УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.09.2021 року

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в місті Одесі клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000424 від 23.03.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, в ході здійснення досудового розслідування кримінального провадження, проведеними слідчими та негласними слідчими (розшуковими) діями, оперативно-розшуковими заходами встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , діючи за попередньою змовою, здійснюють незаконне виготовлення, перевезення з метою збуту та збут наркотичного засобу, обіг якого обмежено метадону.
Так, вказані особи організували та утримують місце для незаконного виготовлення наркотичного засобу метадону, в будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 . За вказаною адресою, за допомогою заздалегідь заготовленого обладнання, здійснюється незаконне виготовлення з метою подальшого збуту, наркотичного засобу, обіг якого обмежено метадону.
Відомості щодо злочинної діяльності вказаних осіб підтверджуються матеріалами УБН в Одеській області, показаннями свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , висновком судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів № СЕ-19/116-21/13284-НЗПРАП, речовими доказами, результатами негласних слідчих (розшукових) дій, іншими матеріалами провадження.
20.09.2021 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси, з метою фіксації відомостей про обставини кримінального правопорушення проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_2 . В ході обшуку виявлено та вилучено майно відповідно до переліку, зазначеному у протоколі обшуку.

У органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що вилучені предмети зберегли на собі сліди злочину, є предметом та знаряддям скоєння злочину з метою приховування протиправної діяльності, тобто відповідають критеріям ст.98 КПК України, про що 21.09.2021 винесено відповідну постанову, і з метою забезпечення збереження речових доказів для проведення відповідних судових експертиз, дає підстави слідчому судді для накладення арешту на майно.

До суду надійшла заява про розгляд клопотання у відсутність слідчого.

Відповідно до рапорту слідчого володільці майна повідомлені про дату та час розгляду клопотання.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до п.п.1, 2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, у відповідності до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.5 ст.171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Згідно ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправних шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Розглянувши клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, оскільки існує необхідність в забезпечення збереження речових доказів. В свою чергу не накладення арешту на тимчасово вилучене майно може призвести до його знищення, приховання, що в свою чергу призведе до втрати доказів в рамках кримінального провадження та суттєво ускладнить процес встановлення істини по кримінальному провадженні.

Відповідно до матеріалів клопотання, постановою слідчого від 21.09.2021 року вищевказане майно визнано речовим доказом по даному кримінальному провадженню.

Таким чином, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на тимчасово вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, й, відповідно захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна підлягає застосуванню.

Керуючись ст.ст.170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000424 від 23.03.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на наступне майно:

-поліетиленовий пакет з кристалоподібною речовиною білого кольору;

-поліетиленовий згорток синього кольору з кристалоподібною речовиною білого кольору;

-електроні ваги;

-мобільний телефон «Iphone 6»imei: НОМЕР_1 з сім-картою: НОМЕР_2 ;

-ключ з брелоком до автомобіля з логотипом «BMW»;

-поліс №205578656 обов`язкового страхування на автомобіль BMW-530d з номером: НОМЕР_3 ,VIN: НОМЕР_4 , на ім`я ОСОБА_12 на 1-му арк., шляхом заборони користування, розпорядження та відчуження зазначеним майном.

Виконання ухвали про арешт майна покласти на слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .

Відповідно до ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1