Провадження №: 1-кс/755/3917/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" вересня 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 , у межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002557 від 02.09.2021 року про арешт майна,

в с т а н о в и в:

Слідчий Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві звернувся до суду з вказаним клопотанням, погодженим прокурором Київської місцевої прокуратури №4, у межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002557 від 02.09.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України.
Клопотанням обґрунтоване тим, що 02.09.2021, приблизно о 12:21, перебуваючи у приміщенні магазину «ЄВА», за адресою: м. Київ, пр-кт Соборності, 2/1, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, та діючи з корисливих мотивів, ОСОБА_4 , наблизився до відкритого стелажу із парфумами, переконався, що за його діями ніхто не спостерігає та користуючись вільним доступом взяв один флакон туалетної води «Givenchy Blue Label», ємкістю 100 мл, закупівельною вартістю 1249,00 грн, що належить ТОВ «РУШ».
Продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на повторне таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 сховав вказаний товар собі під одяг та з неоплаченою флаконом туалетної води почав рухатись в напрямку виходу з приміщення магазину, проте на виході з магазину був зупинений працівниками охорони магазину. Так, ОСОБА_4 , виконавши всі дії, які він вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але не зміг довести злочин до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівниками магазину. Своїми злочинними діями ОСОБА_4 , намагався завдати майнової шкоди ТОВ «РУШ» на загальну суму 1249 гривні 00 копійки.
У подальшому, відповідно до ст.ст.104, 105, 106, 234, 237, 223 КПК України слідчим СВ Дніпровського управління поліції ГУ НП у м. Києві, в присутності двох понятих, 02.09.2021 року, за адресою АДРЕСА_1 , було проведено огляд місця пригоди, під час якого ОСОБА_4 добровільно видав викрадене майно, а саме один флакон туалетної води «Givenchy Blue Label», ємкістю 100 мл.
Вищезазначені речі постановою слідчого визнанне майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.
У судове засідання учасники кримінального провадження не з?явилися, слідчий просив клопотання задовольнити у його відсутність.
Власники майна у судове засідання не з`явилися, що, відповідно до ч.1 ст.172 КПК України, не перешкоджає слідчому судді розглянути клопотання.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного.
Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Крім того, п.1 ч.2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт на майно накладається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
При цьому, ч.10 ст.170 КПК України, зазначає, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Речовими доказами згідно ч.1 ст.98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Крім того, на підставі вимог ч.5 ст.9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.
Також, у ст.1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
На підставі викладеного, з урахуванням мотивів клопотання про арешт майна та доданих до клопотання документів, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим доведено наявність достатніх підстав вважати, що мав місце факт вчинення кримінального правопорушення та про необхідність накладення арешту на майно на підставі ч.2 ст.170 КПК України, оскільки існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти органи досудового розслідування з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 110, 131, 170-175, 309КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 , у межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002557 від 02.09.2021 року про арешт майна - задовольнити.
Накласти арешт на майно, вилучене 02.09.2021 року, під час огляду місця події, за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: на один флакон туалетної води «Givenchy Blue Label», ємкістю 100 мл, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування майном.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя