Справа № 991/827/22
Провадження № 1-кс/991/837/22
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ВСТУПНА ЧАСТИНА [І].

Дата і місце постановлення [1-1].
09 лютого 2022 року, місто Київ.

Назва та склад суду, секретар судового засідання [1-2].
Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 (надалі слідчий суддя).

Найменування (номер) кримінального провадження [1-3].
Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань (надалі ЄРДР) 25 лютого 2021 року за № 0000433.

Прізвище, ім`я і по батькові підозрюваного, обвинуваченого, рік, місяць і день його народження, місце народження і місце проживання [1?4].
Інформація у скарзі відсутня.

Закон України про кримінальну відповідальність, що передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється, обвинувачується особа [1-5].
Кримінальне провадження за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 та ч. 3 ст. 358 КК України.
Сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження [1-6].
Скаржник ОСОБА_2 .

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА [ІІ].

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається [2-1].
Вирішується питання за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро (надалі НАБУ), яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.

Встановлені слідчим суддею обставини із посиланням на докази, а також мотиви неврахування окремих доказів [2-2].
Слідчий суддя встановив.
07 лютого 2022 року ОСОБА_2 звернулась до слідчого судді Вищого антикорупційного суду зі скаргою на бездіяльність слідчого (детектива Національного антикорупційного бюро України (надалі НАБУ).
Зі змісту скарги та доданих до неї матеріалів видно, що:
- у провадженні Головного слідчого управління Національної поліції України перебувало кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 25 лютого 2021 року за № 0000433 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 та ч. 3 ст. 358 КК України;
- 01 квітня 2021 року, на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 30 березня 2021 року, слідчим Головного слідчого управління Національної поліції України проведено обшук індивідуального банківського сейфу № НОМЕР_1 , який знаходиться в Київському відділенні № 1 АТ «АСВІО БАНК» за адресою: місто Київ, бульвар Дружби Народів, 19, під час якого, серед іншого, вилучено грошові кошти;
- постановою заступника Генерального прокурора від 29 жовтня 2021 року підслідність у цьому кримінальному провадженні визначено за детективами НАБУ;
- ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 22 листопада 2021 року (справа № 757/54895/21-к) скаргу адвоката ОСОБА_3 , яка діяла в інтересах ОСОБА_2 , було задоволено та зобов`язано уповноважених осіб Головного слідчого управління Національної поліції України повернути останній грошові кошти, вилучені 01 квітня 2021 року під час обшуку індивідуального банківського сейфу №195;
- 04 січня 2022 року детективом НАБУ, у відповідь на клопотання ОСОБА_2 про повернення тимчасово вилученого майна, було направлено лист, відповідно до якого рішення слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 22 листопада 2021 року (справа № 757/54895/21-к) не є обов`язковим для виконання детективами НАБУ.
Зазначені обставини підтверджуються долученими до скарги копіями матеріалів, а саме: ухвалами слідчих суддів Печерського районного суду міста Києва від 30 березня 2021 року, протоколом обшуку від 01 квітня та 22 листопада 2021 року, клопотанням про повернення тимчасово вилученого майна від 29 грудня 2021 року, листом детектива НАБУ від 04 січня 2022 року тощо.
ОСОБА_2 звернулась до слідчого судді Вищого антикорупційного суду зі скаргою на бездіяльність слідчого, у якій просить зобов`язати уповноважених осіб НАБУ, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000433 від 25 лютого 2021 року, повернути останній грошові кошти, вилучені під час обшуку індивідуального банківського сейфу № 195 в Київському відділенні № 1 AT «АСВІО БАНК» за адресою: місто Київ, бульвар Дружби народів, 19.
Слідчий суддя дослідив скаргу та додані до неї матеріали.
Мотиви, з яких слідчий суддя виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався [2-3].
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 22 КПК України, сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.
Відповідно до вимог ч. ч. 1-2 ст. 33-1 КПК України, Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних кримінальних правопорушень, передбачених в примітці ст. 45 КК України, ст. ст. 206-2, 209, 211, 366-2, 366-3 КК України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених п. п. 1-3 ч. 5 ст. 216 КПК України. Слідчі судді Вищого антикорупційного суду здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду відповідно до частини першої цієї статті.
Відповідно до вимог примітки ст. 45 КК України, корупційними кримінальними правопорушеннями відповідно до КК України вважаються кримінальні правопорушення, передбачені ст. ст. 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також кримінальні правопорушення, передбачені ст. ст. 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 368-369-2 КК України.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 5 ст. 216 КПК України, умовою підсудності кримінального провадження Вищому антикорупційному суду є вчинення злочину особою, яка обіймає будь-яку з посад, визначених п. 1 ч. 5 ст. 216 КПК України.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 5 ст. 216 КПК України, кримінальне провадження належить до підсудності Вищого антикорупційного суду у разі, якщо розмір предмета кримінального правопорушення, передбаченого статтями 354 (стосовно працівників юридичних осіб публічного права), 368, 369, 369-2 Кримінального кодексу України, у п`ятсот і більше разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на час вчинення кримінального правопорушення, а також предмет кримінального правопорушення або розмір завданої шкоди у кримінальних правопорушеннях, передбачених статтями 191, 206-2, 209, 210, 211, 364, 410 Кримінального кодексу України, у дві тисячі і більше разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на час вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до вимог п. 3 ч. 5 ст. 216 КПК України, кримінальне провадження належить до підсудності Вищого антикорупційного суду за умови, що злочин, передбачений ст. 369 або ч. 1 ст. 369-2 КК України вчинено щодо службової особи, визначеної у ч. 4 ст. 18 КК України або у п. 1 ч. 5 ст. 216 КПК України.
За таких обставин, належність кримінального правопорушення до підсудності Вищого антикорупційного суду визначається сукупністю вимог до його предметної підсудності (умов підсудності), які встановлені ч. 1 ст. 33-1 КПК України, а саме: належністю кримінального правопорушення до переліку корупційних злочинів, зазначених у примітці до ст. 45 КК України або/та кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 206-2, 209, 211, 366-1 КК України та обов`язковою наявністю хоча б однієї з умов, передбачених п. п. 1-3 ч. 5 ст. 216 КПК України.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, зокрема: бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк.
Зі змісту скарги та долучених до неї матеріалів, видно що ОСОБА_2 оскаржує бездіяльність уповноважених осіб НАБУ у кримінальному провадженні за № 0000433 від 25 лютого 2021 року. Враховуючи, що досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні здійснюється за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 та ч. 3 ст. 358 КК України, слідчий суддя приходить до висновку, що розгляд поданої скарги не належить до сфери здійснення судового контролю слідчими суддями Вищого антикорупційного суду, оскільки не відносяться до його предметної підсудності відповідно до вимог ч. 1 ст. 33-1 КПК України.
За таких обстави скарга ОСОБА_2 не підлягає розгляду в цьому суді та підлягає поверненню.
Слідчий суддя також зазначає, що з огляду на вимоги абз. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України, бездіяльність слідчого (детектива), яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, виникає через 48 годин у разі неподання до суду клопотання про арешт майна. Крім того, слідчий суддя звертає увагу на те, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду. Враховуючи те, що обшук, під час якого були тимчасово вилучені грошові кошти, проводив слідчий Головного слідчого управління Національної поліції України, бездіяльність детективів НАБУ у даному випадку не виникла та не може бути оскаржена.
З ухвали слідчого суді Печерського районного суду міста Києва від 22 листопада 2021 року видно, що з клопотанням про арешт майна, а саме грошових коштів, вилучених під час обшуку 01 квітня 2021 року, слідчий не звертався, а тому бездіяльність слідчого Головного слідчого управління Національної поліції України почалася 03 квітня 2021 року та могла бути оскаржена протягом десяти днів, тобто не пізніше 13 квітня 2021 року.
З огляду на те, що скаржниця подала скарга після закінчення строку, передбаченого ч. 1 ст. 304 КПК України, а також не порушує питання про його поновлення, слідчий суддя зазначає, що вказані обставини також є підставою для повернення скарги ОСОБА_2 .
Крім того, слідчий суддя звертає увагу на те, що ОСОБА_2 не надала будь-яких доказів, які б підтверджували подання до НАБУ клопотання про повернення тимчасово вилученого майна, а також його розгляду детективами НАБУ в порядку ст. 220 КПК України.
За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку про те, що розгляд скарги знаходиться поза межами здійснення судового контролю слідчого судді Вищого антикорупційного суду, а тому вона підлягає поверненню скаржнику.
Слідчий суддя, з огляду на викладене, керуючись положеннями ст. ст. 33-1, 168, 171, 214, 216, 303, 304, 306, 376 КПК України, дійшов висновку про повернення скарги.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА [ІІІ].

Висновки слідчого судді [3-1].
Слідчий суддя постановив.
Скаргу на бездіяльність слідчого в порядку ст. 303 КПК України - повернути ОСОБА_2 .
Строк і порядок набрання ухвалою законної сили та її оскарження [3?2].
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня отримання її копії шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1