ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1940/21 Справа № 178/752/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , та захисника ОСОБА_8 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , на ухвалу Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 14 червня 2021 року про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , обвинувачених у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 14 червня 2021 рокубуло обрано обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 12 серпня 2021 року включно.

Ухвала суду першої інстанції обґрунтована тим, що ОСОБА_7 та ОСОБА_9 обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину, раніше не судимі, не працюють.

Суд зазначив, що будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, для застосування стосовно обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, не встановлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора.
В своїй апеляційній скарзі захисник посилається на проведення досудового розслідування неуповноваженим слідчим та здійснення процесуального керівництва неуповноваженим прокурором, що вказує на недопустимість здобутих у кримінальному провадженні доказів.

Захисник вважає недоведеними встановлені судом першої інстанції ризики.

Зазначає, що сама лише тяжкість злочину не може вказувати на необхідність застосування виключного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Стверджує, що суд не надав оцінку тим обставинам, що ОСОБА_7 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, має постійне місце реєстрації та проживання, нагороди та грамоти, що свідчить про наявність в нього міцних соціальних зв`язків.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, захисник ОСОБА_8 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , також подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора та обрати обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.
В своїй апеляційній скарзі захисник зазначила, що клопотання прокурора подано з грубим порушенням вимог ч.3 ст.15 КПК України, що було залишено поза увагою судом першої інстанції.

Вказала, що клопотання прокурора подано вже після завершення досудового розслідування, потерпілий та всі свідки у справі вже допитані, тому заявлені під час обрання ОСОБА_9 запобіжного заходу ризики вже зменшились.

Стверджувала, що ОСОБА_9 має міцні соціальні зв`язки, має сім`ю, постійне місце проживання та реєстрації, де проживає з батьками, братами та сестрами, раніше не судимий, приймав участь в антитерористичній операції в Луганській області з 2017 до 2019 року, є учасником бойових дій, позитивно характеризується за місцем служби та мешкання.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши надані матеріали, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги захисників не підлягають задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч.4 ст.422-1 КПК України розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.
Жоден із вищезазначених учасників судового провадження не заявив клопотання про проведення судового засідання за участю сторін, тому апеляційні скарги розглянуті без участі сторін.
Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 обвинувачуються у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, яке є тяжким злочином, тому колегія суддів вважає, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , оскільки такий запобіжний захід не відповідає ступеню тяжкості злочину, у якому вони обвинувачуються.

Колегія суддів вважає, що з метою ухилення від кримінальної відповідальності, враховуючи суворість покарання, яке може бути призначено у випадку доведеності вини ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , вони можуть вдатись до спроб переховуватися від суду та без перешкод залишити будь-яке місце проживання, а також незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, тому ризики, передбачені п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, є цілком обґрунтованими і реально існують.
Колегія суддів не приймає до уваги доводи захисників стосовно того, що обвинувачений ОСОБА_7 раніше не судимий, має постійне місце реєстрації та проживання, має нагороди та грамоти, обвинувачений ОСОБА_9 має сім`ю, постійне місце реєстрації та проживання, де проживає з батьками, братами та сестрами, приймав участь в антитерористичній операції в Луганській області з 2017 року до 2019 року, позитивно характеризується за місцем служби та мешкання, оскільки наявність та міцність вказаних соціальних зв`язків і дані, що характеризують обвинувачених, не спростовують і не зменшують ризики, передбачені ст.177 КПК України. Ці обставини існували і на момент вчинення інкримінованого ОСОБА_7 та ОСОБА_9 злочину, та жодним чином не виступили стримуючим фактором в їх поведінці.
Колегія суддів не вбачає порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали, тому вважає, що у задоволенні апеляційних скарг захисників необхідно відмовити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , та захисника ОСОБА_8 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , на ухвалу Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 14 червня 2021 року про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , обвинувачених у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України залишити без задоволення.
Ухвалу Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 14 червня 2021 року про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , обвинувачених у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4