Справа № 548/2228/21
Провадження №1-кп/548/260/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2021 року Хорольський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Хорол Полтавської області кримінальне провадження № 0000308 по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, такого, що має на утриманні одну малолітню дитину, РНОКПП: НОМЕР_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:
22.09.2021 близько 00:05 год обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи на АЗК «ВОҐ» за адресою: с. Глибока Долина, вул. Глибокодолинська, буд. 27, Лубенського району Полтавської області, на грунті раптово виниклих неприязних відносин, що виникли під час словесної сварки з потерпілою ОСОБА_5 , якає дружиною обвинуваченого, наніс останній кулаками рук не менше п`яти ударів, в тому числі не менше одного удару в область голови, не менше двох ударів в область обличчя та не менше двох ударів в область правого передпліччя, внаслідок чого потерпіла отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому кісток носу, закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забійної рани на голові, припухлостей на голові та обличчі, синців на верхній повіці правого ока, правому променево-зап`ястковому суглобі, правому передпліччі, а також садна на переніссі, що відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, цивільний позов визнав частково, а також пояснив, що 22.09.2021 близько 00:00 год на території автозаправки «ВОҐ» між ним та його дружиною ОСОБА_5 виник конфлікт на грунті ревнощів, в ході якого обвинувачений став бити потерпілу кулаками рук по голові, обличчю та правій руці. У вчиненому розкаявся, вказав, що дуже шкодує за свої дії.
Допитана в якості потерпілої ОСОБА_5 в частині місця, часу вчинення кримінального правопорушення та механізму нанесення тілесних ушкоджень надала покази, що ущзгоджуються з показаннями обвинуваченого, позов підтримала, просила призначити обвинуваченому найсуворіше покарання.
Виходячи з того, що обвинувачений свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, в суді заявив, що сумнівів у достовірності доказів по справі, зібраних під час досудового розслідування кримінального провадження, він не має, ніякі обставини не оспорює, тому як обвинувачений, так і прокурор та потерпіла вважали недоцільним дослідження судом усіх доказів, які ніким не оспорюються. За таких обставин, після роз`яснень цьому обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження положень та наслідків ст. 349 КПК України, судове слідство по справі було обмежене допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження стосовно відомостей, які характеризують особу обвинуваченого.
Кваліфікація злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне нанесення легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочаний розлад здоров`я, є вірною, так як обвинувачений ОСОБА_4 22.09.2021 близько 00:05 год, перебуваючи на АЗК «ВОҐ» за адресою: с. Глибока Долина, вул. Глибокодолинська, буд. 27, Лубенського району Полтавської області, на ґрунті особистих неприязних відносин, умисно наніс потерпілій ОСОБА_5 кулаками рук не менше п`яти ударів по голові, обличчю та передпліччю, в результаті чого потерпілій були заподіяні легкі тілесні ушкодження, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує щире каяття та активне сприяння розслідуванню кримінальної справи.
Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд враховує вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує, що обвинуваченим вчинено кримінальний проступок, з урахуванням наявних по справі пом`якшуючих та обтяжуючої покарання обставин, та даних про особу обвинуваченого, який є працездатним та не має інвалідності, ніде не працює, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у вигляді громадських робіт, яке буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та недопущення вчинення ним нових кримінальних правопорушень в подальшому.
Вирішуючи справу в частині заявленого потерпілою ОСОБА_5 цивільного позову, суд бере до уваги наступне.
Так, потерпілою ОСОБА_5 по справі заявлено цивільний позов про відшкодування завданих злочином моральної шкоди в розмірі 25 000 грн, а також судових витрат, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу.
На обґрунтування моральної шкоди цивільний позивач зазначає, що у зв`язку з учиненим ОСОБА_4 щодо неї кримінальним правопорушенням, ОСОБА_6 перебувала в емоційному стресі, було принижено її честь і гідність, порушений звичний спосіб її життя, вчинення відносно неї проступку негативно плинуло на стан здоров`я потерпілої та завдало їй моральних страждань.
В судовому розгляді позивачка підтримала позовні вимоги, просила задовольнити їх в повному обсязі.
Обвинувачений проти повного задоволення цивільного позову заперечив, визнав позовні вимоги в межах відшкодування в розмірі 2 000,00 грн, зазначивши, що своїми діями не завдав значних моральних страждань потерпілій.
Розглянувши цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 , суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
Відповідно до вимог ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.
Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. У випадках, коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні з мінімальним розміром заробітної плати чи неоподатковуваним мінімумом доходів громадян, суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діють на час розгляду справи. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.
Відповідно до п. 17-1 вказаної постанови Пленуму Верховного суду України потерпілий, тобто особа, якій заподіяно моральну шкоду внаслідок незаконних дій, має право пред`явити позов про її відшкодування у кримінальному процесі.
Пунктом 3 цієї ж постанови встановлено, що під моральною (немайновою) шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Судом встановлено, що внаслідок вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_5 було заподіяно не тільки тілесні ушкодження, а й психологічні страждання і переживання, наслідком чого стало порушення звичного способу життя.
З урахуванням обставин вчинення проступку, особи потерпілої, яка була дружиною обвинуваченого на час вчинення кримінального правопорушення, характеру негативних наслідків, викликаних діями ОСОБА_4 , глибини фізичних та душевних страждань потерпілої, а також зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану потерпілої, суд, з врахуванням вимог розумності і справедливості, вважає необхідним зменшити розмір заявленої потерпілою моральної шкоди, та вважає необхідним визначити розмір морального відшкодування в сумі 7 000 грн.
Крім цього, розглянувши вимогу цивільної позивачки щодо стягнення з ОСОБА_4 понесених потерпілою витрат на правничу допомогу у розмір 2 000,00 грн, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Частинами 1, 2 ст. 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
У матеріалах справи наявні докази сплати позивачкою витрат на правничу допомогу, отриману на підставі договору від 11.11.2021 року, у розмірі 2 000,00 грн, таким чином факт понесення позивачем судових витрат знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, відповідно вимоги ОСОБА_5 про їх стягнення підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 31, 176 179, 369 371, 373 376, 394, 395 КПК України, ст. 1167, 1177 ЦК України суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 200 (двохста) годин громадських робіт.
Запобіжний захід обвинуваченому до набрання вироком законної сили не обирати.
Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , моральну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, в розмірі 7 000,00 грн, а також 2 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, а всього 9 000 (дев`ять тисяч) грн.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Згідно зі ст. 376 ч. 6 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілій та прокурору.
Копію вироку не пізніше наступного дня направити учасникам судового провадження, що не були присутні при проголошенні вироку суду.
Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Хорольський районний суд за виключенням оскарження обставин, які ніким не оспорювалися та не досліджувалися в суді.

Головуючий: