УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 січня 2022 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , ознайомившись з матеріалами клопотання ОСОБА_2 про скасування арешту майна,-
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області з клопотанням про скасування арешту майна, посилаючись на те, що 22 січня 2018 року ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області (справа №127/27524/17) задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження №0000121 та накладено арешт на майно, яке було вилучено 12 серпня 2017 року під час огляду місця події, серед якого карабін «МКМ 0 72» № НОМЕР_1 -МО НОМЕР_2 , який належить йому згідно з дозволом № НОМЕР_3 , що підтверджується також дублікатом дозволу НОМЕР_4 на придбання зброї. Окрім арешту на карабін мисливський нарізний було накладено також арешт і на виявлені та вилучені належні йому 5 набоїв калібру 7,62 мм, які знаходились у магазині.

04 серпня 2018 року прокурором відділу прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 винесено постанову про виділення матеріалів досудового розслідування з кримінального провадження №0000121 в окреме провадження № №0000163 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Починаючи з часу накладення арешту, він неодноразово звертався з питанням щодо зняття арешту та повернення тимчасово вилученого належного йому майна до СВ Оратівського ВП Гайсинського ВП ГУНП у Вінницькій області та у СУ ГУНП у Вінницькій області, оскільки були проведені всі необхідні та можливі слідчі дії, судово-балістичні та інші судові експертизи у кримінальному провадженні, а тому відпала необхідність у подальшому арешті вилученого майна.

Згідно з листом СУ ГУНП у Вінницькій області за №3525/24-2019 від 26 квітня 2019 року його було повідомлено, що кримінальне провадження №0000121 від 12.08.2017 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, в порядку ст. 283 КПК України направлено до суду з обвинувальним актом.

03 листопада 2021 року він отримав постанову слідчого СВ Оратівського ВП Гайсинського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження №0000163 від 29.12.2018, однак накладений арешт на його майно не був скасований, оскільки останній не наділений повноваженнями скасовувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування, а тому він звернувся з даним клопотанням до слідчого судді.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання разом із усіма доданими до нього матеріалами слід повернути заявнику ОСОБА_2 для звернення до належного суду з наступних підстав.
У главі 10 КПК України «Заходи забезпечення кримінального провадження і підстави їх застосування» перелічено види заходів забезпечення кримінального провадження.

Так, відповідно до положень ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Підстави та процедура розгляду клопотання про скасування арешту майна врегульовані нормою статті 174 КПК України, згідно положень якої підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Відповідно до положень ст. 132 КПК України клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого загального суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Зі змісту зазначеної норми випливає, що клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження чи їх скасування, в тому числі скасування арешту майна подається за правилами виключної підсудності за місцем розташування органу, яким проводиться досудове розслідування, а не за місцем накладення арешту на майно.

Як зазначено в рекомендаційних роз`ясненнях Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження» від 05 квітня 2013 року №223-559/0/4/13, беручи до уваги, що законодавець у більшості випадків прямо зазначає, що судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування (ч. 7 ст. 100, ч. 2 ст. 132, ч. 1 ст. 184, ч. 1 ст. 192, ч. 2 ст. 199, ч. 1 ст. 201, ч. 3 ст. 244, ч. 10 ст. 290 КПК України), з урахуванням положень ч. 6 ст. 9 КПК України правильним є застосування зазначеного правила й до розгляду клопотань, територіальна підсудність щодо яких прямо не визначена процесуальним законом. Таким чином Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ зробив висновок, що клопотання під час досудового розслідування розглядаються слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
В матеріалах справи міститься постанова слідчого СВ Оратівського ВП Гайсинського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 від 29 грудня 2018 року про закриття кримінального провадження №0000163 від 04.05.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Як вбачається із постанови слідчого СУ ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 від 27.11.2017 про приєднання до матеріалів кримінального провадження речових доказів, карабін «МКМ 0 72» № НОМЕР_5 , який належить ОСОБА_2 та 5 гільз були оглянуті під час проведення судово-балістичної експертизи, визнані речовими доказами у кримінальному провадженні та передані для зберігання в камеру схову речових доказів Оратівського ВП Гайсинського ВП ГУНП у Вінницькій області.

Відтак кримінальне провадження, в рамках якого подане дане клопотання, розслідувалося органом досудового розслідування, який знаходиться поза межами територіальної підсудності Вінницького міського суду Вінницької області.

Так, пунктом 1 частини 1 статі 34 КПК України визначено, що кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил підсудності.

Підсудність - це сукупність юридичних властивостей кримінального провадження, на підставі яких кримінальний процесуальний закон визначає, в якому саме суді і в якому складі суддів має розглядатися і вирішуватися по суті справа. Підсудність виступає процесуальним інститутом, що має велике значення для належного відправлення правосуддя у кримінальному провадженні. Правила про підсудність випливають із основних засад судочинства, передбачених ст. 129 Конституції України, засад кримінального провадження, визначених у главі 2 КПК, а також засад організації судової влади, окреслених у розділі 1 Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Вони безпосередньо ґрунтуються на принципах побудови системи судів загальної юрисдикції, встановлених ч. 1 ст. 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», а саме територіальності, спеціалізації та інстанційності. Порушення правил підсудності належить до істотних порушень вимог кримінального процесуального закону та тягне за собою скасування судового рішення.

Стаття 34 КПК України регулює порядок направлення кримінального провадження з одного суду до іншого тільки після надходження до суду обвинувального акту для розгляду по суті за правилами глави 27 та 28 КПК України.

Заяви, клопотання, скарги у кримінальних провадженнях, які подані до суду (слідчим суддям) з порушенням правил підсудності, не вирішуються шляхом зміни підсудності судом та/або закриття судового провадження.

При цьому, ст. 34 КПК України не наділяє суди повноваженнями направляти такі заяви, клопотання, скарги для розгляду з одного суду першої інстанції до іншого.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо вона не підлягає розгляду в цьому суді.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 КПК України закони та інші нормативно-правові акти України, положення яких стосуються кримінального провадження, повинні відповідати цьому Кодексу. При здійсненні кримінального провадження не може застосовуватися закон, який суперечить цьому Кодексу.

Згідно ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Зважаючи на викладене, суд вбачає підстави для застосування аналогії закону, а саме норми пункту 2 частини 2 статті 304 КПК України щодо повернення скарги, яка не підлягає розгляду в цьому суді.

Отже, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання ОСОБА_2 про скасування арешту майна слід повернути останньому для подачі до належного суду за правилами підсудності.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 1, 9, 38, 170, 174, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_2 про скасування арешту майна повернути останньому для подачі до належного суду за правилами підсудності.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: