Номер провадження: 11-кп/813/1470/21
Номер справи місцевого суду: 946/2834/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретарів судового засідання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ,

за участю прокурорів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_8 на ухвалу Ізмаїльського міськрайсуду Одеської обл. від 29.04.2021 про повернення обвинувального акту прокурору з підстав невідповідності вимогам КПК України в кримінальному провадженні №0000007 від 17.01.2021 стосовно:

ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Олександрівка Болградського р-ну Одеської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого;

- обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України,

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.
Оскаржуваною ухвалою суду 1-ої інстанції обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000007 від 17.01.2021 стосовно ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України повернутий з підстав невідповідності вимогам КПК України прокурору для усунення недоліків.

Мотивуючи своє рішення, суд 1-ої інстанції зазначив, що в обвинувальному акті стосовно ОСОБА_9 виклад фактичних обставин кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення суперечать правовій кваліфікації кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 342 КК України, зокрема, у викладі фактичних обставин та у формулюванні обвинувачення не описано, чи вчинив взагалі обвинувачений саме опір працівнику правоохоронного органу у зв`язку із виконанням цим працівником службових обов`язків, якими саме діями вчиняв та в чому полягав опір; не конкретизовано, яким саме чином ОСОБА_9 заважав працівникам поліції виконувати свої службові обов`язки та яким саме чином ганьбив форму працівника поліції; потерпілим у даному кримінальному провадженні в обвинувальному акті зазначений лише ОСОБА_10 , натомість, у викладі фактичних обставин та у формулюванні обвинувачення зазначено, що обвинувачений вчиняв певні дії стосовно працівників поліції, яких визначено у множині, проте не конкретизовано стосовно кого саме.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі прокурор Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_8 не погодився із оскаржуваною ухвалою, посилаючись на її незаконність, необґрунтованість та невмотивованість у зв`язку із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, оскільки суд під час проведення підготовчого судового засідання вийшов за межі наданих йому повноважень та розпочав самостійно, без допиту сторін та дослідження доказів, надавати оцінку обвинуваченню та вирішувати питання щодо невірної кваліфікації, що є предметом судового розгляду, натомість, в обвинувальному акті прокурор виклав фактичні обставини справи, які вважає встановленими.

Посилаючись на наведені обставини, прокурор ОСОБА_8 просить ухвалу суду скасувати та обвинувальний акт повернути до суду 1-ої інстанції для розгляду зі стадії підготовчого провадження.

В судове засідання апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_9 та його захисник ОСОБА_11 не з`явились, при цьому, захисник була належним чином сповіщена про дату, час та місце апеляційного розгляду, про причини неприбуття не повідомила та жодних клопотань до суду не подавала, а обвинувачений неодноразово не з`являвся до організації поштового зв`язку для отримання судової повістки, на підставі чого кореспонденція апеляційного суду поверталась за закінченням терміну зберігання.

Враховуючи неявку сторони захисту в судове засідання апеляційного суду без поважних на те причин, колегія суддів, керуючись вимогами ч. 4 ст. 405 та з`ясувавши думку інших учасників провадження, вважає за можливе здійснити апеляційний розгляд за відсутності обвинуваченого та захисника.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора ОСОБА_8 , який доводи своєї апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд доходить висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно з приписами ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до припису п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Перевіривши зміст обвинувального акту, колегія суддів дійшла висновку, що він вимогам ст. 291 КПК України відповідає.

Так, відповідно до положень ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9) дату та місце його складення та затвердження.
На підставі аналізу змісту обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000007 від 17.01.2021 за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України(а.с. 2-5) вбачається, що він містить анкетні відомості обвинуваченого,виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність, формулювання обвинувачення та інші, передбачені законом відомості.

Обвинувальний акт, у відповідності до ч. 3 ст. 291 КПК України, підписаний слідчим та прокурором, який його затверджував (а.с. 5).

Окрім того, до обвинувального акту, як це передбачено ч. 4 ст. 291 КПК України, доданий реєстр матеріалів досудового розслідування (а.с. 6-7) та розписки сторони захисту про отримання копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування (а.с. 8-9).

Апеляційний суд вважає, що підстави для повернення обвинувального акту, наведені судом 1-ої інстанції в ухвалі є такими, що не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону з огляду на наступне.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення - твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Пункт 5 ч. 2 ст. 291 КПК України передбачає, що обвинувальний акт, серед іншого, має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, а також правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Частиною 1 ст. 337 КПК України встановлено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.
Із аналізу вищевказаних положень кримінального процесуального закону вбачається, що при складенні обвинувального акту прокурор має право викласти в ньому ті фактичні обставини кримінального правопорушення, які він вважає встановленими та на підставі цього на свій розсуд здійснити кваліфікацію кримінального правопорушення із посиланням на положення закону України про кримінальну відповідальність.
Зазначена обставина, відповідно до положень ст. 291 КПК України, не може бути підставою для висновку суду про невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України.
Натомість, апеляційним розглядом встановлено, що суд 1-ої інстанції під час підготовчого судового засідання фактично вдався до встановлення та оцінки фактичних обставин кримінального провадження, що на даній стадії кримінального процесу є неприпустимим.

Встановлення дійсних фактичних обставин кримінального провадження та їх відповідність або невідповідність викладеним в обвинувальному акті фактичним обставинам, а також відповідність формулювання обвинувачення правовій кваліфікації кримінального правопорушення, здійснюється в процесі проведення судового розгляду кримінального провадження, відповідно до Глави 28 КПК України, шляхом безпосереднього дослідження судом та надання належної оцінки доказам, зібраним під час проведення досудового розслідування кримінального провадження.

Окрім того, положення ч. 2 зазначеної вище ст. 337 КПК України надають можливість прокурору під час судового розгляду змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення, розпочати провадження щодо юридичної особи.
При цьому, посилання суду на не зазначення в обвинувальному акті того, чи вчинив взагалі обвинувачений саме опір працівнику правоохоронного органу у зв`язку із виконанням цим працівником службових обов`язків не відповідають дійсності, оскільки у викладі фактичних обставин кримінального правопорушення та формулюванні обвинувачення зазначено, що ОСОБА_9 чинив опір співробітнику поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 7 ст. 121 КУпАП, тобто вочевидь під час виконання таким працівником своїх службових обов`язків.

Що стосується висновків суду про те, що в обвинувальному акті не конкретизовано, якими саме діями ОСОБА_9 вчиняв опір та в чому саме він полягав, яким саме чином останній заважав працівникам поліції виконувати свої службові обов`язки та яким саме чином ганьбив форму працівника поліції, колегія суддів, погоджуючись із твердженнями апелянта, зауважує, що в даному випадку суд під час проведення підготовчого судового засідання вийшов за межі наданих йому кримінальним процесуальним законом повноважень та вдався до дослідження питань (надання оцінки обвинуваченню та вирішення питання щодо кваліфікації), які є предметом іншої стадії судового провадження судового розгляду.

Окрім того, заслуговують на увагу посилання прокурора на те, що, якщо суд дійде висновку про відсутність в діях обвинуваченого певних обставин, зазначених в обвинуваченні, він вправі, використовуючи надані йому ч. 3 ст. 337 КПК України повноваження, виключити цю ознаку з обвинувачення та кваліфікувати дії ОСОБА_9 за відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність.

За встановлених обставин, апеляційний суд констатує, що в обвинувальному акті, всупереч висновкам суду 1-ої інстанції, чітко та конкретно викладені фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_9 кримінального правопорушення та з його змісту зрозуміло, в чому саме обвинувачується особа.

Водночас, Касаційний кримінальний суд у складі Верховного суду у постанові від 21.04.2021 у справі №295/12923/19 дійшов висновку про те, що випадки, коли обвинувачення, викладене в обвинувальному акті, не збігається з викладом фактичних даних у повідомленні про підозру мають визнаватися істотними порушеннями вимог КПК України.

Враховуючи викладені обставини, колегія суддів вважає, що суд 1-ої інстанції прийняв рішення про повернення обвинувального акту прокурору в зазначеному кримінальному провадженні помилково, всупереч вимогам кримінального процесуального закону, без повного та об`єктивного дослідження всіх обставин, що, як наслідок, призвело до безпідставного затягування розгляду кримінального провадження та потягло порушення принципу дотримання розумних строків.

Отже, апеляційний суд вважає, що обвинувальний акт у зазначеному кримінальному провадженні відповідає вимогам КПК України, тому апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала суду 1-ої інстанції про його повернення прокурору підлягає скасуванню.

Згідно з приписами п. 6 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду 1-ої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді 1-ої інстанції.
Враховуючи, що діючим КПК України не врегульовано питання призначення нового розгляду обвинувального акту після скасування судом апеляційної інстанції ухвали про його повернення прокурору, апеляційний суд вважає, що необхідно застосувати дію ст.ст. 7, 9 КПК України

Так, ч. 6 ст. 9 КПК України передбачає, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України.

Відповідно до положень ст. 7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, законність, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, публічність, диспозитивність, гласність і відкритість судового провадження та його розумність строків.

Отже, апеляційний суд вважає, що доводи, викладені в апеляційній скарзі прокурора знайшли своє підтвердження, тому вона підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням судом вимог кримінального процесуального закону з направленням обвинувального акту із додатками до суду 1-ої інстанції на новий розгляд, зі стадії підготовчого судового провадження, в іншому складі суду.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 24, 291, 314, 370, 404, 405, 407, 409, 419, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Ізмаїльського міськрайсуду Одеської області від 29.04.2021, якою обвинувальний акт в кримінальному провадженні №0000007 від 17.01.2021 стосовно ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України повернуто прокурору з підстав невідповідності вимогам КПК України скасувати та призначити новий розгляд обвинувального акту в суді 1-ої інстанції в іншому складі суду зі стадії підготовчого провадження.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4