Справа № 585/2103/18
Номер провадження 1-кп/585/41/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2021 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_7 , представника потерпілого ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ромни кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ромни Сумської обл., громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого в кв. АДРЕСА_2 , не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, -

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Ромни Сумської обл., громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, не працюючого, мешканця кв. АДРЕСА_3 , не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Близько 19 години 4 серпня 2017 року, ОСОБА_9 , разом з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , на автомобілі DEO Nехіа, р. № НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_10 , прибули на територію, де здійснює підприємницьку діяльність ОСОБА_7 , за адресою АДРЕСА_4 , щоб забрати з роботи матір ОСОБА_11 , яка в той час працювала бригадиром. Під час перебування поблизу адміністративного корпусу території, між ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_7 виник словесний конфлікт, у зв`язку з тим що на думку ОСОБА_7 , на його запитання про причини перебування в такий час на території, ОСОБА_9 і ОСОБА_10 відповіли зверхньо і не пояснили причин. В ході словесного конфлікту ОСОБА_7 наблизився до ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , які поводитися зухвало, а саме перебуваючи у громадському місці, ігноруючи загальноприйняті норми поведінки, висловлювалися на адресу ОСОБА_7 нецензурними словами. ОСОБА_7 попередив ОСОБА_9 та ОСОБА_10 що він власник території і керівник підприємства і запропонував покинути територію. Не реагуючи на пропозицію ОСОБА_7 . ОСОБА_10 , стоячи напроти нього, через малозначний привід, а саме у зв`язку з такою конфліктною ситуацією, з хуліганських спонукань, демонструючи свою зверхність та зухвалість над іншою особою, штовхнув руками ОСОБА_7 і в цей же час ОСОБА_13 , порушуючи громадський порядок, використовуючи малозначний привід, наніс один удар кулаком руки в область потилиці ОСОБА_7 . Після цього ОСОБА_7 повернувся обличчям до ОСОБА_9 та почав відходити назад. Не зупиняючись на вчиненому, продовжуючи свої хуліганські дії, не реагуючи на прохання присутнього ОСОБА_14 , припинити такі дії та не наносити тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , ОСОБА_9 діючи з хуліганських спонукань, з мотивів явної неповаги до суспільства, прагнучи показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки у суспільстві, для того, щоб самоутвердитися за рахунок приниження інших та протиставити себе іншим громадянам, знову наніс один удар кулаком правої руки в область обличчя ОСОБА_7 . В подальшому ОСОБА_7 , намагаючись захиститися від ударів ОСОБА_9 , спробував нанести удар останньому, але ОСОБА_9 ухилився від удару і наніс наступний удар кулаком правої руки в область нижньої щелепи ОСОБА_7 . В цей час ОСОБА_12 , який стояв позаду ОСОБА_7 , діючи з хуліганських спонукань, з мотивів явної неповаги до суспільства, з особливою зухвалістю, порушуючи громадський порядок, використовуючи малозначний привід, прагнучи показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки у суспільстві, щоб самоутвердитися за рахунок приниження ОСОБА_7 та протиставити себе іншим громадянам, наніс один удар кулаком йому в спину. ОСОБА_7 повернувся обличчям до ОСОБА_10 , який не зупиняючись на вчиненому, знову наніс два удари кулаком руки у верхню частину тулуба, а саме в область обох плечей ОСОБА_7 та ставлячись зі зневагою до норм поведінки в суспільстві, кулаком правої руки наніс черговий удар в щелепу ОСОБА_7 від чого останній впав на землю. Після цього ОСОБА_9 , який стояв позаду ОСОБА_7 , та ОСОБА_10 , який стояв перед ним, діючи спільно, продовжили наносити удари ногами в різні частини тулуба та кінцівок ОСОБА_7 , який лежав на землі та прикриваючись руками прохав припинити протиправні дії. Після цього ОСОБА_9 і ОСОБА_10 перестали наносити удари ОСОБА_7 , який почав підводитися з землі. В цей час коли ОСОБА_7 , намагаючись підвестися з землі, стояв на колінах, ОСОБА_9 нехтуючи усіма загальноприйнятими нормами поведінки, проявляючи свою зверхність та зухвалість, наніс ще один удар ногою в область голови ОСОБА_7 , від чого він знову впав на землю та втратив свідомість. Після цього ОСОБА_9 та ОСОБА_10 припинили свої дії та покинули територію. В наслідок протиправних дій ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . ОСОБА_7 спричинені тілесні ушкодження. Згідно висновку експерта № 282 від 23.10.2017 при судово-медичному огляді у ОСОБА_7 були виявлені наступні тілесні ушкодження: рана в лівій тім`яній ділянці, синець на спинці носа, синець на нижній повіці лівого ока, по одному синцю в проекції обох плечових суглобів, два синці в проекції правого колінного суглобу, садно на передній поверхні лівої гомілки. Згідно оригіналу історії хвороби № 7874/871 неврологічного відділення Роменської ЦРЛ ОСОБА_7 знаходився на стаціонарному лікуванні з 4 по 18 серпня 2017 року з діагнозом: закрита черепно-мозкова травма. Струс головного мозку. Забійна рана голови. Характер пошкоджень вказує на те, що вони могли утворитися від дії тупих твердих предметів (предмета) з обмеженою контактуючою поверхнею. Пошкодження може відповідати 04.08.2017, на що вказують дані судово-медичного огляду та медична документація. Пошкодження в ділянці голови у вигляді забійної рани, синців, струсу головного мозку розглянуті в купі та згідно п. 2.3.2 а, правил визначення тілесних пошкоджень, затверджених наказом № 6 від 17.01.1995 року МОЗ України «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» відносяться до легких тілесних ушкоджень, які потягли за собою короткочасні розлади здоров`я. Решта тілесних ушкоджень в ділянці верхніх та нижніх кінцівок згідно п. 2.3.2 б, правил визначення тілесних пошкоджень, затверджених наказом № 6 від 17.01.1995 року МОЗ України «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» відноситься до легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 вину у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчиненого групою осіб не визнав. Цивільний позов не визнав. Від дачі суду свідчень, в порядку визначеному судом 18 жовтня 2018 року, відмовився.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 вину у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчиненого групою осіб не визнав. Цивільний позов не визнав. Від дачі суду свідчень, в порядку визначеному судом 18 жовтня 2018 року, відмовився.

Не заважаючи на не визнання ОСОБА_9 та ОСОБА_10 вини у вчиненні інкримінованого злочину, їх вина підтверджена сукупністю зібраних у справі доказів.

Допитаний в якості потерпілого ОСОБА_7 дав суду свідчення що 4 серпня 2017 року він перебував на своїй території в с. Хмелів і був одягнутий як звичайний працівник. На територію заїхав автомобіль синього кольору ОСОБА_15 , до автомобіля підійшов охоронець, люди сказали що приїхали у справах. Він в цей час підійшов до їдальні і біля приміщення оглядав плоди персика, з ним був їх працівник ОСОБА_16 . Вони побачили що з автомобіля вийшли троє осіб і прямують до їх будівлі. Колега у них запитав куди вони йдуть. У відповідь їм сказали, що вони до мами. Він запитав: «До якої мами?» у відповідь було: «До своєї мами». ОСОБА_17 сказав що це не відповідь, а їх цікавить до якої саме мами. Побачивши таку ситуацію, він сказав тим хлопцям, що йому не подобається їх риторика, вони відповіли що якщо не подобається риторика, хай підходять до них. Вони з колегою стали підходити до хлопців. Почалася словесна перепалка, з приводу того хто тут такий і що він собою являє, хлопці поводилися зухвало. Він вважав що він господар в даній ситуації, так як він захищав свою територію. Коли він підійшов до ОСОБА_9 , підійшов майже впритул, і можливо сказав на нього щось образливе, з приводу його віку. ОСОБА_18 відступив на крок назад. Сидоренко в цей час був у перепалці з ОСОБА_19 . В цей час ОСОБА_20 став висловлювати претензії щодо того хто він тут такий і чому так поводиться, при цьому застосовував нецензурні слова. Він відповів ОСОБА_21 щоб він йшов собі і назвав його «сосунком». ОСОБА_21 його відштовхнув. Він не бив його, лише відштовхнув. В цей час він відчув удар в потилицю. Він повернувся до того, хто його вдарив, там стояв ОСОБА_18 . Він намагався трохи відійти, але ОСОБА_18 наносив йому удари в область обличчя і тулуба, наніс декілька ударів. Він намагався відповісти на удар, але тут відчув що ззаду на нього теж здійснюється напад, так як відбулося декілька ударів. Позаду був ОСОБА_21 він повернувся і через декілька ударів ОСОБА_21 його збив з ніг. Він впав на асфальт і розсік собі голову. Після цього він підвівся навколішки,намагаючись встати на ноги, і в цей час він відчув сильний удар, від чого в нього потемніло в очах і він відчув дуже сильний біль. Він зрозумів лише те, що його вдарили по голові, і на якийсь час він втратив свідомість. В цей час, як йому пізніше розповіли, підбіг охоронник і вийшла мати ОСОБА_22 . Коли він прийшов до тями то намагався зафіксувати хлопців на телефон. Потім відбувалася ще перепалка, і вже потім хлопці сіли в автомобіль і від`їхали за ворота їх території і зупинилися. Вони знову вийшли з автомобіля і почали йому погрожувати. Коли вони від`їздили він взяв декілька камінців і кинув по їх автомобілю, він раз попав по автомобілю. Потім вони з ОСОБА_19 поїхали в лікарню, за кермом був ОСОБА_14 . В цій події він сам вів лише словесну перепалку, ніяких фізичних заходів не вживав, нецензурну лайку він взагалі не використовує в лексиці. З початку, до того часу поки його не вдарили він навіть не думав що хлопці так агресивно налаштовані. Хто саме наніс йому перший удар він не бачив, тому що удар був ззаду, але позаду нього був лише ОСОБА_23 . Потім колив він повернувся ОСОБА_18 наніс йому ще не один удар, бив він кулаками. ОСОБА_24 коли бив його один раз попав у ніс, у нього не такий сильний удар як у ОСОБА_18 . Також наносили удари в область тулуба і декілька в обличчя. Бійка припинилася коли він втратив свідомість. Коли стали збиратися працівники фірми, хлопці припинили його бити. Як він прийшов до тями, він витягнув телефон і став фотографувати тих хлопців. Він намагався дати відсіч, намагався нанести удари ОСОБА_18 , але ОСОБА_25 спритно уникав його ударів, і наносив удари у відповідь. Їх весь цей час намагався зупинити ОСОБА_14 , але у нього була загіпсована рука і ОСОБА_22 схопив його за хвору руку і не відпускав, той не міг вириватися. До 4 серпня він не знав ні ОСОБА_18 ні ОСОБА_21 , бачив лише ОСОБА_22 . Ініціаторами конфлікту були хлопці, якби ОСОБА_20 не відштовхнув його, нічого б цього не сталося. В тій бійці участі більше ніхто не приймав. Найсильніший удар йому наніс ОСОБА_26 , він цього не бачив, але в того було порване взуття і той навіть сказав що ще й взуття порвав. Він цим хлопцям ніяких ударів не спричиняв, намагався, але не міг і дістати до них. З початку він навіть не міг здати заяву в поліцію. Територія, на якій це відбувалося розташована за межами населеного пункту, на даний час виготовляється план території, дана земельна ділянка йому не належить. Належать йому будівлі, які там розташовані і він їх використовує в підприємницькій діяльності. Територія не огороджена, в`їзд був вільний, але там є шлагбаум, він тоді був відкритий, але шлагбаум видно. На його думку видно що це господарський двір. Чи були перед територією написи щодо заборони на в`їзд він не пам`ятає. Є вказівник на дорозі Конотоп-Ромни що там за 1 км розташований Роменфрут, торгова марка, яка зареєстрована на підприємця ОСОБА_27 . Охоронець перебував у своєму службовому приміщенні. І потім йому охоронець говорив, що він підходив і запитував що потрібно цим хлопцям, а ті відповіли що приїхали у справах. Коли хлопці вийшли з автомобіля і йшли, вони рухалися у бік адміністративної будівлі, тобто у його бік. Сидоренка він бачив і ОСОБА_22 теж мав би його знати, бо вони сиділи за одним столом, так як колись святкували в них на території день народження ОСОБА_28 . Коли хлопці відповіли що вони приїхали до мами, він ОСОБА_22 не роздивився, бо той був далеко. Вони намагалися уточнити до якої саме мами приїхали хлопці, але ті йому відповіли що яка йому різниця до якої мами. Він говорив хлопцям що вони господарі території вже коли виганяли їх. Як йому пояснив охоронець, то він не втручався в ситуацію тому, що вважав що керівник сам все з`ясує. ОСОБА_29 на його адресу висловлювався нецензурно. Він теж висловлювався на адресу ОСОБА_21 нецензурно, один раз, і перепросив за це, коли хлопці приходили до нього в лікарню. Він того дня був тверезий. Він намагався дати відсіч, намагався нанести удари у відповідь з метою захисту, він не мав наміру спричинити якусь шкоду чи біль тим хлопцям. Він ні разу не попав по тим хлопцям, бо вони спритно ухилялися. Поліцію він не викликав. Хлопців він побачив тоді як вони вийшли з автомобіля, йшли вони «вальяжною» ходою і показували на стоянку автомобілів, на якій було декілька автомобілів. Йому не сподобалося їх хода, вона була якась неспокійна. Він не впізнав ОСОБА_22 бо він не пам`ятає його в обличчя і бачив його тоді здалеку. Вони з хлопцями почали наближатися одне до одного. Хлопці йшли неспокійною ходою. Він ішов до хлопців щоб з`ясувати навіщо вони прибули на територію. Він діяв на випередження. Хлопці нікого крім них з ОСОБА_19 не ображали. Вони тим хлопцям теж відповідали в такому тоні як ті з ними говорили. До ОСОБА_30 він підійшов впритул щоб той зрозумів що це його територія. ОСОБА_22 в цьому конфлікті приймав участь лише словесно і відтяг від місця ОСОБА_31 . Коли його били він відступав, щоб уникнути ударів, але хлопці йшли на нього. Зухвалість хлопців виразилася в нецензурній лайці. Він звернув увагу на цю походку хлопців, якщо приходять в гості, так себе не поводять і не ходять. Чому не було конфлікту у хлопців з охоронцем він не знає. Він не виключає що ситуація виникла не випадково, тому що за декілька днів до цього було висловлено незадоволення роботою ОСОБА_28 . Відповідь «Ми до мами» не влаштувала тому, що вони намагалися конкретніше з`ясувати до якої саме мами. Коли на нього напали люди він захищався. Ця територія охороняється, там багато техніки вартісної тому вони змушені охороняти. ОСОБА_32 працювала у нього. Охоронця він не кликав, тому що не думав, що буде така розв`язка ситуації. На той час коли він потрапив у лікарню в нього був страховий поліс. Страхова вимагала проведення медогляду. Він був застрахований у страховій компанії «Медлайф» Квитанція від 16.02.18 стосується лікування в пізніший час, документи, про це лікування він у позові не писав. МРТ головного мозку йому було призначене.

Представник потерпілого ОСОБА_8 в судовому засіданні підтримала цивільний позов і його обґрунтування. Пояснила, що наскільки їй відомо страхова компанія не відшкодувала ОСОБА_33 витрати на лікування.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_14 дав суду свідчення, що з ОСОБА_34 стосунки хороші. З обвинуваченими стосунків немає ніяких, до тих подій взагалі не знав їх. Того дня він знаходився на території тракторної бригади з ОСОБА_35 , десь після 18 години вийшли з офісу і помітили хлопців, які стояли біля машин. Ті хлопці були не знайомі, тому вони запитали у них до кого приїхали, ті відповіли що до мами. Вони перепитали до якої мами, і один з них відповів що до його мами. Перепитали до якої саме мами і вони відповіли питанням: «Яка тобі різниця?». Він відстав від ОСОБА_36 бо був з велосипедом і ОСОБА_37 підійшов до хлопців перший і сказав що йому не подобається їх риторика. Коли ця розмова відбувалася, один з хлопців відступив і вдарив ОСОБА_36 по потилиці. Коли ОСОБА_37 повернувся до того хто вдарив, ОСОБА_36 став бити ззаду інший хлопець. Він намагався розборонити їх, але третій присутній хлопець його відштовхнув і після цього став між ним та хлопцями і розставивши руки не пускав його до них. В момент коли вони побачили хлопців вони були на відстані близько 50 м, а потім наближалися. Він бачив що саме ОСОБА_23 наніс ОСОБА_38 перший удар. Він бачив як і куди ОСОБА_39 наносили удари. Він побачив як ОСОБА_37 впав і бачив як ті хлопці били його лежачого ногами в різні частини тіла, по рукам, по голові, по ногам. Били обидва. Третій хлопець перешкоджав йому підійти до цих хлопців щоб втрутитися. Коли ОСОБА_40 лежав обоє хлопців били його. Останній удар ОСОБА_39 наніс ОСОБА_29 ногою в область голови, коли той хотів підвестися. Він не бачив щоб ОСОБА_40 наносив удари тим хлопцям. Ті хлопці на землю не падали. Хлопці самі припинили бійку і пішли до автомобіля. Ці обставини відбувалися на території тракторної бригади на початку серпня 2017 року, після 18 години, це територія колишньої тракторної бригади. Він просив ОСОБА_41 і ОСОБА_25 зупинитися і не бити ОСОБА_36 , але вони не реагували і продовжували. Ці події тривали можливо хвилину. ОСОБА_40 нецензурно не висловлювався, він не чув щоб ОСОБА_37 «посилав» ОСОБА_42 . ОСОБА_43 йшов до тих хлопців тому, що хотів з`ясувати чому ці хлопці прибули і що роблять на території. Що саме хотів ОСОБА_37 він точно не знає. ОСОБА_37 коли ішов до хлопців, говорив що це його територія і щоб вони пояснили хто вони. ОСОБА_37 пізніше пояснював йому, що хотів з`ясувати хто ці хлопці і чому прибули на територію. Він не чув від хлопців спочатку якихось образливих слів. Він був позаду ОСОБА_36 і відстав десь метрів на 15. На території тракторної бригади він був тому, що вони з ОСОБА_44 співпрацюють і він інколи у ОСОБА_36 брав трактори для обробки землі, яка у нього є. Територія бригади з боку в`їзду була огороджена, там є шлагбаум. На той час шлагбаум був відкритий. Територія охороняється і охоронець тоді був на місці. Чи бачив цих хлопців охоронець, до тих подій, він не знає. Хлопці на його думку поводилися агресивно, то сідали в машину, то виходили, голосно розмовляли, сміялися. В той час у ОСОБА_36 на території відбувалася видача грошей за смородину, могли приїздити люди отримувати гроші за смородину. Хлопці також підходили до машини ОСОБА_36 , розглядали її, вони ходили декілька хвилин. Він теж запитував до кого ті хлопці прибули. І перепитував до якої мами. Чи знав ОСОБА_37 цих хлопців він не знає. ОСОБА_37 підійшов до ОСОБА_25 майже впритул, так йому здалося. Холоша відступив назад, а ОСОБА_37 повернувся до ОСОБА_21 , той здається щось запитав у ОСОБА_36 . В цей час був на відстані не більше 2 метрів. ОСОБА_37 стояв між хлопцями, ОСОБА_21 був перед ОСОБА_27 . Бійка почалася з того що ОСОБА_36 вдарив ззаду по потилиці ОСОБА_25 . ОСОБА_27 повернувся до ОСОБА_25 і тут ОСОБА_36 став бити ОСОБА_20 . ОСОБА_37 здається закривався від ударів. В нього самого була здорова тільки ліва рука, тому він підійшов до них і хотів розмирити їх і лівою рукою намагався перешкодити їм. Велосипед в цей час він поклав на землю. Він не чув точно слів ОСОБА_36 і хлопців, коли ОСОБА_37 підійшов до них, бо був на відстані приблизно 20 метрів від них. Коли відбувся перший удар він був на відстані десь 2 метри. Він не може сказати хто саме вдарив ОСОБА_36 так, що той впав, лише побачив що ОСОБА_37 лежить на землі, здається на лівому боці. Він не бачив і як саме падав ОСОБА_37 , побачив що той лежить і все. Він стояв з боку спини ОСОБА_36 . Він говорив хлопцям що вони на їхній території і говорив щоб вони припинили бійку. На його думку конфлікт виник тому що вони приїхали на чужу територію, поводилися не так як слід. На його думку хлопці порушили громадський спокій, вони голосно говорили, поводилися зухвало. Автомобіль хлопці стояв не на дорозі але і не на стоянці. Саме він перший запитав у хлопців чому вони прибули, і потім перепитував до чиєї мами. Якби хлопці пояснили кого саме вони приїхали забрати конфлікту не відбулося б.

Допитана в якості свідка ОСОБА_45 дала суду свідчення що ОСОБА_46 вона знає, вона працювала в нього по договору. Стосунки з ним нормальні. В той день, в серпні 2017 року, увечері, десь перед 20 годиною, коли вона вийшла з кухні і йшла в бік вагончиків, побачила ОСОБА_47 і ОСОБА_31 , які були зліва від неї. Далі вона побачила що стояла якась машина з якої чулися голосні звуки. ОСОБА_48 запитував у тих що біля машини до кого вони, а звідти пролунала не ввічлива відповідь. Далі вона лише чула голосні крики. Коли поверталася побачила, що ОСОБА_48 про щось говорив по телефону. Вона пішла знову в приміщення. Чи бив тоді хтось когось вона не бачила, вона просто пройшла і не оберталася. Крики вона не могла зрозуміти, так як не прислухалася. Вона точно бачила одного хлопця в автомобілі, скільки їх було точно сказати не може. ОСОБА_27 і ОСОБА_49 йшли поряд, вони розмовляли між собою, а потім спитали до кого ті хлопці. Чи вчиняв хтось з тих хлопців протиправні дії вона не бачила, чула тільки відповідь. ОСОБА_14 вона знала, хто він вона не знає, він там бував періодично. ОСОБА_50 була бригадиром, в неї є син, це вона сама розповідала. Вона того сина бачила один раз, ще до тих подій. Паркану там немає, є шлагбаум, який вдень відкривають, можуть і закривати. Автомобіль був від неї метрів на 60. Вона не роздивлялася ту машину і чи були люди біля автомобіля вона не роздивлялася. Пам`ятає лише питання ОСОБА_27 до кого вони. ОСОБА_51 зором вона бачила, що хтось виходить з автомобіля. Коли поверталася вона побачила біля машину ОСОБА_27 з телефоном. Зір у неї поганий, тому вона не може напевно сказати чи був син їх працівниці там чи ні. З охоронцем вона з цього приводу не спілкувалася. Коли вона поверталася автомобіль, що стояв на території був вже за шлагбаумом.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_11 дав суду свідчення, що він у дружніх стосунках з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . ОСОБА_46 до цих подій знав, бо його мати працювала у нього. Того дня як відбувалися події вони приїхали в с. Хмелів. ОСОБА_52 , сказав що вони стали на їх території і став кричати чого вони до них приїхали. Потім він підійшов до них і став агресивно розмовляти з ОСОБА_25 та ОСОБА_53 . Там куди вони приїхали територія була не огороджена. Він упізнав ОСОБА_40 і на запитання чого приїхали він відповів ОСОБА_27 , що приїхали по маму. ОСОБА_27 ніхто не бив. Він не бачив як ОСОБА_27 били, він бачив лише що ОСОБА_27 лежить на щебні. На питання ОСОБА_46 він пояснював що вони приїхали по його матір ОСОБА_54 . На його думку ОСОБА_40 його впізнав. ОСОБА_55 і ОСОБА_25 взагалі не говорили нічого ОСОБА_27 . Той чоловік що підійшов разом з ОСОБА_27 намагався підійти до ОСОБА_41 і ОСОБА_27 . Він дійсно тримав за руку того чоловіка що підійшов з ОСОБА_27 . Ці події тривали десь 5-7 хвилин. ОСОБА_27 поводився агресивно, той чоловік що з ОСОБА_27 був спокійний, ОСОБА_55 і ОСОБА_25 теж поводилися нормально. Ніяких ушкоджень у ОСОБА_27 він не бачив. У скільки годин вони туди приїхали він не пам`ятає. Приїхали втрьох з ОСОБА_25 і ОСОБА_53 . Зупинилися на в`їзді з лівого боку. Які там були неподалік будівлі він не пам`ятає. Вони сиділи в автомобілі і чекали на маму. Він їй телефонував і вона знала, що вони приїхали. Через пару хвили вони вийшли з автомобіля і стояли чекали неподалік. ОСОБА_46 він побачив через 5 хвилин як приїхали, він сам в цей час стояв біля автомобіля. ОСОБА_27 вийшов з будівлі, якої саме не пам`ятає, був від них на відстані десь 50 метрів. ОСОБА_40 став кричати що вони тут роблять, а він відповів що приїхали забрати маму. ОСОБА_40 запитав яку маму, а він відповів що приїхали забрати ОСОБА_54 . ОСОБА_40 сам підбіг до них агресивно і став кричати що це його територія. Хлопці йому щось відповіли, що саме він не пам`ятає. ОСОБА_40 став руками штовхати хлопців, спочатку ОСОБА_56 потім ОСОБА_57 . Як саме він їх штовхав він не пам`ятає. Далі він став спиною до хлопців і розмовляв з ОСОБА_46 колегою, щоб не було далі конфлікту. Він побачив, що ОСОБА_40 агресивно поводиться. Він з тим чоловіком став спілкуватися щоб той не вступився за ОСОБА_27 . Він повернувся до них спиною вже коли ОСОБА_24 впав після того як його штовхнув ОСОБА_27 . Що далі робив ОСОБА_40 він не пам`ятає. Він в цей час повернувся спиною до хлопців і став говорити з колегою ОСОБА_27 . Він тримав того чоловіка за руку, бо той хотів його штовхнути. За яку саме руку він тримав того чоловіка він не пам`ятає. Він в того чоловіка не бачив ніяких особливостей. Чи був у того чоловіка гіпс чи пов`язка він не пам`ятає. Він не бачив щоб тоді хтось комусь наносив якісь удари. Він не бачив нічого крім штовханини яку створив ОСОБА_52 . Коли він стояв спиною до друзів і ОСОБА_27 він не чув про що вони говорили, тому що спілкувався з тим чоловіком. Звуків бійки чи лайки він не чув. Він став говорити тому чоловікові, що вони зараз поїдуть. І він повернувся і пішов до машини і побачив як ОСОБА_27 лежить на щебні. Холоша і ОСОБА_58 теж пішли до машини. Його мати прийшла коли вони вже сідали в автомобіль.

Допитана в якості свідка ОСОБА_50 дала суду свідчення, що обвинувачені друзі її сина, ОСОБА_7 знає, на сьогодні стосунків з ОСОБА_59 немає ніяких, так як вона вже там не працює. Того дня, під вечір, коли вона вийшла з душа побачила, що ОСОБА_20 лежить на землі. Коли підійшла то їй розповідали що ОСОБА_40 вдарив ОСОБА_41 . Саму бійку вона не бачила. Коли вона запитала що трапилося їй син пояснив, що коли вони приїхали на території ОСОБА_40 запитав що вони тут роблять, він пояснив що приїхали по маму, а ОСОБА_40 став лаятися нецензурно, і вигонити хлопців з території. Вона сказала хлопцям щоб їхали з території і чекали її за територією, а саме пішла збиратися. Що було далі вона не пам`ятає. Коли вона вже прийшла до автомобіля вона бачила розбите скло автомобіля. В цей час ОСОБА_27 і ОСОБА_60 вже не було. У неї з ОСОБА_27 конфліктів не було. Від душа до автомобіля відстань може метрів 20, недалеко. Син до неї приїздив і раніше забирати з роботи. Територія там не огороджена, машини можуть заїздити без перешкод. ОСОБА_49 на той час працював у ОСОБА_27 якимось помічником. Вона у ОСОБА_27 працювала агрономом. На скільки їй відомо раніше з приводу того що хтось заїхав на територію ніяких конфліктів не було. Туди могли заїздити і автомобілі, люди приїздили по сажанці та інше. Коли вийшла з душа і підійшла до хлопців, тоді вона побачила що ОСОБА_21 лежить на землі, спочатку не помітила, лише як наблизилася тоді побачила. ОСОБА_40 щодо цього випадку до неї ніяких претензій не висловлював.

Згідно досудової доповіді щодо ОСОБА_9 , яку складено 9 листопада 2018 року ризик повторного вчинення кримінального правопорушення середній, ризик небезпеки для суспільства низький. Орган пробації вважає що виправлення особи без позбавлення або обмеження волі можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (т.1 а.п.139-140).

Згідно досудової доповіді щодо ОСОБА_10 , який складено 9 листопада 2018 року ризик повторного вчинення кримінального правопорушення середній, ризик небезпеки для суспільства низький. Орган пробації вважає що виправлення особи без позбавлення або обмеження волі можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (т.1 а.п.142-143).

Відповідно витягу з ЄРДР № 0001005 10 жовтня 2017 року в ЄРДР внесені дані з правовою кваліфікацією передбаченою ч.2 ст. 296 КК України на підставі ухвали слідчого судді про зобов`язання внесення в ЄРДР даних за заявою ОСОБА_7 по факту вчинення хуліганських дій. Вказане підтверджено також ухвалою слідчого судді від 29 вересня 2017 року. (т.1 а.п.169-170).

7 серпня 2017 року складено протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення. Згідно якого ОСОБА_7 повідомив що 4 серпня 2017 року близько 19:50 за адресою АДРЕСА_4 , троє невідомих нанесли тілесні ушкодження (т.1 а.п. 176).

Згідно протоколу тимчасового доступу до речей і документів 27 вересня 2017 року вилучено історію хвороби ОСОБА_7 № 7874 на 15 аркушах (т.1 а.п. 183-184).

Згідно висновку експерта № 282 судово-медичної експертизи ОСОБА_7 , проведеної у період з 7 серпня 2017 року по 23 жовтня 2017 року, при судово-медичному обстеженні 7.08.2017року у ОСОБА_7 були виявлені наступні тілесні ушкодження: рана в лівій тім`яній ділянці, синець на спинці носа, синець на нижній повіці лівого ока, по одному синцю в проекції обох плечових суглобів, два синці в проекції правого колінного суглобу, садно на передній поверхні лівої гомілки. Згідно оригіналу історії хвороби № 7874/871 неврологічного відділення Роменської ЦРЛ ОСОБА_7 знаходився на стаціонарному лікуванні з 4 по 18 серпня 2017 року з діагнозом: закрита черепно-мозкова травма. Струс головного мозку. Забійна рана голови. Характер пошкоджень вказує на те, що вони могли утворитися від дії тупих твердих предметів. Пошкодження може відповідати 04.08.2017, на що вказують дані судово-медичного огляду та медична документація. Пошкодження в ділянці голови у вигляді забійної рани, синців, струсу головного мозку розглянуті в купі та згідно п. 2.3.2 а, правил визначення тілесних пошкоджень, затверджених наказом № 6 від 17.01.1995 року МОЗ України «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» відносяться до легких тілесних ушкоджень, які потягли за собою короткочасні розлади здоров`я. Решта тілесних ушкоджень в ділянці верхніх та нижніх кінцівок згідно п. 2.3.2 б, правил визначення тілесних пошкоджень, затверджених наказом № 6 від 17.01.1995 року МОЗ України «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» відноситься до легких тілесних ушкоджень. (т.1 а.п.185-186).

Згідно висновку експерта № 398 додаткової судово-медичної експертизи ОСОБА_7 , проведеної 9 листопада 2017 року тілесні ушкодження у ОСОБА_7 могли утворитися від дій спричинених йому ОСОБА_61 та ОСОБА_62 , як це було продемонстровано потерпілим під час слідчого експерименту (т.1 а.п.188).

6 листопада 2017 року, в період з 14 години 15 хвилин до 15 години 30 хвилин проведено слідчий експеримент з участю потерпілого ОСОБА_7 в ході якого потерпілий розповів та продемонстрував як саме йому наносили удари ОСОБА_29 та ОСОБА_24 за результатами слідчої дії складень протокол та фототаблицю (т.1 а.п. 189-192).

Згідно висновку експерта № 397 додаткової судово-медичної експертизи ОСОБА_7 , проведеної 9 листопада 2017 року характер і локалізація тілесних ушкоджень у ОСОБА_7 не виключає можливості утворення їх при обставинах, продемонстрованих свідком ОСОБА_14 під час слідчого експерименту (т.1 а.п.194).

6 листопада 2017 року, в період з 15 години 45 хвилин до 16 години 25 хвилин проведено слідчий експеримент з участю свідка ОСОБА_14 в ході якого свідок розповів та продемонстрував як саме наносили удари ОСОБА_29 та ОСОБА_24 ОСОБА_7 . Зокрема продемонстрував: як ОСОБА_24 відштовхнув ОСОБА_7 , як саме ОСОБА_29 кулаком наніс удар в потилицю ОСОБА_7 , як ОСОБА_63 лежав на землі а ОСОБА_29 та ОСОБА_24 наносили удари ногами по тілу з обох сторін, та як ОСОБА_29 наніс один сильний удар ОСОБА_64 в обличчя. За результатами слідчої дії складено протокол та фототаблицю (т. 1 а.п. 189-192).

23 січня 2018 року в період часу з 15 години 6 хвилин до 15 години 25 хвилин проведено слідчий експеримент з потерпілим ОСОБА_7 в ході якого потерпілий підтвердив обставини продемонстровані ним 6 листопада 2017 року в ході слідчого експерименту. Безпосередньо на місці події пояснив, що в ході словесної перепалки він підійшов майже впритул до ОСОБА_30 і той відступив на крок, а тут ОСОБА_24 почав говорити йому хто він такий а він сказав йому пішов звідси і назвав «сосунком», а той відштовхнув його від себе а він відступив назад в цей час відчув біль в потилиці, як він зрозумів це був удар рукою. Після цього він відскочив і розвернувся, а ОСОБА_21 став переміщатися в інше місце. І тут він побачив ОСОБА_56 , який стояв у боксерській стійці і наніс йому кілька ударів по обличчю. Він намагався захищатися і тут відчув не сильний удар в спину. Він повернувся побачив ОСОБА_21 і той теж наніс йому кілька ударів по тілу. Яку точно кількість ударів йому нанесли він конкретно сказати не може, але не менше 10. ОСОБА_21 наніс йому удар в область щелепи і від цього удару він впав на землю на правий бік. Коли він лежав на землі ОСОБА_24 наносив йому удари ногою і також відчував удари ззаду. Після цього він почав підводитися став на коліна і побачив що стоїть ОСОБА_21 і тут він відчув сильний удар по голові і втратив свідомість. При цьому ОСОБА_65 продемонстрував як саме відбувалися ці події, як йому наносили удари, в якому він був положенні в цей час. (т. 1 а.п. 198-200).

Згідно висновку експерта № 86 додаткової судово-медичної експертизи ОСОБА_7 , проведеної 21 березня 2018 року характер і локалізація тілесних ушкоджень у ОСОБА_7 не виключає можливості утворення їх при обставинах продемонстрованим ним під час проведення слідчого експерименту (т.1 а.п.202).

23 січня 2018 року проведено огляд місця події про що складено протокол огляду та фототаблиця (т.1 а.п. 203-205).

14 травня 2018 року в період з 9 години 15 хвилин до 9 години 40 хвилин проведено слідчий експеримент з участю підозрюваного ОСОБА_10 , в ході якого останній розповів та продемонстрував як саме відбувалися події 4 серпня 2017 року та показав як його відштовхував ОСОБА_65 та наніс йому один удар кулаком у груди. За наслідками слідчої дії складено протокол та фототаблицю (т.1 а.п. 208-211).

Згідно висновку експерта № 122 додаткової судово-медичної експертизи ОСОБА_7 , проведеної 18 травня 2018 року згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 14.05.2018 року даних за те, що підозрюваний ОСОБА_10 наносив удари ОСОБА_7 немає (т.1 а.п. 213).

14 травня 2018 року в період з 10 години 10 хвилин до 10 години 35 хвилин проведено слідчий експеримент з участю підозрюваного ОСОБА_9 , в ході якого останній розповів та продемонстрував як саме відбувалися події 4 серпня 2017 року та показав як його відштовхував ОСОБА_65 та як ОСОБА_65 наніс один удар кулаком у груди ОСОБА_66 . Далі показав куди впав ОСОБА_24 і як він відштовхнув ОСОБА_7 вбік. За наслідками слідчої дії складено протокол та фототаблицю (т.1 а.п. 214-218).

Згідно висновку експерта № 123 додаткової судово-медичної експертизи ОСОБА_7 , проведеної 18 травня 2018 року згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 14.05.2018 року даних за те, що підозрюваний ОСОБА_9 наносив удари ОСОБА_7 немає (т.1 а.п. 222).

6 серпня 2019 року прокурор у кримінальному провадженні склав обвинувальний акт і кваліфікував дії ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за ч.2 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. При цьому вказав, що під час розгляду кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_9 та ОСОБА_10 не вчиняли дій які б свідчили про грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчиненого групою осіб, дії обвинувачених свідчать про наявність у них умислу саме на спричинення потерпілому тілесних ушкоджень (т.2 а.п.37-39).

В судовому засіданні після вручення зміненого обвинувального акту обвинувачені повідомили що вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 125 КК України вони не визнають. Потерпілий та його представник повідомили що не згодні зі зміненим обвинувальним актом і підтримують попереднє обвинувачення за ч.2 ст. 296 КК України.

Згідно інформації ПрАТ «МЕтЛайф», № 0083-ОЛ від 5 лютого 2020 року між товариством та ОСОБА_7 було укладено договори страхування життя, що були діючими станом на 04.08.2017. Товариством було отримано 30.10.2017 від ОСОБА_7 заяву про здійснення страхової виплати та документи стосовно випадку який трапився 04.08.2017 з ОСОБА_7 . Товариством було здійснено страхову виплату ОСОБА_7 у розмірі 5450 гр. за факт отримання тілесних ушкоджень та проведеного лікування у Роменській ЦРЛ в період з 04.08. по 18.08.2017 р. До інформації додані виписка з медичної картки, медична карта, довідка Роменського ВП, платіжне доручення (т.2 а.п.94-101).

Після дослідження всіх доказів, в судовому засіданні 21 грудня 2020 року захисниками заявлено клопотання про допит обвинувачених.

Обвинувачений ОСОБА_10 суду повідомив, що того дня вони втрьох приїхали до території де працювала мати ОСОБА_67 . З початку вони сиділи в машині а потім вийшли бо було жарко, їх запитав охоронник чого вони приїхали. ОСОБА_22 пояснив що приїхали забрати маму, охоронник пішов звідти. Потім вийшли ще два якихось чоловіка які запитали що вони тут роблять. ОСОБА_22 відповів що приїхали забирати маму. Ті запитали чию маму, він відповів мою, потім ті два чоловіка підійшли і знову запитали по чию маму вони приїхали, вони відповіли що яка різниця по чию маму. Підійшов ОСОБА_43 і сталася словесна перепалка, сварка, він сказав що він тут директор. ОСОБА_64 не сподобалося що йому відповідали що яка різниця по яку маму. Потім вони почали штовхатися, ОСОБА_43 став штовхати ОСОБА_25 і за руки і по різному він не пам`ятає, ОСОБА_25 від нього відходив. Він ОСОБА_27 не бив, вони сіли в машину і поїхали тому що вийшла мати ОСОБА_22 і сказала щоб вони від`їхали. ОСОБА_27 став по ним кидати камінням. Він ОСОБА_27 ударів не наносив, один раз лише відштовхнув коли розмиряв ОСОБА_25 і ОСОБА_27 . Він коли впав, а потім піднімався то бачив, що ОСОБА_27 теж підводився з землі, але як впав ОСОБА_27 він не бачив. Чи були на той час у ОСОБА_27 якісь садна він не роздивлявся. Він вину не визнає, тому що він захищався і ударів не наносив. Вину він не визнає ні по хуліганству і по тілесним ушкодженням. Їх там було 5 чоловік і він не знає звідки у ОСОБА_27 виникли тілесні ушкодження. Ті двоє що вийшли вони були від них на відставні 20-30 метрів і він їх облич не розрізняв. ОСОБА_27 коли підійшов став говорити що вони йому відповідають зухвало і це йому не подобається. Холоша намагався розмирити. ОСОБА_43 переключився на ОСОБА_25 і той став від нього відходити. Він став розмиряти їх з ОСОБА_25 і відштовхнув його рукою і ОСОБА_27 вдарив його і від цього він впав. Коли ті чоловіки до них йшли вони стояли на місці. ОСОБА_27 вже йдучи до них говорив як вони розмовляють, називав їх молокососами. Вони вийшли з машини подивитися на триколісний мотоцикл, якого раніше не бачили. Вони приїхали його автомобілем. Дорогу показував ОСОБА_22 , він знав що там теплиці, і вирощують рослини фермери. Територія там не була огороджена. Шлагбаума там немає. Вони стали трішки далі по лівій стороні по тій стороні де приміщення майстерні. Вони з`їхали на обочину. Мотоцикл стояв на паркові, що біля іншого приміщення, яке було викрашене в рожевий колір (столова). Коли вони говорили з охоронником вони вже вийшли з автомобіля і мабуть йшли до мотоцикла. На стоянці стояли два автомобіля, ближче до рожевого приміщення і потім стояв мотоцикл, схожий на мурав`я, там позаду був кузов. Вони на стоянку не зайшли були на дорозі. І цей весь конфлікт відбувався на дорозі. Ті два чоловіки вийшли з того приміщення що було далі і стали йти до них. Холоша став їх розмиряти, і він смикнув його за руку і він відступив назад на крок, а ОСОБА_43 став наближатися до ОСОБА_25 і підійшов дуже близько і став його штовхати. Якою рукою він відштовхував ОСОБА_27 він не пам`ятає, але що відштовхував пам`ятає. Він зробив зауваження ОСОБА_68 в нецензурній формі і ОСОБА_43 після цього став його бити. Він його бив кулаками і намагався попасти в обличчя. Всього скільки ударів було він не пам`ятає точно, вважає що три. Він впав від удару, який був або в плече, в яке саме не пам`ятає, або в обличчя. Синців на обличчі після цих подій у нього не було. Він як впав на спину і став підводитися. В цей час ОСОБА_69 теж був на землі. Біля того місця де лежав ОСОБА_27 не було нікого. Холоша тоді підійшов до нього. Вину він не визнає ні за ч.2 ст. 296 КК України ні за ч.2 ст. 125 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_9 суду повідомив, що вони приїхали до с. Хмелів забирати матір ОСОБА_22 . Заїхали на територію, яка не була огороджена, вони чекали матір ОСОБА_22 , вийшли з автомобіля і стояли поряд. Потім з приміщення вийшов ОСОБА_27 з другом. Запитали у них куди вони приїхали, вони сказали що по маму, по яку маму сказали ті а вони відповіли що по маму ОСОБА_22 . ОСОБА_27 підійшов і став казати щоб вони їхали звідти. Вони сказали що поїдуть як заберуть матір. ОСОБА_27 штовхнув його, потім вдруге, тоді втрутився ОСОБА_21 і став заспокоювати, говорив заберемо маму і поїдемо, потім ОСОБА_43 щось сказав на ОСОБА_21 і вдарив його, ОСОБА_27 тричі наносив йому удари. Він штовхнув ОСОБА_27 у спину і той впав на щебінь. Друг ОСОБА_27 стояв на відстані кілька метрів. У того була зламана рука. ОСОБА_27 розбив ніс коли впав, від того що він його штовхнув. До цих подій він не знав ні ОСОБА_27 ні його друга. Вони були на місті і ОСОБА_27 до них підбіг. Він поводився агресивно, неадекватно, він мабуть був нетверезий. Вину він не визнає ні за ч.2 ст. 296 КК України ні за ч.2 ст. 125 КК України.
Отже у провадженні встановлено, що близько 19 години 30 хвилин 4 серпня 2017 року на території де здійснює підприємницьку діяльність ОСОБА_7 , виник конфлікт, між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 з одного боку і ОСОБА_7 з іншого, який переріс у бійку, в ході якої ОСОБА_7 спричинені тілесні ушкодження.

Та обставина, що тілесні ушкодження у ОСОБА_7 виникли саме 4 серпня 2017 року підтверджена належними, допустимими і достатніми доказами, які досліджені в судовому засіданні, в першу чергу послідовністю дій самого потерпілого, який відразу ж після подій звернувся до лікарні і перебував на лікуванні з 4 по 18 серпня 2017 року.

Даючи оцінку доказам у справі, суд визнає покази потерпілого ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_45 достовірними, так як вони об`єктивно узгоджуються між собою та іншими доказами по справі. Узгодженість таких показів підтверджується їх послідовністю та іншими зібраними у справі доказами. Так, обставини повідомлені свідком ОСОБА_14 при проведенні з ним слідчого експерименту, знайшли об`єктивне підтвердження в результаті проведення судової медичної експертизи, в ході якої експерт встановив можливість виникнення у ОСОБА_7 тілесних ушкоджень за обставин повідомлених свідком. Підстав вважати, що свідки могли обмовити обвинувачених та приховують дійсні обставини події, у суду немає. При цьому доводи обвинувачених про відсутність з їх боку будь-яких дій, спрямованих на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 спростовані зібраними у справі доказами, а саме: висновками судово-медичної експертизи, якими підтверджено наявність тілесних ушкоджень у потерпілого та слідчими експериментами якими підтверджено обставини виникнення таких тілесних ушкоджень від дій обвинувачених. Покази свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_50 при цьому суд не може взяти до уваги при винесенні вироку, оскільки свідки є зацікавленими, так як ОСОБА_11 перебуває у дружніх стосунках з обвинуваченими і саме за його ініціативою вони опинилися 4 серпня 2017 року на тому місці, оскільки приїхали забрати з роботи ОСОБА_54 . Крім цього, якщо навіть не враховувати цю обставину, свідок ОСОБА_11 повідомив, що певний час він стояв спиною до ОСОБА_30 , ОСОБА_70 та ОСОБА_7 , між якими відбувався конфлікт, оскільки був зайнятий розмовою з ОСОБА_71 , якого він утримував за руку і перешкоджав втрутитися у події, що дає підстави вжати що свідок ОСОБА_72 міг навіть не бачити всіх подій. Покази свідка ОСОБА_50 суд оцінює критично з тих підстав що і свідчення ОСОБА_73 і враховує при цьому ту обставину, що ОСОБА_32 суду повідомила що нічого не бачила і не чула, крім того що коли вона підійшла до місця побачила що ОСОБА_21 лежав на землі, а хлопці їй розповіли про те що трапилося. Покази самих обвинувачених про непричетність до виникнення у ОСОБА_7 тілесних ушкоджень спростовані проведеними з ними слідчими експериментами, в ході яких вони жодним чином не пояснили як у ОСОБА_7 могли виникнути тілесні ушкодження. Отже, доводи обвинувачених суд оцінює як спосіб захисту, спрямований на уникнення відповідальності.

Вказані обставини також дають підстави не брати до уваги позицію сторони захисту щодо перебування ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в стані оборони.

Крім цього, суд вважає доцільним окремо визначити, що наявність або відсутність тілесних ушкоджень в певної особи, не є визначальним фактором для вирішення питання щодо кваліфікації дій особи за ч.2 ст. 296 КК України.

Також суд також враховує, що протиправна поведінка обвинувачених могла бути викликана некоректною поведінкою самого потерпілого, проте їх дії явно не відповідають діям потерпілого, оскільки внаслідок словесної сварки обвинувачені почали бійку і наносили удари потерпілому.

Сукупність зазначених вище обставин і досліджені судом докази підтверджують, що ОСОБА_9 і ОСОБА_10 діючи з хуліганських спонукань, грубо порушили громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, в групі осіб.

Вирішуючи питання про кваліфікацію дій обвинувачених суд вважає що дії ОСОБА_9 та ОСОБА_10 містять ознаки злочину, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України і такі їх дії суд кваліфікує як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, яке вчинене групою осіб.

Частина 2 ст. 125 КК України є кримінальним проступком і кримінальне провадження в цьому випадку здійснюється у формі приватного обвинувачення, яке може мати місце лише у випадку підтримання обвинувачення потерпілим. Потерпілий в судовому засіданні повідомив про незгоду зі зміненою кваліфікацією і повідомив що підтримує обвинувачення за ч.2 ст. 296 КК України. В той же час сторона обвинувачення, не зважаючи на позицію потерпілого, підтримує обвинувачення саме у формі приватного обвинувачення. За таких обставин кваліфікувати дії обвинувачених за ч.2 ст. 125 КК України і визнавати їх винними та призначати покарання взагалі не можливо, так як потерпілий не підтримав приватного обвинувачення, а з урахуванням висновку суду щодо кваліфікації дій обвинувачених за ч.2 ст.296 КК України, вони мають бути виправдані за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 125 КК України.

Проаналізувавши та оцінивши всі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, яке вчинене групою осіб, доведена повністю.

Дії ОСОБА_9 суд кваліфікує за ч.2 ст. 296 КК України як грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, яке вчинене групою осіб.

Призначаючи ОСОБА_9 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу винного.

За таких обставин, дотримуючись принципів об`єктивності та неупередженості розгляду справи, зважаючи на характер протиправних дій та їх наслідки та інші обставини, суд приходить до висновку, що необхідним та достатнім покаранням для виправлення ОСОБА_74 та запобігання скоєння останнім нових злочинів буде покарання у виді обмеження волі в межах строку визначеного санкцією ч. 2 ст. 296 КК України.

Дії ОСОБА_10 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 296 КК України як грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, яке вчинене групою осіб.

Призначаючи ОСОБА_10 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу винного.

За таких обставин, дотримуючись принципів об`єктивності та неупередженості розгляду справи, зважаючи на характер протиправних дій та їх наслідки та інші обставини, суд приходить до висновку, що необхідним та достатнім покаранням для виправлення ОСОБА_10 та запобігання скоєння останнім нових злочинів буде покарання у виді обмеження волі в межах строку визначеного санкцією ч. 2 ст. 296 КК України.

Вирішуючи цивільний позов про відшкодування шкоди, заявлений представником потерпілого, який складається з 3209,77 грн. матеріальної шкоди та 15000 грн. моральної шкоди, та витрат на правову допомогу адвоката в сумі 10000 грн. суд виходить з вимог ст.ст. 16, 22, 23, 1166, 1167 ЦК України.

Згідно квитанції про оплату правової допомоги від 30 березня 2018 року ОСОБА_65 сплатив адвокату ОСОБА_75 10000 грн. відповідно договору про надання правової допомоги у кримінальному провадженні, пунктом 5 якого передбачено сплату гонорару в такому розмірі. В п. 1 Договору від 10 версеня 2017 року, який укладено між ОСОБА_59 і ОСОБА_75 передбачено, що адвокат бере на себе зобов`язання надавати необхідну правову допомогу під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні за заявою ОСОБА_46 про неправомірні дії ОСОБА_10 та ОСОБА_9 (т. 1 а.п.56-57)

Згідно акту прийому-передачі від 1 червня 2018 року надані наступні послуги учать у проведення досудового розслідування кримінального провадження № 0001005, вартість визначена в 10 000 грн. (т.1 а.п.58).

Як встановлено при розгляді провадження, тілесні ушкодження у ОСОБА_7 виникли внаслідок протиправних дій ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . В той же час, у зв`язку з отриманням таких ушкоджень і пов`язаним з цим лікуванням ОСОБА_7 отримав страхове відшкодування від страхової компанії, тому цивільний позов в частині стягнення матеріальної шкоди задоволенню не підлягає, оскільки матеріальна шкода не підлягає подвійному відшкодуванню. Що стосується моральної шкоди, то потерпілий вказав, що внаслідок протиправних дій порушено звичайний порядок життя, принижено його честь та людську гідність. Протягом тривалого часу ОСОБА_65 мав поганий зовнішній вигляд, погано пересувався, не міг повноцінно виконувати свої обов`язки, потерпав від головного болю що перешкоджало можливості продовжувати повноцінне життя здорової людини. Отже потерпілий вважає, що протиправними діями обвинувачених йому спричинено моральну шкоду.

Обвинувачені та їх захисники заперечували проти задоволення позову, просили відмовити. В обґрунтування такої позиції вказали, що позивач не має права на стягнення моральної шкоди, тому що обвинувачені не винуваті в ситуації яка трапилася та її наслідках.

Встановлені судом обставини та досліджені докази дають підстави вважати що позов може бути задоволений частково, оскільки суд погоджується з доводами наведеними потерпілим та його представником в частині настання моральної шкоди. В той же час, визначений розмір моральної шкоди, яку просить стягнути потерпілий та представник не обґрунтований. При цьому суд враховує і ту обставину що сам потерпілий щодо позову в цій частині взагалі нічого не повідомив. Визначаючи розмір матеріальної шкоди, суд вважає, що з обвинувачених на користь потерпілого підлягає стягненню моральна шкода в сумі 8 000 гривень. Оскільки потерпілий не визначив в якому порядку мають бути стягнуті кошти, суд вважає що моральна шкода підлягає стягненню в дольовому порядку в рівній частці з кожного обвинуваченого, а саме по 4000 грн. з кожного. Вирішуючи питання про стягнення витрат на правову допомогу, суд вважає доведеним що представник потерпілого приймав участь у кримінальному провадженні, вчиняв ряд дій спрямованих на захист прав потерпілого. В той же час суд вважає можливим задоволити таку вимогу лише частково. При цьому суд враховує те, що в договорі визначено розмір оплати за участь представника в ході досудового слідства, а тому 10000 грн. суд вважає завищеною вартістю послуг представника і визначає їх вартість у розмірі 6000 грн.

Підстави для обрання запобіжного заходу ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , до набрання вироком чинності, відсутні, оскільки не встановлено ризиків визначених ст. 177 КПК України.

Керуючись ст. ст. 371, 373-374 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Виправдати ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за обвинуваченням у вчинені кримінального проступку передбаченого ч.2 ст. 125 КК України.

ОСОБА_9 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні про вчинення злочину передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України і призначити покарання у виді обмеження волі на строк два (2) роки.

ОСОБА_10 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні про вчинення злочину передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України і призначити покарання у виді обмеження волі на строк два (2 ) роки.

Цивільний позов представника потерпілого в інтересах ОСОБА_7 про відшкодування шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням задоволити частково. Стягнути з ОСОБА_10 та ОСОБА_9 на користь ОСОБА_7 в рахунок відшкодування моральної шкоди 8000 гривень - по 4000 гривень з кожного та витрати на правову допомогу в розмірі 6000 гривень в солідарному порядку.

В іншій частині в задоволення позову відмовити.

Строк відбування покарання ОСОБА_9 та ОСОБА_10 обчислювати з дня прибуття і постановки засуджених на облік у виправному центрі.

На вирок може бути подана апеляція до Сумського апеляційного суду через Роменський міськрайонний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням обмежень передбачених ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_1