н/п 1-кп/336/763/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 грудня 2021 року м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі судді ОСОБА_1 ,
за участі:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0001439 від 21.10.2021, за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

15.12.2021 до суду надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 121 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого, яке мотивовано тим, що він обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, свідками правопорушення є його друзі і знайомі, зокрема ОСОБА_6 , не має стійких соціальних зв`язків, офіційного працевлаштування, а отже існують ризики визначені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

ОСОБА_4 просив суд застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту.

Захисник заперечував проти можливості вирішення зазначеного клопотання за відсутності потерпілого. Водночас вважав за можливе обрати щодо обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби.

При вирішенні клопотання прокурора про обрання щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень ч.3 ст.315 КПК України суд під час підготовчого провадження за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

При вирішенні таких питань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу, тобто статтями 131 213 КПК України.

Згідно із ч. 1 ст. 193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника.

Обов`язкова участь потерпілого при розгляді вказаного клопотання законом не передбачена, що спростовує відповідні доводи захисника.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи тощо.
Як вбачається з наданих суду матеріалів, щодо ОСОБА_4 на стадії досудового розслідування ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23.10.2021 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Відтак, у клопотанні прокурора ставиться фактично питання про продовження дії раніше застосованого щодо обвинуваченого запобіжного заходу.

Вирішуючи питання про доцільність продовження запобіжного заходу слідчий суддя має пересвідчитися у тому, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

В силу ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК.

Слідчим суддею при обранні ОСОБА_4 запобіжного було враховано наявність ризику переховування від слідства та суду, адже той переховався від суду в іншому кримінальному провадженні, у зв`язку із чим був оголошений судом у розшук, а також ризику вчинення іншого кримінального правопорушення.

Суд бере до уваги, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину в той час як відносно нього судом розглядається інше кримінальне провадження, що свідчить про існування ризику продовження злочинної діяльності.

Суворість можливого покарання не може бути єдиною підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, проте як зазначив Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року, суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.
Відтак продовжує існувати ризик переховування від суду наразі він не зменшився до такого рівня, щоб було можливе застосування іншого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
Як вбачається із списку осіб, які підлягають виклику в зал судового засіданні, долученому до обвинувального акту, ОСОБА_6 є свідком. Відтак не позбавленні сенсу доводи прокурора про можливість впливу обвинуваченого на нього та інших свідків .
Суд враховує, що захисник та обвинувачений просили змінити останньому запобіжний захід на більш м`який, однак суду не надали будь-яких посилань чи доказів зменшення тих ризиків, які були підставою для його обрання, а отже підстав для зміни запобіжного заходу не встановлено.
Керуючись ст.ст. 314-316, 392 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 (шістдесят) днів, тобто по 14 лютого 2022 року включно.
Ухвала в частині обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_1