Справа № 951/885/21
Справа № 1-кп/951/119/2021
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2021 року смт. Козова

Козівський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Козова матеріали кримінального провадження за №0000171 від 19 вересня 2021 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Надіїв Долинського району Івано-Франківської області, зареєстрованого АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , українцю, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, не працюючого, розлученого, не депутата, в силу ст.89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

26 серпня 2021 року ОСОБА_4 , житель с.Мала Плавуча Козівської ТГ Тернопільського району, Тернопільської області, близько 13 години, точний час досудовим розслідуванням не встановлений, перебував по АДРЕСА_2 , а саме неподалік будинку АДРЕСА_3 належного ОСОБА_6 . При цьому, так як грошових коштів у нього не було, та він достовірно знав що у вказаному житловому будинку на даний час ніхто не проживає, та йому було відомо, що там зберігається майно яке можна продати, в нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням до житлового будинку.

Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, 26 серпня 2021 року, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, діючи умисно, зайшов на територію домогосподарства ОСОБА_6 розташованого по АДРЕСА_2 де підійшов до вхідних дверей зачинених на навісний замок та за допомогою каменю наніс декілька ударів по навісному замку пошкодивши його та знявши із скоби вхідних дверей. Надалі, проникнувши через вхідні двері в приміщення житлового будинку, ОСОБА_4 , шляхом розбиття вікна міжкімнатних дверей та подальшого їх відкриття проник у інші кімнати житлового будинку, обшукавши які викрав із будинку бувші у користуванні: мотокосу марки Viper моделі CG430B вартістю 1049,75 гривень, а також 2 алюмінієвих каструлі та одну перину, які матеріальної цінності для потерпілого ОСОБА_6 не становлять.

Викрадене ОСОБА_4 почергово виніс із житлового будинку та заховав у кущах по вулиці Томашівка, після чого зачинивши вхідні двері покинув господарство ОСОБА_6 , розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 1049 (одна тисяча сорок дев`ять) гривень 75 копійок.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану з проникненням у житло, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурором, якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000171, 19.09.2021, оголошено угоду про визнання винуватості, укладену 22 листопада 2021 року в м. Бережани між прокурором Бережанської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника - адвоката ОСОБА_5 , у відповідності до вимог ст. ст. 468, 469, 471 КПК України.

Згідно даної угоди, прокурор Бережанської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 , за участю захисника - адвоката ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 3 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному злочині.

Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 , а саме 3 (три) роки позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України із звільненням його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, застосуванням ст. 76 КК України та покладенням на нього певних обов`язків.

За змістом угоди, обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснено та зрозуміло наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні зазначив, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, потерпілим надано добровільну згоду на укладення даної угоди, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України визнав повністю та зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ч. 2 ст. 473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, згідний з видом покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості.

Захисник - адвокат ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні зазначив, що при укладенні угоди були дотримані вимоги законодавства, така укладена у його присутності, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити ОСОБА_4 узгоджене в ній покарання.

Потерпілий ОСОБА_6 у підготовчому засіданні не заперечував щодо затвердження угоди, підтвердив, що жодних претензій матеріального та іншого характеру до обвинуваченого не має та мати не буде. Просив обвинуваченого суворо не карати.

Вислухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, які просили суд затвердити укладену угоду про визнання винуватості, потерпілого, суд вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості від 22.11.2021 з наступних підстав.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, а також особливо тяжких злочинів, у випадках, передбачених п. п. 2, 3 ч. 4 ст. 469 КПК України.

Подана на затвердження суду угода про визнання винуватості відповідає вимогам ч. 4 ст. 469, ст. 472 КПК України.

Суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні, що ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, що виразився у викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаній з проникненням у житло.

Суд встановив, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у скоєнні інкримінованого йому злочину та розкаюється у скоєному, повністю розуміє правові наслідки укладання та затвердження угоди, підтверджує, що укладення даної угоди сторонами є добровільним.

Укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Обставин для відмови в затвердженні угоди, передбачених ч.7 ст.474 КПК України судом не встановлено.

Узгоджене в угоді покарання обвинуваченого, на думку суду, відповідає тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особі обвинуваченого, та є достатнім та необхідним для його виправлення й попередження вчинення інших кримінальних правопорушень.

Виходячи із викладеного, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної 22.11.2021 в м. Бережани між прокурором Бережанської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника - адвоката ОСОБА_5 та призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами покарання.

Судові витрати у кримінальному провадженні за проведення судово товарознавчої експертизи (висновок № СЕ-19/120-21/10752-ТВ від 27.10.2021), вартість якої становить 686 гривень 48 копійок;судово дактилоскопічної експертизи (висновок № СЕ-19/120-21/10803-Д від 28.10.2021 року), вартість якої становить 686 гривень 48 копійок,загальна сума - 1372 гривні 96 копійок, підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави.

Цивільний позов у цьому кримінальному провадженню не заявлявся.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Підстав для зміни чи скасування раніше обраного ОСОБА_4 запобіжного заходу, судом не встановлено, а тому слід продовжити запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання обвинуваченому до набрання вироком законної сили, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, але не більше двох місяців з дня ухвалення вказаного вироку, тобто до 22 січня 2022 року.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 473-476 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 22 листопада 2021 року, укладену між прокурором Бережанської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника - адвоката ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000171 від 19 вересня 2021 року.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 на період іспитового строку такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази, а саме:

- навісний замок, який був вилучений під час огляду місця події повернути ОСОБА_6 .
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання, продовжити до набрання вироком законної сили, але не більше двох місяців з дня ухвалення вказаного вироку, тобто до 22 січня 2022 року включно.

Покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

прибувати за кожним викликом слідчого, прокурора або суду; не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає - с.Мала Плавуча Козівської ОТГ Тернопільського району Тернопільської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання.

Контроль за виконанням умов запобіжного заходу покласти на відділ поліції №1 (м. Бережани) Тернопільського районного управління поліції ГУ Національної поліції в Тернопільській області.

Цивільний позов не заявлявся.

Судові витрати за проведення судово товарознавчої експертизи (висновок № СЕ-19/120-21/10752-ТВ від 27.10.2021), вартість якої становить 686 гривень 48 копійок;судово дактилоскопічної експертизи (висновок № СЕ-19/120-21/10803-Д від 28.10.2021 року), вартість якої становить 686 гривень 48 копійок,загальна сума - 1372 гривні 96 копійок, стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі, нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, у якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1