Справа № 731/24/18
Провадження № 1-кп/731/1/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2021 року смт Варва

Варвинський районний суд Чернігівської області в складі

судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисників ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

потерпілих ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10 ,

ОСОБА_11 ,

ОСОБА_12 ,

потерпілої та законного

представника неповнолітнього свідка ОСОБА_13 ,

представника потерпілого ОСОБА_14 ,

педагога-психолога ОСОБА_15 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Варвинського районного суду Чернігівської області № 1 матеріали кримінального провадження №0000154 від 10 липня 2017 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава Полтавської області, зареєстрованого за адресою:АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною загальною середньоюосвітою, вдівця, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, непрацюючого,не маючого статусу особи з інвалідністю, раніше судимого вироком Варвинського районного суду Чернігівської області від 06 жовтня 1998 року за ч. 2 ст. 140 КК України до виправних робіт строком на 1 (один) рік утриманням 20% заробітку в дохід держави; вироком Варвинського районного суду Чернігівської області від 15 лютого 2000 року за ч. 2 ст. 140, ч. 1 ст. 43 КК України до 1 (одного) року 8 (восьми) місяців позбавлення волі з конфіскацією майна; вироком Варвинського районного суду Чернігівської області від 12 березня 2004 року за ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до 4 (чотирьох) років позбавлення волі, звільнений після відбуття строку покарання; вироком Варвинського районного суду Чернігівської області від 13 листопада 2008 року за ч. 3 ст. 342, ч. 1 ст. 162, ст. 70 КК України до 3 (трьох) років обмеження волі, звільнений від відбування покарання на підставі ст. ст. 75, 76 КК України з випробувальним терміном 1 (один) рік 6 (шість) місяців; вироком Варвинського районного суду Чернігівської області від 17 червня 2011 року за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до 3 (трьох) років 1 (одного) місяця обмеження волі, звільнений на підставі ст. 81 КК України; вироком Варвинського районного суду від 26 листопада 2015 року за ч. 1 ст. 125 КК України до 100 (ста) годин громадських робіт; вироком Варвинського районного суду від 08 листопада 2017 року за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ст. 71, ст. 72, ч. 4 ст. 81 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

22 січня 2018 року до Варвинського районного суду Чернігівської області надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, який передано на розгляд судді ОСОБА_1
29 січня 2018 року закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.
У зв"язку з оголошенням розшуку обвинуваченого провадження було зупинено та відновлено 22 квітня 2020 року.
На підставі ст. 338 КПК України 17 листопада 2021 року прокурор подала до суду обвинувальний акт від 09 листопада 2021 року з формулюванням нового обвинувачення, а саме з уточненням вартості викраденого майна, а також у зв`язку зі зміною обсягу обвинувачення через те, що вартість велосипедів марки «Ардіс», модель «Спортатив форт», та марки «Centano», модель «City», встановити неможливо.
ОСОБА_4 10 листопада 2017 року, близько 17 години, перебуваючи поблизу магазину «Спеціаліст», що в смт Варва, по вулиці Шевченка, №74, маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав велосипед марки «Ардіс», модель «Либідь», вартістю на момент вчинення кримінального правопорушення 2 326,15 грн, що знаходився на металевому тримачі для велосипедів біля входу до магазину, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд, завдавши матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_8 на суму 2 326,15 грн.

14 листопада 2017 року, в період часу з 14 години до 16 години, ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу районного будинку культури, що в смт Варва, по вулиці Шевченка, № 38-а, маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав велосипед марки «Дорожник», модель «Комфорт», вартістю на момент вчинення кримінального правопорушення 667,39 грн, що знаходився на металевому тримачі для велосипедів біля входу до районного будинку культури, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд, завдавши матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_12 на суму 667,39 грн.

18 листопада 2017 року, близько 17 години 30 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу центральної аптеки, що в смт Варва, по вулиці Шевченка, №61, маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав велосипед марки «Салют», модель «2490», вартістю на момент вчинення кримінального правопорушення 1 781,34 грн, що знаходився на металевому тримачі для велосипедів біля входу до центральної аптеки, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд, завдавши матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_9 на суму 1 781,34 грн.

28 листопада 2017 року, в період часу з 16 години до 16 години 50 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу музичної школи, що в смт Варва, по вулиці Пилипенка, №15, маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав велосипед марки «Мінськ», модель «Україна», вартістю на момент вчинення кримінального правопорушення 1 139,75 грн, що знаходився біля східців центрального входу музичної школи, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд, завдавши матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_13 на суму 1 139,75 грн.

03 грудня 2017 року, в період часу з 13 години до 13 години 30 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу кафе «Магнолія», що в смт Варва, по вулиці Шевченка, №43, маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав велосипед марки «Ардіс», модель «Либідь», вартістю на момент вчинення кримінального правопорушення 2 928,83 грн, що знаходився під огорожею клумби навпроти вікон кафе «Магнолія», після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд, завдавши матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_10 на суму 2 928,83 грн.

Своїми умисними діями, що виразилися в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, ОСОБА_4 скоїв кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 185 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні ним кримінальних правопорушень за ч. 2 ст. 185 КК України не визнав. Відмовився давати показання щодо себе, вказавши, що обвинувачення не підтверджено жодними доказами, а його викривальні показання на досудовому етапі кримінального провадження обумовлені тиском з боку слідства. Крім того, під час вчинення одного з епізодів, зазначених в обвинувальному акті, він взагалі перебував на стаціонарному лікуванні у медичному закладі.
Захисник ОСОБА_6 підтримав позицію свого підзахисного та наголосив, що викривальні показання, надані під час допиту як підозрюваного та під час проведення слідчого експерименту, не можуть бути взяті до уваги судом, зважаючи на те, що обвинувачений не підтверджує ці факти в суді. Крім того, внаслідок порушення права на захист, протокол слідчого експерименту також є недопустимим доказом.

Суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні ним вищевказаних кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, що підтверджується наступними доказами.
Потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні вказав, що він працював в магазині «Спеціаліст» в смт Варва, та о другій половині дня 10 листопада 2017 року виявив зникнення свого велосипеда марки «Ардіс», який він залишив біля магазину. Потерпілий відразу звернувся до правоохоронних органів з відповідною заявою, а згодом потерпілому було запропоновано впізнати викрадену річ, яку він і впізнав за характерними ознаками, маркою, кольором, наявними корзинами. Письмовою заявою погодився зі зміненим обсягом обвинувачення. Вказав, що в разі встановлення вини обвинуваченого в питанні визначення міри покарання покладається на розсуд суду.

Потерпіла ОСОБА_12 в судовому засіданні повідомила, що 14 листопада 2017 року в вечірню пору доби вона залишила свій велосипед марки «Дорожник» зелено-сріблястого кольору, вартістю близько 600 грн. на спеціальному тримачі в районі Варвинського будинку культури та згодом виявила його зникнення. На наступний день, 15 листопада 2017 року у відділку поліції впізнала свій велосипед за характерними ознаками потертостями на сідлі, кольором, маркою. Письмовою заявою погодилась зі зміненим обсягом обвинувачення. У питанні призначення покарання в разі визнання винуватості особи поклалась на розсуд суду.

Потерпілий ОСОБА_9 вказав, що декілька років тому, імовірно 18 листопада 2017 року, о другій половині дня він приїхав до будівлі центральної аптеки в смт Варва та на спеціальному тримачі залишив свій велосипед марки «Салют» зеленого кольору. Коли він вийшов з аптеки, то велосипеда не знайшов. Через деякий час потерпілий звернувся із заявою про вчинення злочину. Майно було повернуто працівниками поліції, та вони повідомили, що у вчиненні злочину обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 . Письмовою заявою погодився зі зміненим обсягом обвинувачення. Вказав, що в разі встановлення вини обвинуваченого в питанні визначення міри покарання покладається на розсуд суду.

Потерпіла ОСОБА_13 вказала, що 28 листопада 2017 року вона дозволила своїй доньці взяти велосипед сірого кольору марки «Мінськ» для поїздки до музичної школи. Через деякий час їй зателефонувала донька та повідомила, що велосипед зник. З цього приводу потерпіла звернулась із заявою до поліції. Через деякий час потерпіла була запрошена до приміщення Варвинського ВП, де серед інших велосипедів впізнала свій велосипед за характерними ознаками маркою, кольором, пошкодженнями. Письмовою заявою погодилась зі зміненим обсягом обвинувачення. В питанні визначення покарання поклалась на розсуд суду.

Потерпіла ОСОБА_10 пояснила, що в кінці осені або на початку грудня 2017 року вона близько 08-00 ранку під`їхала велосипедом марки «Либідь» сіро-вишневого кольору до кафе «Магнолія», та залишила велосипед. В післяобідній час виявила його зникнення та звернулась до поліції. Через день потерпілу запросили для впізнання велосипеда, який вона впізнала за маркою, кольором та характеристиками велосипеда. Письмовою заявою погодилась зі зміненим обсягом обвинувачення. У питанні призначення покарання поклалась на розсуд суду.

Неповнолітня свідок ОСОБА_16 , в присутності свого законного представника та педагога пояснила суду, що декілька років тому, вона взяла велосипед матері та поїхала до музичної школи в смт Варва. Залишивши велосипед біля будівлі, по завершенню зайняття виявила його зникнення та зателефонувала матері.

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні повідомив, що знав обвинуваченого у зв`язку зі службовою діяльністю. У 2017 році у зв`язку з низкою викрадень велосипедів у смт Варва, зокрема у потерпілих ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , свідок помітив, що попри відсутність роботи, громадяни Лейва пересувається по селищу на різних велосипедах. Поцікавившись у обвинуваченого походженням даного майна, свідок дізнався, що громадянин Лейва вкрав велосипед. Свідок запропонував обвинуваченому добровільно піти до поліції та повідомити про вчинені злочини, що останній і зробив.
Крім того, вина ОСОБА_4 в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, за фактами викрадення велосипедів, підтверджується іншими оголошеними, дослідженими та проаналізованими в судовому засіданні доказами:

-заявами потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , ОСОБА_9 (а.с. 37, 86, 119, том 4), протоколами прийняття заяв від потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , (а.с. 54, 102-103 том 4);

-протоколами огляду місця події від 10 листопада 2017 року (а.с. 38-39, 55-57, 87-89, 104-106, 120-122 том 4), у місцях крадіжок велосипедів;

-заявами ОСОБА_4 (а.с. 41, 58, 90, 107, 123 том 4) про добровільну видачу працівникам поліції викрадених ним велосипедів;

-протоколами добровільної видачі речей, у яких зафіксована добровільна видача ОСОБА_4 (а.с. 42, 59, 91, 108, 124 том 4) викрадених велосипедів працівникам поліції у присутності двох понятих;

-протоколами пред`явлення речей до впізнання, відповідно до яких потерпілі у присутності понятих впізнали викрадені у них велосипеди за індивідуальними ознаками та пошкодженнями (а.с. 43-44, 60-61, 92-93, 109-110, 125-126 том 4);

-постановами про визнання предметів речовими доказами (а.с. 45; 62, 94, 111, 127, том 4);

-висновком експерта судово-товарознавчої експертизи № 2642 (а.с. 151-160, том 5) про вартість викраденого майна.
При цьому суд з`ясував усі передбачені ст. 91 КПК обставини, в результаті чого дійшов висновку, що розглянуті докази в їх сукупності та у взаємозв`язку узгоджуються між собою та є достатніми для ухвалення обвинувального вироку щодо ОСОБА_4 за фактом крадіжки велосипедів: марки «Ардіс», модель «Либідь», вартістю 2 326,15 грн; марки «Дорожник», модель «Комфорт», вартістю 667,39 грн; марки «Салют», модель «2490», вартістю 1 781,34 грн; марки «Мінськ», модель «Україна», вартістю 1 139,75 грн; марки «Ардіс», модель «Либідь», вартістю 2 928,83 грн.

На обґрунтування своєї позиції обвинувачений надав суду довідки про перебування на стаціонарному лікуванні у Варвинській ЦРЛ з 02 по 17 жовтня 2017 року (а.с. 218-219, том 4), однак, суд зважає, що інкриміновані обвинуваченому діяння відбулися в листопаді та грудні 2017 року, що не суперечить відомостям у вказаних довідках.

За фактами крадіжок велосипедів суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за що він і повинен нести кримінальну відповідальність.

Допитаний до зміни обсягу обвинувачення свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні пояснив, що в листопаді 2017 року, у вечірній час, в районі кафе «Бухта» в смт Варва, він перебував на зупинці транспорту. До нього підійшов обвинувачений та запропонував придбати спортивний велосипед синьо-сірого кольору «Ардіс», який був з ним. Обвинувачений вказав, що це його велосипед. Свідок погодився на цю пропозицію та передав обвинуваченому незначні грошові кошти в обмін на велосипед. В подальшому свідок помістив цей велосипед неподалік, за місцем роботи, а наступного дня перевіз його додому. Через декілька днів до нього звернулись працівники поліції та повідомили, що вказаний велосипед є викраденим, і свідок добровільно передав його працівникам поліції.

Допитані в судовому засіданні потерпілі ОСОБА_11 , з приводу крадіжки її спортивного велосипеда синьо-сірого кольору марки «Ардіс», та потерпіла ОСОБА_7 , з приводу крадіжки велосипеда темно-синього кольору «Centano», після зміни обсягу обвинувачення, з його обсягом погодились та не наполягали на підтриманні обвинувачення в попередньому обсязі.

Крім того, ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що на початку липня 2017 року в нічний час доби, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи в с. Озеряни Варвинського району Чернігівської області по вулиці Українській, маючи єдиний злочинний умисел на заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, шляхом вільного доступу, повторно, таємно демонтував та викрав з електроопор №0 - №10, належних ПАТ «Укртелеком», кабель марки ТПП 50х2х0,4 довжиною 170 метрів, вартістю на момент вчинення злочину 2 198,10 грн, та на цій же вулиці з електроопор №2 - №Л-3, та по вулиці Миру з електроопор №2 - №16, належних ПАТ «Укртелеком», кабель марки ТПП 10х2х0,4 довжиною 460 метрів, вартістю на момент вчинення кримінального правопорушення 1 209 грн 80 коп., після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд, завдавши матеріальної шкоди ПАТ «Укртелеком» на загальну суму 3 407,90 грн.
Крім того, обвинувачується у тому, що 19 жовтня 2017 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи в с. Озеряни Варвинського району Чернігівської області по вулиці Українській, неподалік будинку 69-а, маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, шляхом вільного доступу, повторно, таємно демонтував та викрав з електроопор №0 - №5, належних ПАТ «Укртелеком», кабель марки ТПП 50х2х0,4 довжиною 110 метрів, вартістю на момент вчинення кримінального правопорушення 1 453,10 грн, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд, завдавши матеріальної шкоди ПАТ «Укртелеком» на загальну суму 1 453,10 грн.
Також, ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що на початку листопада 2017 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи в с. Озеряни Варвинського району Чернігівської області по вулиці Українській, маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, шляхом вільного доступу, повторно, таємно демонтував та викрав з електроопор №0 - №Л-3 УП-10, належних ПАТ «Укртелеком», кабель марки ТПП 50х2х0,4 довжиною 80 метрів, вартістю на момент вчинення кримінального правопорушення 1 056,80 грн, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд, завдавши матеріальної шкоди ПАТ «Укртелеком» на загальну суму 1 056,80 грн.
Вказані дії, що виразилися в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, кваліфіковано органом досудового розслідування за ч. 2 ст. 185 КК України.
Суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні ним крадіжки належного ПАТ «Укртелеком» кабелю не підтвердилась під час судового розгляду.

Представник потерпілої юридичної особи ПАТ «Укртелеком» ОСОБА_14 повідомила, що 10 липня 2017 року, 19 жовтня 2017 року та 02 листопада 2017 року було виявлено пошкодження та викрадення мідних телефонних кабелів ПАТ «Укртелеком», що були демонтовані з електроопор в с. Озеряни Варвинського району. Підтримала цивільний позов в повному обсязі та просила задовольнити.

Свідок ОСОБА_21 в судовому засіданні повідомив, що у 2017 році він працював електромеханіком АТС ПАТ «Укртелеком». Так, він багато разів виїжджав до с. Озеряни Варвинського району з приводу крадіжки мідного кабелю. Дійсно викрадались 10,20,50-жильні кабелі, які прокладені в селі повітряним шляхом.

Свідок ОСОБА_22 в судовому засіданні повідомив, що він зрідка займався купівлею металобрухту. Декілька років тому, імовірно у 2017 році, у теплу пору року, коли він перебував в районі автостанції в смт Варва, до нього підійшов обвинувачений ОСОБА_4 , якого свідок знав наочно, та запропонував придбати у нього мідний кабель. Свідок від даної пропозиції відмовився, однак обвинувачений наголосив, що в разі необхідності такий кабель є у нього в наявності.

Свідок ОСОБА_23 в судовому засіданні показав, що він перебував у селі Озеряни та був запрошений бути понятим при проведенні слідчого експерименту за участю обвинуваченого ОСОБА_4 . При цьому були присутні близько трьох поліцейських та інші цивільні люди. Йому роз`яснили права, після чого обвинувачений без будь-якого примусу, добровільно показував, яким чином він демонтував телефонні кабелі. Це відбувалось в районі сільської ради в с. Озеряни та ще на інших вулицях с. Озеряни, назв яких він не запам`ятає. При цьому будь-хто із присутніх не підказував та не примушував обвинуваченого це робити. Останній розповів, що діставав дроти палкою та перерізав їх ножем. Згодом слідча дія продовжилася в смт Варва, де обвинувачений показував місця, в яких він здійснював крадіжки велосипедів, зокрема, біля Варвинського будинку культури, магазину «Спеціаліст», автостанції. По закінченню слідчої дії свідок підписав відповідний протокол.

Свідок ОСОБА_24 повідомив суду, що у 2017 році він працював у Варвинському ВП Прилуцького ВП ГУНП В Чернігівській області та брав участь у забезпеченні проведення слідчого експерименту з обвинуваченим ОСОБА_4 . Деталей він вже не пам`ятає.
Аналізуючи вказані докази, суд зважає, що показання представника потерпілого ОСОБА_14 та свідка ОСОБА_21 вказують лише на факт зникнення належного потерпілій юридичній особі майна, свідки ОСОБА_24 та ОСОБА_23 були присутні під час проведення слідчого експерименту з обвинуваченим, але відомостей щодо вчинення кримінального правопорушення суду не повідомляли, а свідок ОСОБА_22 вказав лише на факт пропонування обвинуваченим імовірно у 2017 році металевих кабелів, однак, наголосив, що наочно їх не бачив та підтвердити специфікацію останніх в судовому засіданні не зміг.

Надані ж стороною обвинувачення письмові докази на обґрунтування обвинувачення не містять відомостей про те, що під час досудового розслідування викрадене майно або його частина були відшукані.

Протоколи огляду місця події (а.с. 11-13, 31, том 4) містять дані про те, що кабель обірваний та звисає, довжина вільного кінця кабелю вказана наближено. При цьому у протоколі не зазначено про будь-які засоби вимірювання та про те, що заміри взагалі проводилися.

Слідчий експеримент з обвинуваченим від 28 грудня 2017 року (а.с. 159-170 том 4) проведено без захисника, який на дату проведення слідчої дії вже був йому призначений, і участь останнього була обов`язковою.

Крім того, протокол слідчого експерименту фактично лише дублює протоколи допиту підозрюваного.
Відповідно до правого висновку, викладеного у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 14 вересня 2020 року у кримінальній справі №740/3597/17, та застосованого у постановах Верховного Суду від 20 жовтня 2020 року № 688/756/18, від 15 липня 2021 року № 489/5879/19, проведення слідчого експерименту у формі, що не містить ознак відтворення дій, обстановки, обставин події, проведення дослідів чи випробувань, а посвідчує виключно проголошення підозрюваним зізнання у вчиненні кримінального правопорушення з метою його процесуального закріплення, належить розцінювати як допит, що не має в суді доказового значення з огляду на зміст ч. 4 ст. 95 КПК України. Якщо слідчий експеримент зводиться до повторного допиту, без відтворення подій, то він не є доказом винуватості.
Зважаючи на наведене, суд вважає за неможливе сприймати зазначений доказ сторони обвинувачення як допустимий та належний.

Будь-які інші докази, зокрема і речові, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_4 крадіжок кабелю, відсутні та стороною обвинувачення не надані.

Під час судового розгляду обвинувачений не підтвердив свої показання, надані на досудовому слідстві, вину не визнав.

Відповідно до з ч. 1 ст. 373 КПК України у разі, якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим, ухвалюється виправдувальний вирок.
За таких обставин суд приходить до переконання, що за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, за фактами крадіжки належного ПАТ «Укртелеком» кабелю обвинуваченого ОСОБА_4 слід виправдати.
Обставин, що пом`якшують покарання, суд не вбачає.

Обставиною, що обтяжує покарання, суд визнає рецидивкримінальних правопорушень.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №782 від 19 грудня 2017 року у ОСОБА_4 у періоди часу, до яких відносяться кримінальні правопорушення, у вчинені яких він підозрюється, мала місце легка розумова відсталість (F70 за Міжнародною Класифікацією Хвороб 10-го перегляду), але клінічних ознак тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не виявлено. Вказана легка розумова відсталість спостерігається і на час проведення експертизи, але примусові заходи медичного характеру йому не показані. За своїм психічним станом ОСОБА_4 був здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними в періоди часу, до яких відносяться кримінальні правопорушення, у вчиненні яких він підозрюється.

Ухвалою суду від 06 травня 2020 року задоволено клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та призначено у кримінальному провадженні амбулаторну судово-психіатричну експертизу обвинуваченого з метою встановлення чи не змінився його психічний стан з часу проведення попередньої судово-психіатричної експертизи.
Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 543 від 27 жовтня 2020 року у ОСОБА_4 має місце хронічний психічний розлад у формі легкої розумової відсталості (F70 за Міжнародною Класифікацією Хвороб 10-го перегляду). Ознак тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності на теперішній час не виявлено. За його психічним станом на теперішній час застосування примусових заходів медичного характеру не показане.
При обранні виду та міри покарання, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, а також враховуючи вимоги ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень і що більш суворий вид покарання з числа передбачених за скоєне правопорушення призначається лише у випадку, якщо менш суворий вид покарання буде недостатнім для виправлення особи і попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, суд бере до уваги ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України на час вчинення були злочином середньої тяжкості, ана час розгляду справи є нетяжким злочином; особу обвинуваченого, а саме те, що ОСОБА_4 не працює, за місцем проживання характеризується нейтрально; раніше неодноразово судимий; вдівець, на обліку в лікаря-нарколога не перебуває; перебуває на обліку лікаря-психіатра з діагнозом «Легка розумова відсталість», не має статусу учасника бойових дій або особи з інвалідністю, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини, а також інформацію досудової доповіді, а тому вважає за можливе призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України, що на переконання суду буде необхідним для виправлення обвинуваченого, сприятиме запобіганню вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особі обвинуваченого та є достатнім для досягнення, відповідно до ст. 50 КК України, мети покарання.
Враховуючи вищевикладене, зокрема ступінь тяжкості кримінального правопорушення та особу обвинуваченого, суд доходить висновку, що перевиховання та виправлення ОСОБА_4 неможливе без ізоляції від суспільства.

Згідно з п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24 жовтня 2003 року, в редакції від 06 листопада 2009 року, за окремим епізодами злочинної діяльності або за окремими пунктами статті (частини статті) КК, які не мають самостійної санкції, покарання не призначається.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 вчинив 5 (п`ять) кримінальних правопорушень (крадіжки п`яти велосипедів) за однією і тією ж кваліфікацією, які підпадають під дію однієї і тієї ж частини статті закону про кримінальну відповідальність, то, виходячи зі змісту ст. 33 КК України, вказані правопорушення не утворюють множинності кримінальних правопорушень. У зв`язку наведеним слід призначити за 5 вчинених ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, кваліфікованих за ч. 2 ст. 185 КК України, одне покарання у межах санкції частини вказаної статті.
Наведене узгоджується з правовим висновком, сформованим у постанові Верховного Суду № 646/8318/17 від 27 листопада 2019 року.
Вирок Варвинського районного суду Чернігівської області, яким ОСОБА_4 засуджено до 5 (п`яти) років позбавлення волі, постановлений 08 листопада 2017 року та набрав законної сили 30 січня 2018 року, коли був залишений без змін ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області.
Нові кримінальні правопорушення, які є предметом даного судового розгляду, вчинені у період з 10 листопада 2017 року до 03 грудня 2017 року.
Таким чином, за нові злочини за цим вироком, вчинені у період з 10 листопада 2017 року до 03 грудня 2017 року, за правилами ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, враховуючи вирок Варвинського районного суду Чернігівської області, ухвалений 08 листопада 2017 року та залишений без змін ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 30 січня 2018 року, слід призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного за новим вироком, невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.

Сума збитків, завданих кримінальним правопорушенням, становить 8 843,46 грн, які відшкодовано, оскільки велосипеди, викрадені у потерпілих, були відшукані в ході досудового слідства та передані власникам.

Потерпілою юридичною особою ПАТ «УКРТЕЛЕКОМ», правонаступником якого є АТ «УКРТЕЛЕКОМ» заявлено цивільний позов до обвинуваченого про відшкодування матеріальної шкоди і збитків, заподіяних злочином, у сумі 20 363,23 грн (а.с. 16-39, том 1).

Згідно з ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 3 ст. 129 КПК України у разі виправдання обвинуваченого за відсутності в його діях складу кримінального правопорушення або його непричетності до вчинення кримінального правопорушення, а також у випадках, передбачених ч. 1 ст. 326 цього Кодексу, суд залишає позов без розгляду.
Частиною 7 ст. 128 КПК України передбачено, що особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.
У зв`язку з виправданням обвинуваченого ОСОБА_4 за фактами крадіжок кабелю, належного ПАТ «УКРТЕЛЕКОМ», слід залишити цивільний позов ПАТ «УКРТЕЛЕКОМ» без розгляду, роз`яснивши їм право пред`явити позов в порядку цивільного судочинства.
Запобіжний захід ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні не обирався, підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком суду законної сили суд не вбачає, але оскільки ОСОБА_4 був засуджений вироком Варвинського районного суду Чернігівської області від 08 листопада 2017 року, який набрав законної сили, за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 81, ст. 71, ст. 72 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі, і фактично відбуває покарання та на даний час перебуває в Державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор», то він підлягає тимчасовому залишенню в слідчому ізоляторі до вступу цього вироку в законну силу із роз`ясненням йому права заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.
Витрати, пов`язані із залучення експерта, відсутні.

Керуючись ст.ст. 100, 127-129, 349, 368-371, 373-376, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні про вчинення ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, за фактами крадіжок належного ПАТ «УКРТЕЛЕКОМ» кабелю та виправдати його.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, за фактами крадіжки велосипедів і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ч. 1, 2, 4 ст. 71 КК України за сукупністю вироків,шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного за новим вироком, невідбутої частини покарання за вирокомВарвинського районного суду Чернігівської області від 08 листопада 2017 року за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 81, ст. 71, ст. 72 КК України, призначеного у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, призначити ОСОБА_4 остаточне основне покарання у виді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_4 обчислювати з моменту його затримання під час виконання попереднього вироку Варвинського районного суду Чернігівської області від 08 листопада 2017 року, а саме з 17 квітня 2020 року, та зарахувати в строк відбування покарання на підставі ч. 5 ст. 72 КК України покарання у виді позбавлення волі, відбуте ОСОБА_4 за попереднім вироком - вироком Варвинського районного суду Чернігівської області від 08 листопада 2017 року, починаючи з 17 квітня 2020 року, із розрахунку один день ув`язнення за один день позбавлення волі.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирати. До набрання вироком законної сили залишити ОСОБА_4 в ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор».
Цивільний позов АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УКРТЕЛЕКОМ» (код ЄДРПОУ 21560766, юридична адреса: 01601, м. Київ, бульвар Тараса Шевченка, 18), яке є правонаступником ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УКРТЕЛЕКОМ», до ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) залишити без розгляду.
Речові докази:
-велосипед марки «Ардіс», модель «Либідь», срібного кольору, повернений під зберігальну розписку - ОСОБА_8 , залишити власнику;

-велосипед марки «Дорожник», модель «Комфорт», срібно-чорного кольору, повернений під зберігальну розписку ОСОБА_12 , залишити власнику;

-велосипед марки «Ардіс», модель «Спортативфорт», синього кольору, повернений під зберігальну розписку ОСОБА_11 , залишити власнику;

-велосипед марки «Мінськ», модель «України», срібного кольору, повернений під зберігальну розписку ОСОБА_13 , залишити власнику;

-велосипед марки «Ардіс», модель «Либідь», червоно-срібного кольору, повернений під зберігальну розписку ОСОБА_10 , залишити власнику;

-велосипед марки «Салют», модель «2409», зеленого кольору, повернений під зберігальну розписку ОСОБА_9 , залишити власнику;

-велосипед марки «Centano», модель «City», темно-синього кольору, повернений під зберігальну розписку ОСОБА_7 , залишити власнику.

Вирок суду може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду через Варвинський районний суд Чернігівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору, а також не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати потерпілим та представнику потерпілого, які не були присутні у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1