справа №619/5200/21
провадження №1-кп/619/385/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 жовтня 2021 року Дергачівський районний суд
Харківської області
в складі: головуючого-судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Харків, не працюючого, освіта неповна середня, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 384 КК України, суд -
В С Т А Н О В И В :
Тобто, свідок ОСОБА_3 суду неправдиві показання, які суперечать його показанням, наданим під час допиту у якості свідка, одночасного допиту осіб, проведення додаткового слідчого експерименту, під час яких повідомляв та наполягав на своїх показах, а саме про те, що ввечері 17.03.2021 до нього в гості прийшли три інші особи, які знаходилися в стані алкогольного сп`яніння. Крім того, вони вчотирьох почали розпивати горілку в кімнаті за місцем мешкання ОСОБА_3 . Під час вживання спиртних напоїв між трьома іншими особами виник конфлікт, але ОСОБА_3 їх заспокоїв та вони продовжили вживати горілку. Через деякий час горілка закінчилася та ОСОБА_3 пішов щоб придбати ще. Повернувшись додому, на подвір`ї за місцем мешкання ОСОБА_3 , останній побачив третю ішу особу, зайшовши до кімнати, де вони раніше вживали горілку ОСОБА_3 побачив першу іншу особу, яка сиділа на дивані та палила, та також на дивані сиділа друга інша особа, на обличчі якої була кров. За ОСОБА_3 до будинку зайшла третя інша особа. На питання ОСОБА_3 , що трапилося, йому відповіли, що другій іншій особі спричинили тілесні ушкодження та попрохали ОСОБА_3 допомогти вивести з будинку другу іншу особу, останній відмовився. Тоді дві інші особи підняли з дивану другу іншу особу та за руки вивели на вулицю, який в цей час хрипів та виражався нецензурною мовою в бік двох інших осіб. Також зазначені показання підтверджені ОСОБА_3 під час допиту в якості свідка від 19.10.2021.
Своїми протиправними діями ОСОБА_3 , вчинив кримінальне правопорушення - проступок передбачений ч.1 ст. 384 КК України, а саме: введення в оману суду, тобто завідомо неправдивому показанні свідка.
Прокурор ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про розгляд кримінального проступку у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Обвинуваченим ОСОБА_3 , представленим захисником ОСОБА_5 подано заяву, згідно якої він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку.
01 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII.
Законом №2617-VIII внесено зміни до Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 12 КК України (в редакції від 1 липня 2020 року) визначено, що кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини.
Частиною 2 статті 12 КК України визначено, що кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , є кримінальним проступком.
Частиною 1 статті 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, а потерпілий не заперечує проти такого розгляду.
Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Згідно ч. 2 ст. 4 КК України злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.
Статтею 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, його дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст.384 КК України, тобто введення в оману суду, завідомо неправдивому показанні свідка.
При вирішенні питання про призначення покарання, суд, відповідно до ст.ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, що витікає з положень ч. 2 ст. 50 КК України.
Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставить у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.
У рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03 жовтня 2002 року Європейський суд з прав людини зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою.
Враховуючи дані про ОСОБА_3 який на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий, враховуючи обставину, яка пом`якшує покарання, якою відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття у вчиненому, а також враховуючи відсутність обставин, які відповідно до ст. 67 КК України є обтяжуючими покарання, суд вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції статті у виді арешту.
Речові докази у справі відсутні.
Витрати на залучення експертів відсутні.
Керуючись ст.ст.381, 382, 394 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.384 КК України та призначити йому покарання у виді арешту строком на 1 (один) місяць.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту його фактичного затримання.
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим у той же строк з моменту вручення копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1