Номер провадження: 11-кп/813/217/20
Номер справи місцевого суду: 495/3595/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
13.11.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

представника потерпілої ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання потерпілої ОСОБА_8 про відвід прокурора Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 від участі у розгляді кримінального провадження за апеляційними скаргами ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_12 , прокурора Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_13 , потерпілої особи ОСОБА_8 та її представника ОСОБА_14 , ОСОБА_7 на вирок Київського районного суду м. Одеси від 07.08.2019 р. по кримінальним провадженням №0002485 від 18.08.2016 року, №0011438 від 25.12.2014 року, №0001958 від 31.05.2018 року відносно:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.м.т. Сарата Одеської області, громадянина України, українця, із неповною середньою освітою, працює за наймом, одруженого, на утриманні має дитину доньку ОСОБА_15 ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

-обвинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 185 КК України.

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Білгород-Дністровський Одеської області, громадянина України, українця, проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

-обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України;

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Білгород-Дністровський Одеської області, громадянина України, українця, одруженого, проживає за адресою: АДРЕСА_3 ,

- обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України,

встановив:

Зазначеним вироком суду першої інстанції ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 296,ч. 3 ст. 296 КК України та призначено йому покарання:

- за ч.1 ст. 296 КК України у виді 6 (шість) місяців арешту;

- за ч. 3 ст. 296 КК України у виді 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено остаточне покарання ОСОБА_7 у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Визнано невинуватим ОСОБА_7 у пред`явленому обвинуваченні, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України, за недоведеністю стороною обвинувачення вчинення ним кримінального правопорушення - виправдано.

Визнано невинуватим ОСОБА_7 у пред`явленому обвинуваченні, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України, за недоведеністю стороною обвинувачення вчинення ним кримінального правопорушення - виправдано.

Запобіжний захід ОСОБА_7 , до набрання вироком чинності, обрано в виді особистого зобов`язання.

ОСОБА_11 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України та призначено йому покарання у виді 2 (два) роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_11 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Запобіжний захід ОСОБА_11 , до набрання вироком чинності, обрати в виді особистого зобов`язання.

ОСОБА_10 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України та призначено йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_10 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1(один) рік з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Запобіжний захід ОСОБА_10 , до набрання вироком чинності, обрати в виді особистого зобов`язання.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_16 про стягнення з обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 на користь ОСОБА_16 моральну шкоду спричинену злочином задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь позивача ОСОБА_16 моральну шкоду у розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) гривен.

Стягнуто з ОСОБА_11 на користь позивача ОСОБА_16 моральну шкоду у розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) гривен.

Стягнуто з ОСОБА_10 на користь позивача ОСОБА_16 моральну шкоду у розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) гривен.

Потерпілій ОСОБА_8 в задоволенні цивільного позову про стягнення моральної шкоди з ОСОБА_7 на її користь - відмовлено.

Не погодившись із зазначеним вироком суду обвинувачені ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , прокурор Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_12 , прокурор Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_13 , потерпіла ОСОБА_8 та її представник ОСОБА_14 подали апеляційні скарги.

До початку судового розгляду в суді апеляційної інстанції потерпіла ОСОБА_8 заявила відвід прокурору Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 , посилаючись на те, що прокурор ОСОБА_6 був процесуальним керівником в розгляді іншої кримінальної справи, де вона була потерпілою, що на її думку заважає неупередженому розгляду цього кримінального провадження.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_7 та представник потерпілої ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_9 заперечували проти задоволення заявленого ОСОБА_8 відводу прокурору.

Заслухавши суддю-доповідача, потерпілу ОСОБА_8 , яка наполягала на задоволенні заяви про відвід та просила її задовольнити, думку прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 та

представника потерпілої ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 , дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд дійшов до таких висновків.

Статтею 77 КПК України передбачені підстави для відводу прокурора, слідчого.

Так, частиною першої вказаної норми права встановлено, що прокурор, слідчий не має права брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичом сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Водночас, прокурор, відповідно до п. 15 ч. 1 ст. 3 КПК України є особою, яка обіймає посаду, передбачену статтею 15 Закону України «Про прокуратуру», та діє у межах своїх повноважень, в тому числі, передбачених ч. 2 ст. 36 цього Кодексу, зокрема підтримувати державне обвинувачення в суді, відмовлятися від підтримання державного обвинувачення, змінювати його або висувати додаткове обвинувачення у порядку, встановленому КПК України.

Як вбачається із матеріалів провадження прокурор ОСОБА_6 в межах наданих йому повноважень здійснює підтримання державного обвинувачення у кримінальному провадженні №0001958 від 31.05.2018 р. на підставі Постанови про зміну групи прокурорів від 13.11.2020 року та з огляду на обставини кримінального провадження виконує функції державного обвинувача, а доводи клопотання потерпілої з приводу його участі в минулому в іншому кримінальному провадженні за її участю є безпідставними та необґрунтованими.

Окрім того, відповідно до вищенаведених положень ч. 1 ст. 77 КПК України, зазначена обставина не може слугувати підставою для відводу прокурора ОСОБА_6 від участі у розгляді вказаного кримінального провадження як державного обвинувача.
Інших доводів на підтвердження своєї позиції щодо неможливості участі прокурора в розгляді апеляційної скарги потерпілою не наведено.

Отже, з огляду на викладені вище обставини, колегія суддів прийшла до переконання, що доводи потерпілої ОСОБА_8 щодо наявності обґрунтованих підстав для відводу прокурора від участі в апеляційному розгляді не ґрунтуються на вимогах закону, не вмотивовані та є голослівними, тому клопотання про відвід прокурора Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 77, 80, 81, 376, 405, 419 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

У задоволенні клопотання потерпілої ОСОБА_8 про відвід прокурора Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 від участі у розгляді кримінального провадження за апеляційними скаргами ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_12 , прокурора Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_13 , потерпілої особи ОСОБА_8 та її представника ОСОБА_14 , ОСОБА_7 на вирок Київського районного суду м. Одеси від 07.08.2019 р. в рамках розгляду кримінального провадження провадженням №0002485 від 18.08.2016 року, №0011438 від 25.12.2014 року, №0001958 від 31.05.2018 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4