Справа № 706/689/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2021 року м.Христинівка

Христинівський районний суд Черкаської області в складі: головуючого-судді: ОСОБА_1 при секретарі: ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Христинівка, кримінальне провадження № 0000623 від 14.06.2021 року за обвинуваченням: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Христинівка Черкаської області, українка, громадянка України, яка має неповну середню освіту, неодружена, не працююча, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_1 від 20.04.1994, відповідно до ст. 89 КК України раніше не судима.

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України,-

сторони та учасники кримінального провадження:

прокурор: ОСОБА_4 ,

потерпілі: не з`явились

обвинувачена: ОСОБА_3

встановив:
ОСОБА_3 14 червня 2021 року, близько 09 год. 00 хв., з корисливою метою викрадення чужого майна та використання його в особистих цілях, умисно, таємно, розбивши віконне скло, проникла в житловий будинок, що розташований по АДРЕСА_3 , звідки викрала грошові коштів в розмірі 1400,00 грн., чим спричинила ОСОБА_5 майнову шкоду на вищевказану суму.

Вказаними діями ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло.

У судовому засіданні ОСОБА_3 , після роз`яснення її судом суті обвинувачення, повністю визнала свою вину в пред`явленому обвинуваченні та обставини, викладені в обвинувальному акті, у вчиненому щиро розкаялася.
З урахуванням повного визнання обвинуваченою своєї вини у вчиненні злочину, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченої та дослідженням матеріалів, що характеризують її особу. Учасники судового провадження проти зазначеного не заперечили. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин, встановлено добровільність їх позицій, а також роз`яснено, що вони позбавляються права оскаржити ці обставини у апеляційному порядку.
Допитана у судовому засіданні обвинувачена, ОСОБА_3 , пояснила суду, що дійсно 14 червня 2021 року, близько 09 год. 00 хв., розбивши віконне скло, проникла в житловий будинок, що розташований по АДРЕСА_3 , звідки викрала грошові коштів в розмірі 1400,00 грн. просив суд про поблажливість до неї, оскільки вона щиро покаялася, активно сприяв розкриттю злочину, відшкодувала спричиненні збитки.

Потерпіла в судове засідання не з`явилась подала до суду заяви в якій просять справу слухати за їх відсутності претензій ні морального, ні матеріального характеру щодо обвинуваченої не має, щодо покарання покладаються на думку суду.

Дослідивши та оцінивши вищенаведені докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_3 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та правильність кваліфікації дій обвинуваченої.
При визначенні розміру покарання судом враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченої та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до пункту 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , є її щире каяття та відшкодування шкоди.
Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , передбачені ст. 67 КК України, відсутні.
Частиною 1 ст. 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи вищезазначене, данні про особу обвинуваченої, відсутність у неї судимостей, наявність обставини, що пом`якшує їй покарання та тяжкість вчиненого нею злочину, суд дійшов висновку про необхідність призначення їй покарання у виді позбавлення волі. Разом з цим, суд також дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченої без його ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим вважає за можливе звільнити її від відбування призначеного покарання з випробуванням.
Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся. Документально підтверджені процесуальні витрати та речові докази у справі відсутні. Клопотання про обрання, зміну чи скасування запобіжного заходу обвинуваченому під час судового розгляду не заявлялось.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 373 376, 393, 395, 532 КПК України, суд
ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши їй іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.
Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 , протягом іспитового строку: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченому.
Вирок може бути оскаржений в Черкаський апеляційний суд всіма учасниками судового провадження протягом 30 днів з часу отримання копії вироку суду.

Головуючий суддя: ОСОБА_1