СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/9136/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2021 року м. Київ
слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі предстаників заявника ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Національного банку України у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000152 від 13.02.2021, про скасування арешту майна, -

В С Т А Н О В И В:

Національний банк України звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 16.02.2021 року у справі № 759/3030/21 на нерухоме майно, а саме, нежитлову будівлю загальною площею 10182,30 кв.м., за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, будинок 139, корп. 20 літ. О, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00, що належить на праві власності акціонерному товариству з обмеженою відповідальністю «Київмедпрепарат».
Клопотання обґрунтоване тим, що ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 16.02.2021 у справі № 759/3030/21 (далі - Ухвала) задоволено клопотання прокурора у кримінальному провадженні - прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_5 про накладення арешту в рамках кримінального провадження, внесеного до реєстру досудових розслідувань за № 0000152 від 13.02.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.
Згідно з Ухвалою накладено арешт на нежитлову будівлю загальною площею 10 182,30 кв.м., за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, будинок 139, корп. 20 літ. О, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00, що належить AT «Київмедпрепарат» (, адреса м.Київ, вул. Саксаганського, 139)
Проте, вважають, що клопотання прокурора про арешт майна, а також постанова слідчого в ОВС СУ Головного управління Національної поліції в Київській області від 13.02.2021 про визнання вказаного майна речовим доказом у кримінальному провадженні не містить об`єктивних підстав та будь-якого обґрунтування, якому чи яким із критеріїв визначеним статтею ст. 98 КПК України відповідає це майно. При цьому у клопотанні не вказано, що стосовно власника майна (AT «Київмедпрепарат») здійснюється кримінальне провадження, а належне товариству нерухоме майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у тому числі є предметом, який був об`єктом кримінально-протиправних дій, грошима, цінностями чи іншими речами, набутими кримінально протиправним шляхом, або отримано юридичною особою AT «Київмедпрепарат» внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Орган досудового розслідування у клопотанні не надав жодної оцінки правової підстави для арешту майна - нежитлових приміщень, достатності доказів необхідності забезпечення збереження цього речового доказу, можливого розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову, наслідків арешту майна для інших осіб. Об`єктивних підстав вважати, що нерухоме майно, яке перебуває у власності AT «Київмедпрепарат» та знаходиться в іпотеці Національного банку, виступало знаряддям вчинення кримінального правопорушення та набуто в результаті вчинення кримінального правопорушення, тобто є доказом злочину і відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, та віднесено саме до знаряддя вчинення кримінального правопорушення або ж містить на собі ознаки вчиненого кримінального правопорушення, або ж відповідні сліди кримінального правопорушення, - немає.
Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що діями невстановлених службових осіб може бути спричинена шкода саме інтересам Держави в особі Національного банку України. Проте, потерпілим чомусь визнано ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста», яка не має жодного відношення ні до Національного банку, ні до інтересів Держави.
Рішенням Господарського суду м. Києва від 24.01.2020 у справі №910/21578/16, яке набрало законної сили, в рахунок погашення боргу ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» за кредитами, виданими Національним банком України в порядку рефінансування у загальному розмірі 4 214 609 886,22 грн., звернуто стягнення на предмет іпотеки корпус №20 літера «О» загальною площею 10 182,3 кв.м., адреса: м. Київ, вул. Саксаганського, 139, що належить ПАТ «Київмедпрепарат» на користь Національного банку України шляхом продажу на прилюдних торгах із визначенням вартості майна в межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження» на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій...».
Водночас, Національний банк також є кредитором ПрАТ «Росава», що підтверджується ухвалою Господарського суду Київської області від 21.01.2020 у справі №911/2498/18 із Єдиного державного реєстру судових рішень.
Таким чином, арешт, накладений ухвалою слідчого судді, крім іншого перешкоджає виконанню вказаного рішення Господарського суду м.Києва і як наслідок порушує майнові права та інтереси Національного банку та Держави в цілому.
Представники заявника клопотання підтримали, просили його задовольнити у повному обсязі.
Прокурор у судове засідання не з`явився, направив заяву про розгляд клопотання у його відсутності.
Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши клопотання та долучені до нього документи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.
У відповідності до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора, може бути виконано завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому, закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
13.02.2021 року нежитлову будівлю загальною площею 10182,30 кв.м., за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, будинок 139, корп. 20 літ. О, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00, що належить на праві власності акціонерному товариству з обмеженою відповідальністю «Київмедпрепарат» визнано слідчим речовим доказом у кримінальному провадженні. При цьому, слідчий суддя враховує, що вказана постанова слідчого містить лише посилання на фактичні обставини справи, загальне формулювання та цитування норм КПК України, без посилання на конкретні дані, які дають достатні підстави для висновку про те, що вказане майно може містити у собі інформацію, яка має доказове значення у кримінальному провадженні.
Також слідчий суддя враховує, що рішенням Господарського суду м. Києва від 24.01.2020 у справі №910/21578/16, яке набрало законної сили, звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме корпус №20 літера «О» загальною площею 10 182,3 кв.м., адреса: м. Київ, вул. Саксаганського, 139, що належить ПАТ «Київмедпрепарат», на користь Національного банку України
Прокурором не надано доказів того, що майно на яке накладено арешт згідно ухвали слідчого судді Святошинського районного суду м.Києва від 16.02.2021р., може бути знаряддям вчиненого кримінального правопорушення, зберегло на собі сліди, або містить інші відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, є об`єктом кримінально протиправних дій, набуте кримінально протиправним шляхом. Також у судовому засіданні не доведено існування обставин, які дають підстави вважати, що вказане майно продовжує бути доказом у даному кримінальному провадженні та необхідності у подальшому застосуванні такого виду заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.
Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що прокурором не надано достатніх і належних доказів обґрунтованості накладення арешту на майно, що виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи, потребам досудового розслідування, отже клопотання про скасування арешту майна слід задовольнити.

Керуючись ст.ст.170, 174, 369 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання Національного банку України у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000152 від 13.02.2021, про скасування арешту майна задовольнити.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 16.02.2021 у справі № 759/3030/21 на нерухоме майно, а саме, нежитлову будівлю загальною площею 10182,30 кв.м., за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, будинок 139, корп. 20 літ. О, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00, що належить на праві власності акціонерному товариству з обмеженою відповідальністю «Київмедпрепарат» ().
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1