінального правопорушення), винуватість обвинувачених у його вчиненні, всупереч висновку суду першої інстанції, наведені в обвинувальному акті конкретно та зрозуміло, зокрема даний обвинувальний акт містить формулювання обвинувачення, виклад фактичних обставин, що встановлені прокурором, посилання на кваліфікацію дій ОСОБА_6 . Отже, викладені в обвинувальному акті на виконання вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України відомості є достатніми для розуміння суті обвинувачення, в тих межах, які встановив прокурор .
Крім того, колегія суддів також вважає за необхідне зазначити, що складання обвинувального акту і зокрема формулювання обвинувачення є виключними повноваженнями органів досудового розслідування і прокуратури, суд не є стороною кримінального провадження і не може вказувати прокурору як необхідно скласти обвинувальний акт, викласти фактичні обставини кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення.
Відтак, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що виходячи із завдань підготовчого судового засідання, судом повернуто обвинувальний акт прокурору безпідставно, оскільки вказаний обвинувальний акт повністю відповідає вимогам ст. 291 КПК України.
Таким чином, підстав для повернення обвинувального акту, передбачених ч. 2 ст. 291 КПК України судом першої інстанції не встановлено.
З огляду на викладене, оскільки оскаржувана ухвала не відповідає критерію законності, визначеного ч. 2 ст. 370 КПК України, то вона підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.
Керуючись ст. ст. 291, 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, ?
П О С Т А Н О В И Л А
Апеляційну скаргу прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_5 - задовольнити.
Ухвала суду апеляційної інстанції є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І

_________________ _________________ _________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3