справа № 492/1264/20
ВИРОК
Іменем України

28 серпня 2021 року м.Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання в місті Арциз Одеської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000011, внесеному 22 липня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Арциз Одеської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, неодруженого, працюючого за наймом, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , судимого:
- 16 січня 2015 року Саратським районним судом Одеської області за ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України до позбавлення волі строком на 5 років без конфіскації майна, звільненого 13 березня 2019 року з місць позбавлення волі по закінченню строку відбуття покарання;
- 28 грудня 2020 року Арцизьким районним судом Одеської області за ч. 2 ст. 190 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки із застосуванням ст. 76 КК України,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -
встановив:
13 липня 2020 року, приблизно о 21 год. 30 хв., більш точного часу в ході судового слідства встановити не представилося можливим, ОСОБА_4 , знаходячись в приміщенні кухні квартири АДРЕСА_3 , в якій він проводив ремонтні роботи за проханням потерпілої ОСОБА_5 , повторно, керуючись виниклим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, діючи з прямим умислом з корисливих мотивів, переслідуючи мету особистого збагачення злочинним шляхом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу, скориставшись відсутністю потерпілої ОСОБА_5 , з кухонної шафи таємно викрав грошові кошти в сумі 4000,00 грн., які належать на праві власності потерпілій ОСОБА_5 , чим завдав останній матеріальну шкоду на зазначену суму, після чого з місця вчинення злочину зник, а викраденим в подальшому розпорядився на власний розсуд.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним в обсязі пред`явленого йому обвинувачення. В ході судового розгляду він детально розповів про обставини вчинення злочину та щиро розкаявся у його вчиненні, не піддавши сумніву фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті.
Потерпіла ОСОБА_5 про дату, час та місце проведення судового розгляду повідомлялася належним чином, але у судове засідання не з`явилася, однак від неї до суду надійшла письмова заява, в якій просила здійснити судовий розгляд обвинувального акту у її відсутність. Призначити обвинуваченому покарання згідно чинного законодавства, враховуючи особу обвинуваченого та відношення до вчиненого. З урахуванням думки учасників судового розгляду, які вважали за можливе розглядати кримінальне провадження за відсутності потерпілої ОСОБА_5 , суд дійшов висновку про проведення судового розгляду без її участі.
Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, а також те, що він не піддавав сумніву фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, правильно розумів зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції обвинуваченого, а також у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції інших учасників судового провадження у зв`язку з чим, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого, а також дослідженням доказів, що стосуються особи обвинуваченого. При цьому судом роз`яснено та з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини справи в апеляційному, касаційному порядку.
Оскільки учасники судового провадження вважають, що фактичні обставини підтверджуються доказами, що маються в справі та не потребують дослідження в ході судового розгляду, суд також визнає їх доказаними, а саме - фактичні обставини щодо дати, часу, місця, способу вчинення кримінального правопорушення, форми умислу, а також інші обставини, визначені ч. 1 ст. 91 КПК України.
Сукупність наведених і вивчених судом доказів, підтверджує вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину, і, аналізуючи наведені докази в їх сукупності, суд визнає належними, допустимими, достовірними, вони узгоджуються між собою і є достатніми для ухвалення обвинувального вироку.
Давши оцінку доказам, які були вивчені в процесі судового слідства, суд вважає доведеною винність обвинуваченого і вищеописані дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Суд бере до уваги, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, що витікає з положень ч. 2 ст. 50 КК України.
Згідно роз`яснень, які викладені в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24 жовтня 2003 року судам роз`яснено, що виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставить у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.
У рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03 жовтня 2002 року Європейський суд з прав людини зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою.
При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує ступінь суспільної небезпеки вчиненого обвинуваченим злочину і їх наслідки. Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив в повнолітньому віці нетяжкий злочин; характеризується за місцем проживання задовільно; на психіатричному диспансерному обліку, наркологічному обліку КНП «Арцизької центральної опорної лікарні» Арцизької районної ради Одеської області не перебуває; не є депутатом; раніше судимий та судимість не погашена.
До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд відносить щире каяття.
До обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 , суд відносить вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.
Враховуючи всі встановлені в судовому засіданні обставини справи, давши їм оцінку, беручи до уваги особу обвинуваченого, що потерпілий до обвинуваченого не має претензій, тяжкість вчиненого ним злочину, керуючись вимогами кримінального закону і передбачених цим законом санкцій, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства і у суду є підстави застосувати до обвинуваченого покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням до нього дії ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування призначеного покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України. Підстав для застосування до обвинуваченого дії ст. 69 КК України суд не вбачає.

Також, з урахуванням встановлених обставин по справі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, суд вважає за необхідне до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати не відбуте обвинуваченим ОСОБА_4 покарання за вироком Арцизького районного суду Одеської області від 28 грудня 2020 року у вигляді двох місяців позбавлення волі, оскільки було встановлено, що він винен у вчиненні злочину по цьому вироку, вчиненого ним до ухвалення попереднього вироку Арцизького районного суду Одеської області від 28 грудня 2020 року.

Суд вважає, що в даному випадку вищезазначений вид покарання буде достатнім та таке покарання повністю досягне мети його застосування.
Суд також вважає за необхідне до набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирати.
Згідно з п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України у резолютивній частині вироку зазначається рішення щодо речових доказів, відшкодування процесуальних витрат.
Суд вирішує питання про речові докази у справі згідно ч. 9 ст. 100 КПК України: полімерну папку фіолетового кольору, яка зберігається при матеріалах кримінального провадження підлягає зберіганню при матеріалах кримінального провадження.
У зв`язку з доведеністю вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину і проведенням по кримінальному провадженню експертного дослідження по встановленню його вини, суд, керуючись ч. 2 ст. 124 КПК України, прийшов до висновку про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави процесуальних витрат на залучення експерта, який проводив судову трасологічну експертизу у наявному кримінальному провадженні у сумі 817,25 грн.
Керуючись ст. ст. 100, 124, 349, 369-371, 373-375 КПК України, суд, -
ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на чотири роки.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України до покарання, призначеного за злочин, вчинений ОСОБА_4 до ухвалення 28 грудня 2020 року вироку Арцизьким районним судом Одеської області, шляхом часткового складання призначених покарань, частково, у вигляді двох місяців позбавлення волі, додати не відбуту частину покарання і остаточно призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у вигляді позбавлення волі строком на чотири роки два місяці.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю три роки.

В силу ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 28 серпня 2021 року.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта у сумі 817 (вісімсот сімнадцять) гривень 45 копійок.
Речовий доказ: полімерну папку фіолетового кольору зберігати при матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Арцизький районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Не пізніше наступного дня після ухвалення вироку надіслати його копію учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя
Арцизького районного суду ОСОБА_1