Справа № 387/955/21
Провадження № 1-кс/396/301/21
УХВАЛА
В обґрунтування клопотання слідчий вказує, що 05.11.2021 року о 11 год. 42 хв. до чергової частини відділення поліції № 2 (смт. Добровеличківка) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області надійшло усне повідомлення від працівника відділення поліції № 2 (смт. Добровеличківка) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області про те, що 05.11.2021 року під час патрулювання смт. Добровеличківка було виявлено легковий транспортний засіб марки «МЕРСЕДЕС-БЕНС С250Д», д.н.з. НОМЕР_1 , з відсутніми ідентифікуючими ознаками транспортного засобу та номерних агрегатів, під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 жителя АДРЕСА_1 .
В ході огляду місця події 05.11.2021, а саме території відділення поліції № 2 (смт. Добровеличківка) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області, що розташоване за адресою: Кіровоградська область смт. Добровеличківка вул. Центральна, 115, оглянуто транспортний засіб марки «МЕРСЕДЕС-БЕНС С250Д»„ д.н.з. НОМЕР_1 , та під час перевірки було виявлено підозру на зміну номерних знаків на кузові, наявні сліди зварювальних робіт та відсутні номери на інших частинах легкового автомобіля. В подальшому вказаний ТЗ було направлено до спеціального майданчику для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів ГУНП в Кіровоградській області за адресою: м. Кропивницький, вул. Бутусова, 20а.
З метою забезпечення належного збереження предмету вчинення кримінального правопорушення, безперешкодного доступу сторони кримінального провадження до транспортного засобу марки «МЕРСЕДЕС- БЕНС С250Д», д.н.з. НОМЕР_1 , та для забезпечення проведення слідчих дій, а також у майбутньому забезпечення виконання рішення суду вказаний транспортний засіб марки «МЕРСЕДЕС-БЕНС С250Д», д.н.з. НОМЕР_1 , визнано речовим доказом та поміщено для тимчасового зберігання на територію до спеціального майданчика для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів ГУНП в Кіровоградській області за адресою: м. Кропивницький, вул. Бутусова, 20а.
Оскільки вказане майно має суттєве значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, з метою забезпечення їх зберігання та використання як речового доказу у справі, виникла необхідність у накладенні арешту на майно.
Прокурор на розгляд клопотання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність.
Суд ухвалив про розгляд клопотання у відсутність прокурора, так як неприбуття його в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання відповідно до ч.1 ст. 172 КПК України.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя, вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Згідно із п.7 ч.2 ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Згідно ч.7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звукові відеозаписи, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилученні речі та документи які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку та не відносять до предметів, які вилучені законно з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Згідно до ч.1 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.
Згідно до п.п. 3,4 ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим майном може бути майно у вигляді речей, документів грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено..
Відповідно до ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання..
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст.94, ст.132, ст.173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину і достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідно до положень ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Як зазначено в клопотанні, арешт на майно необхідно накласти оскільки вилучене майно, має суттєве значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та з метою забезпечення його зберігання та використання як речових доказів у справі.
Суд враховує, що згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Як визначено ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
За ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Вирішуючи клопотання суд виходить з наступного.
Матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, та зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, з урахуванням вимог ст.98 КПК України є речовими доказами, оскільки містять відомості про вчинення кримінального правопорушення і можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Правовою підставою для арешту зазначеного майна є п.1 ч.2 ст.170 КПК України збереження речових доказів.
Арешт зазначеного майна є розумним та співмірним із завданням кримінального провадження і вищенаведені конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає над приватними інтересами особи, яка є власником зазначеного майна.
Транспортний засіб, легковий автомобіль марки «МЕРСЕДЕС- БЕНЦ С250Д», д.н.з. НОМЕР_1 , помістити на зберігання на території спеціального майданчика за адресою: м. Кропивницький, вул. Бутусова, 20 а, Кіровоградської області.
Враховуючи вищезазначені положення КПК України, строки подання клопотання про арешт вилученого майна, яке було вилучено в ході огляду місця події 05.11.2021 року, що підтверджується протоколом огляду місця події (а.к.7-8), слідчий суддя вважає за необхідне накласти арешт на майно: транспортний засіб марки «МЕРСЕДЕС-БЕНС С250Д», д.н.з. НОМЕР_1 , фактичним володільцем якого являється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до прийняття остаточного рішення по кримінальному провадженню, з метою збереження речових доказів.
Керуючись ст.ст. 170-173,309 КПК України, слідчий суддя,-
Клопотання начальника Добровеличківського відділу Новоукраїнської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна - задовольнити.
Накласти арешт на транспортний засіб марки «МЕРСЕДЕС-БЕНС С250Д», д.н.з. НОМЕР_1 , фактичним володільцем якого являється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до прийняття остаточного рішення по кримінальному провадженню, з метою забезпечення виконання у подальшому судових рішень у кримінальному провадженні та проведення судових експертиз.
Ухвала про арешт майна виконується слідчим негайно.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з часу її оголошення.
Слідчий суддя: ОСОБА_1