ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/4369/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"09" листопада 2021 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_7 , погоджене прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_8 , поданого в рамках кримінального провадження, внесеного 10 липня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002033, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 185, частиною другою статті 185, частиною третьою статті 289 КК України про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Єреван Республіка Вірменія, вірмена, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого
підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 185, частиною другою статті 185, частиною третьою статті 289 КК України,
ВСТАНОВИВ:
5 листопада 2021 до Дарницького районного суду міста Києва надійшло клопотання слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_7 , погоджене прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_8 , поданого в рамках кримінального провадження, внесеного 10 липня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002033, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 185, частиною другою статті 185, частиною третьою статті 289 КК України про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .

В обґрунтування клопотання слідчий вказує, що слідчим відділом Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002033, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 липня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 185, частиною другою статті 185, частиною третьою статті 289 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 10 липня 2021 року, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. С. Крушельницької 15-б, реалізуючи свій злочинний намір, діючи умисно з корисливих мотивів, підійшов до автомобіля «Тesla Model 3» червоного кольору, 2019 року випуску, який належить ОСОБА_9 та переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, зняв 2 номерні знаки НОМЕР_1 та з викраденим зник з місця злочину, завдавши потерпілому матеріальний збиток на суму 400 грн.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 185 КК України (таємне викрадення чужого майна (крадіжка)).

Крім цього, 10 липня 2021 року ОСОБА_6 за адресою: м. Київ, вул. С. Крушельницької 15-в, реалізуючи свій злочинний намір, діючи умисно з корисливих мотивів, підійшов до автомобіля «HYUNDAI SONATA» білого кольору, 2012 року випуску, який належить ОСОБА_10 , та переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, зняв 2 номерні знаки НОМЕР_2 та з викраденим зник з місця злочину, завдавши потерпілому матеріальний збиток на суму 400 грн.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 185 КК України (таємне викрадення чужого майна (крадіжка) повторно).

Крім цього, 10 липня 2021 року ОСОБА_6 за адресою: м. Київ, вул. Тростянецька, 121, реалізуючи свій злочинний намір, діючи умисно з корисливих мотивів, підійшов до автомобіля «Dacia Logan» синього кольору, 2008 року випуску, який належить ОСОБА_11 , та переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, зняв 2 номерні знаки НОМЕР_3 та з викраденим зник з місця злочину, завдавши потерпілому матеріальний збиток на суму 400 грн.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 185 КК України (таємне викрадення чужого майна (крадіжка) повторно).

10 липня 2021 року ОСОБА_6 у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 3:45 год, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Ващенка, 3, звернув увагу на автомобіль «MAZDA CX5» 2017 року випуску, сірого кольору, д.н.з НОМЕР_4 , який на праві власності належить ОСОБА_12 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, за допомогу невстановленого пристрою розбив скло в задній пасажирській двері «MAZDA CX5» 2017 року випуску, сірого кольору, д.н.з НОМЕР_4 після чого проник до салону автомобіля та перебрався на місце водія. Знаходячись у салоні вказаного автомобіля ОСОБА_6 запустив двигун вказаного автомобіля, розпочавши рух та зник з місця вчинення злочину разом із викраденим автомобілем MAZDA CX5» 2017 року випуску, сірого кольору, д.н.з НОМЕР_4 .

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 289 КК України (незаконне заволодіння транспортним засобом, повторно, що завдало великої матеріальної шкоди).

Клопотання мотивоване закінченням 10 листопада 2021 року строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 7 жовтня 2021 року, однак до зазначеного часу досудове розслідування не може бути завершено з об`єктивних причин, оскільки в рамках кримінального провадження необхідно виконати наступні слідчі (розшукові) дії, зокрема, провести примусове відібрання біологічних зразків на підставі ухвали суду та провести молекулярно-генетичну експертизу, надати доступ підозрюваному та його захиснику до матеріалів кримінального провадження, скласти та затвердити обвинувальний акт та реєстр матеріалів.

Слідчий посилається на те, що підставою звернення з клопотанням про продовження запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою у відношенні підозрюваного ОСОБА_6 , відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 184 КПК України, є встановлення під час досудового розслідування наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4, 5 частини першої статті 177 КПК України, та не зменшення їх на цей час, а саме можливість ОСОБА_6 переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню.

У зв`язку з чим у клопотанні слідчий просить продовжити підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 30 днів в межах досудового розслідування.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_7 , підтримали клопотання та доводи, що його обґрунтовують, просили суд клопотання задовольнити, посилаючись на доводи вказані у ньому, враховуючи наявність обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4, 5 частини першої статті 177 КПК України.

В обґрунтування ризиків, передбачених пунктами 1, 5 частини першої статті 177 КПК України, для запобігання яких до підозрюваного ОСОБА_6 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, прокурор посилається на те, що ризиком того, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового слідства та/або суду є те, що він, усвідомлюючи міру покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, може навмисно ухилятись від явки до органу досудового слідства та суду, тобто переховуватись з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Відповідно до рішення ЄСПЛ «Бекчієв проти Молдови» ризик переховування оцінюється також з урахуванням характеру людини, його моральних принципів, місця проживання, місця роботи, статків, сімейних стосунків, відносин з державою.

Співставлення можливих негативних для підозрюваного наслідків переховування у вигляді його ув`язнення у невизначеному майбутньому із засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим.

Ризиком того, що ОСОБА_6 може вчинити інше кримінальне правопорушення є те, що підозрюваний офіційно не працює, не має належних засобів для існування, не має міцних соціальних зв`язків.

Також, на думку прокурора, необхідно врахувати обставини, передбачені статтею 178 КПК України, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 289 КК України, соціальні зв`язки підозрюваного, відсутність у нього постійного офіційного місця роботи, майновий стан.

Під час досудового слідства не встановлено будь-яких ґрунтовних даних про те, що підозрюваний не може утримуватись в умовах слідчого ізолятору.

Підозрюваний ОСОБА_6 у судовому засіданні вказав, що він не вчиняв тих злочинів, що зазначені у підозрі та у клопотанні про обрання запобіжного заходу, у нього є місце роботи, має 2 павільйони на ринку, просив надати можливість працювати, відмовити у задоволенні клопотання та застосувати до нього домашній арешт.

Захисники ОСОБА_4 , ОСОБА_5 заперечили проти поданого клопотання, вказали, що підозра відносно ОСОБА_6 необґрунтована, відсутні будь-які належні докази того, що саме ОСОБА_6 вчинив ті кримінальні правопорушення, про які зазначено у клопотанні, відеофіксації, на якій би було зафіксовано ОСОБА_6 у органах досудового розслідування відсутнє. Вказали, що досудове розслідування триває значний час, проте слідчий досі не вчинив всіх необхідних слідчих дій, для того, щоб обґрунтувати та довести вину їх підзахисного. Також захисники вказали, що експертиза вартості автомобіля, що наявна в матеріалах кримінального провадження, виготовлена на замовлення слідчого, а отже у них виникає сумнів у її достовірності, з огляду на те, яка вартість зазначена автомобіля в ній, та за якою ціною вона дійсно була куплена потерпілим.

Також захисники вказали на невірну кваліфікацію злочину, відсутній такий елемент як повторність, злочин, якщо він був, злочин є триваючим, прокурором не обґрунтовано ризики, зазначені у клопотанні, не встановлено жодної особи, яка б підтвердила, що автомобіль викрав саме їх підзахисний.

Крім того, адвокати просили суд врахувати, що їх підзахисний добропорядна людина, раніше не судимий, мав місце роботи, хоча і неофіційно, у ОСОБА_6 є жінка, з якою він проживає разом без реєстрації шлюбу, що свідчить про його міцні соціальні зв`язки, ця жінка має інвалідність 3-ої групи по зору. Крім того, ОСОБА_6 має захворювання: гепатит С.

Вислухавши прокурора, слідчого, підозрюваного та його захисників, дослідивши надані до клопотання матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступних висновків.

У судовому засіданні встановлено, що слідчим відділом Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002033, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 липня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 185, частиною другою статті 185, частиною третьою статті 289 КК України.
10 липня 2021 року в рамках зазначеного кримінального провадження ОСОБА_6 було затримано в порядку, передбаченому статтею 208 КПК України.

10 липня 2021 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, частиною першою статті 185, частиною другою статті 185, частиною третьою статті 289 КК України.

12 липня 2021 року на підставі ухвали слідчого судді підозрюваному обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з правом внесення застави.

6 вересня 2021 року на підставі ухвали слідчого судді строк дії запобіжного заходу продовжено до 10 вересня 2021 року в межах строку досудового розслідування.

7 вересня 2021 року постановою керівника Дарницької окружної прокуратури м. Києва строк досудового розслідування продовжено до трьох місяців, тобто до 10 жовтня 2021 року, у зв`язку з не проведенням призначених експертних досліджень, що не залежить від активних дій слідчого.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 7 жовтня 2021 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0002033 від 10 липня 2021 року продовжено до чотирьох місяців.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 7 жовтня 2021 року дію запобіжного заходу продовжено до 10 листопада 2021 року в межах строку досудового розслідування.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 9 листопада 2021 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0002033 від 10 липня 2021 року продовжено до 10 грудня 2021 року.

В якості підтвердження обґрунтованості підозри органом досудового розслідування до матеріалів клопотання надано наступні докази:

- витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань про внесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення від 10 липня 2021 року;

- протоколи прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 10 липня 2021 року від ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12
- протоколи огляду місця події від 10 липня 2021 року;
- постанови про визнання речовими доказами від 10 липня 2021 року;
- протоколи допиту потерпілих від 10 липня 2021 року ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ;
- протоколами допиту свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , які зокрема пояснили, що 9 липня 2021 року заступили на чергування в екіпажі «Рубін»,в ході патрулювання в радіоефірі отримали інформацію від екіпажу «Резус» про те, що по вул. Російській автомобіль «MAZDA CX5» сірого кольору не виконав вимогу про зупинку та зник у дворовій території, обстеживши які автомобіль не було виявлено. О 3:40 год за адресою перехрестя вул. Санаторній-Литвинського вони помітили автомобіль сірого кольору, схожий за описом. Наздогнати цей автомобіль вдалось по вул. Славгородській біля Парку партизанської слави. На поданий сигнал синього та червоного кольору та вимогу про зупинку вказане авто не зупинилось. В ході переслідування наздогнати автомобіль вдалось по вул. Борова, 11, де працівники поліції помітили, як людина вибігла з авто та побіг дворовою територією. В ході переслідування по АДРЕСА_3 було затримано громадянина, який назвав себе як ОСОБА_6 , документів на автомобіль він не мав. Під час огляду автомобіля було виявлено номерні знаки від різних автомобілей а також рюкзак з пристроєм, ймовірно для зчитування ключа автомобіля;

-протокол допиту свідка ОСОБА_16 , яка вказала, що 10 липня 2021 року о 4:00 год ранку, вона перебувала за адресою місця свого проживання: АДРЕСА_4 , перебуваючи на другому поверсі будинку почула на вулиці голосний звук, схожий на гальмування автомобіля та яскравий спалах світла від автомобільних фар. Підійшовши до вікна вона побачила сірий автомобіль, водій якого не впорався з керуванням, не зміг зманеврувати у поворот по направленню вул. Дібровна. Вона звернула увагу на чоловіка, який вийшов з автомобіля (опис чоловіка зазначений у протоколі);

- протокол затримання у порядку ст. 208 КПК України;
-протокол допиту підозрюваного за участю захисника;
- іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.
Відповідно до частини другої статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.
Слідчий суддя враховує, що поняття обґрунтована підозра не визначене у національному законодавстві, але, зважаючи на вимоги, закріплені у статті 9 КПК України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд враховує позиції Європейського суду з прав людини викладені в його рішеннях.
Так, у пункті 32 справи «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, Series А, № 182) від 30 серпня 1990 року зазначено, що обґрунтована підозра це коли існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
На думку суду, обґрунтованість підозри повинна бути визначена враховуючи положення статті 94 КПК України, а саме, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Дослідивши у судовому засіданні надані органом досудового розслідування докази, суд дійшов висновку про те, що вони є такими, що обґрунтовують підозру ОСОБА_6 в інкримінованих злочинах, так як надані слідчим докази свідчать про те, що ОСОБА_6 міг вчинити інкриміновані дії при зазначених у клопотанні обставинах.
Отже, суд вважає, що має місце наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчинені злочину, передбаченого частиною першою статті 185, частиною другою статті 185, частиною третьою статті 289 КК України. При цьому, злочин, передбачений частиною третьою статті 289 КК України відповідно до статті 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років.
Відповідно до частини першої статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно із пунктом 4 частини другої статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Загальні підстави і порядок застосування та продовження запобіжного заходу визначені у статтях 194, 199 КПК України, конструкції яких передбачають такі критерії дослідження слідчим суддею обставин (фактів):
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження дії запобіжного заходу;
3) обставини, які перешкоджають закінченню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу.
Доводи захисника, наведені на підтвердження його позиції щодо необґрунтованості пред`явленої підозри, суд оцінює критично, оскільки на етапі досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину, та за якою нормою Кримінального закону ця особа підлягає відповідальності, оскільки належна оцінка представлених у справі доказів буде здійснена в межах судового провадження.
Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих відомостей повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувальних заходів.
Досліджуючи матеріали клопотання, надані докази, пояснення прокурора, беручи до уваги пояснення підозрюваного в судовому засіданні, а також особистість ОСОБА_6 , суд погоджується з тим, що на даний час наявні ризики того, що ОСОБА_6 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, оскільки, як встановлено органами досудового розслідування ОСОБА_6 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , власником вказаного будинку є ОСОБА_17 , який повідомив працівникам поліції, що ОСОБА_6 дійсно зареєстрований за вказаною адресою, проте причини для його реєстрації він не знає, бо цим займалась його дружина, яка наразі померла, ОСОБА_6 він не бачив декілька років та збирається звертатись до суду із заявою для зняття його з реєстрації. Крім того до клопотання були додані протоколи допитів свідків, які допитувались за різними адресами можливого проживання підозрюваного, з яких можливо встановити, що ОСОБА_6 часто змінює місце фактичного проживання.
Суд враховує, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину та у разі визнання його винним йому може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років з конфіскацією майна або без такої, а тому очікування можливого суворого вироку може мати значення для вірогідного ризику переховування, який слідчий суддя вважає цілком вірогідними з огляду на співставлення можливих негативних для підозрюваного наслідків переховування порівняно із засудженням до покарання у виді позбавлення волі. Крім цього, слідчий суддя враховує, що такий ризик є змінюваним в залежності від стадії досудового розслідування та зібраних у кримінальному провадженні доказів, що підтверджують причетність підозрюваного до інкримінованих йому злочинів, в той час як метою застосування запобіжних заходів є запобігання певним ризикам саме у майбутньому.
Також існують ризики того, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_6 офіційно не працевлаштований, не має міцних соціальних зв`язків (офіційно не одружений, дітей не має, стосовно батьків жодної інформації ані досудовим слідством, ані захистом суду надано не було).
Між тим, на думку суду, відсутній такий ризик незаконно впливати на свідків, потерпілих та перешкоджати кримінальному провадженню, оскільки на його обґрунтування не було наведено жодних пояснень та не надано відповідних доказів.
Наявність обґрунтованої підозри та наявність ризиків, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, надають підстави для продовження запобіжного заходу відносно такого підозрюваного.
Відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, що є частиною національного законодавства України відповідно до Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини», тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції» (Letellier v France), 12369 / 86, 26 червня 1991 року).
Водночас, практика Європейського суду з прав людини не вимагає, щоб на момент обрання чи продовження запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.
При цьому слідчий суддя враховує те, що відповідно до статті 183 КПК України тримання під вартою - є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Вичерпний перелік підстав застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначено у частині другій статті 183 КПК України та розширеному тлумаченню не підлягає.
Відповідно до положень статті 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа та інші.
Таким чином, слідчий суддя вважає доведеним стороною обвинувачення існування обставин, які свідчать про те, що заявлені в клопотанні про обрання запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою ризики не зменшилися.
Так, під час розгляду попередніх клопотань щодо застосування запобіжного заходу, слідчими суддями було надано оцінку тим обставинам, що підозрюваний за місцем реєстрації не проживає, часто змінює місце проживання, повідомив адресу місця проживання, яка є іншою за ту, що зазначена у договорі оренди наданого захистом, відповідно до якого орендарем є жінка з якою нібито проживає підозрюваний, утриманців, родичів не має, отже міцні соціальні зв`язки відсутні. Також було враховано тяжкість покарання. Крім того, у підозрюваного відсутня будь яка власність на території України. Інші можливі дані про види зв`язків з країною, слідчому судді не повідомлено. Таким чином, наведені обставини та характеризуючи дані підозрюваного не змінились.

Крім того, слідчими суддями було встановлено, що підозрюваний не працює, відомості про джерела доходу для власного утримання стороною захисту не надано, у зв`язку з чим, слідчий суддя вважає, що ризик передбачений пунктом 5 частини першої статті 177 КПК України не зменшився та є високим.

Варто зауважити, що метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених статтею 177 КПК України і встановлених в судовому засіданні, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність.
Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги пункти 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Стосовно доводів захисту щодо не встановлення слідчим дійсної вартості викраденого автомобіля, та, як наслідок, невірна кваліфікація правопорушення, з огляду на наявність договору купівлі продажу автомобіля, у викраденні якого підозрюється ОСОБА_6 , суд зазначає, що вартість, викраденого автомобіля, вказана у договорі купівлі-продажу, не може слугувати підставою для зміни кваліфікації. Так, укладений договір є цивільно правовою угодою, у якій сторони могли зазначити будь-яку вартість автомобіля, крім того з часу укладення угоди вартість могла зрости внаслідок підвищення цін на ринку рухомого майна, або внаслідок проведення ремонтних робіт автомобіля. Отже, для об`єктивного встановлення розміру шкоди, необхідно визначити середню ринкову вартість автомобіля
Як вбачається з висновку експерта від 20 вересня 2021 року № СЕ-19/111-21/42829-АВ середня ринкова вартість автомобіля «MAZDA CX5» 2017 року випуску, сірого кольору, д.н.з НОМЕР_4 станом на 10 липня 2021 року 473950 грн.

Твердження захисту щодо неправомірності такого висновку судом оцінюється критично, з огляду на відсутність належного спростування.

З урахування встановлених обставин, слідчий суддя приходить до висновку про те, що прокурор довів, а захистом не спростовано дійсні підстави для застосування найсуворішого запобіжного заходу, зважаючи на особу підозрюваного, його роль у вчиненні злочину та наслідки такого злочину, а саме: тримання під вартою без права на внесення застави, який забезпечить належну процесуальну поведінку вказаного підозрюваного з урахуванням обставин правопорушення та його особи.
Інші більш м`які запобіжні заходи, передбачені статтею 176 КПК України, не зможуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і його належну поведінку, зважаючи на його особу.
Слідчий суддя приймає до уваги надані захисником у судовому засіданні та зазначені вище дані про особу підозрюваного, але зваживши на усі обставини справи, вважає на цьому етапі досудового розслідування ці дані є такими, що не переважують встановлені у судовому засіданні ризики того, що підозрюваний може ухилитись від виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.
Підстави, які унеможливлюють перебування підозрюваного ОСОБА_6 в умовах ізоляції за станом здоров`я, слідчим суддею не встановлено.
За вказаних обставин, надавши оцінку усім наданим сторонами доказам, та з урахуванням даних про особу підозрюваного, його стану здоров`я, сімейного і матеріального стану, його ролі у скоєному злочині, а також наслідків вчинення такого злочину, з урахуванням того, що строк досудового розслідування продовжено до 10 грудня 2021 року, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах продовженого строку досудового розслідування.
Керуючись статтями 7, 110, 131, 132, 176-178, 183, 186, 193-197, 369-372, 376 КПК України, суд,
ПОСТАНОВИВ:

клопотання слідчого задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на 30 днів, в межах продовженого строку досудового розслідування, а саме до 9 грудня 2021 року включно.
Визначити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 заставу у розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 454000 грн.

В разі внесення застави застоводавцем (підозрюваним, або іншою фізичною чи юридичною особою) негайно звільнити ОСОБА_6 з під варти та покласти на нього наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду;

- не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання обов`язків, покладених судом, застава звертається в дохід держави, а до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладене грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Строк дії ухвали до 3 год. 45 хв. 9 грудня 2021 року.
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення до Київського апеляційного суду. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Повний текст ухвали складено 15 листопада 2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1