Ухвала

Іменем України
20 грудня 2021 року
м. Київ
справа № 456/1549/20
провадження № 51 5148 ск 21
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 02 червня 2021 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 13 вересня 2021 року,
встановив:
За вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 02 червня 2021 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі КК) та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік; за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК у виді позбавлення волі на строк 1 рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю вчинених кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 71 КК за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 10 вересня 2019 року остаточно призначено ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці.
Вирішено питання щодо долі речових доказів.
Згідно з цим вироком, ОСОБА_5 визнаний винуватим та засуджений за те, що 27 січня 2020 року приблизно о 01:30 год, будучи в стані алкогольного сп`яніння, з території стоянки для службових транспортних засобів Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області (м. Стрий, вул. Коссака, 11, Львівська область), яка частково огороджена, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, переконавшись, що його дій ніхто не бачить, шляхом вільного доступу, таємно, повторно викрав із службового транспортного засобу марки «RenaultDokker» д.н.з. НОМЕР_1 , світлову акустичну панель «Стріла 118-54Led-150-BR-12V», вартістю 15 730 грн, після чого викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Крім цього, 27 січня 2020 року приблизно о 02:15 год ОСОБА_5 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, з території стоянки для службових транспортних засобів Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області (м. Стрий, вул. Коссака, 11, Львівська область), яка частково огороджена, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, переконавшись, що його дій ніхто не бачить, шляхом вільного доступу, таємно, повторно із службового транспортного засобу марки «Renault Dokker» д.н.з. НОМЕР_2 , намагався викрасти, світлову акустичну панель «Стріла 118-54Led-150-BR-12V», вартістю 15 730 грн, однак під час цього був виявлений та зупинений посторонніми громадянами і доставлений в Стрийський ВП ГУ НП у Львівській області, тому із причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця.
Ухвалою Львівського апеляційного суду від 13 вересня 2021 року вирок місцевого суду змінено.
ОСОБА_5 визнано винним за ч. 2 ст. 185 КК та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік; за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК у виді обмеження волі на строк 1 рік.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю вчинених кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 10 вересня 2019 року остаточно призначено ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці.
В решті вирок місцевого суду залишено без змін.
За змістом касаційної скарги захисник ОСОБА_4 не погоджуючись із судовими рішеннями, ухваленими щодо ОСОБА_5 просить скасувати їх та закрити провадження у зв`язку з відсутністю в діях його підзахисного складу кримінального правопорушення. Свої вимоги захисник мотивує тим, що його підзахисний знімав акустичні панелі з поліцейських автомобілів, не маючи наміру їх реалізувати та отримати за це кошти, а для того, щоб пожартувати, а потім викинути чи підкинути акустичні панелі у подвір`я відділу поліції, тому на його думку, в діях ОСОБА_5 не було корисливого мотиву.
Перевіривши наведені у касаційній скарзі доводи та дослідивши додані до скарги копії судових рішень, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з огляду на таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 433 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Положеннями ст. 438 КПК визначено підстави для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції. На будь-яких інших підставах, окрім зазначених у цій нормі, зокрема через невідповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження, неповноту розгляду, суд касаційної інстанції не вправі приймати рішення про скасування чи зміну оскаржених судових рішень, а виходить з обставин, установлених судом.
Так, доводи захисника ОСОБА_4 про відсутність у засудженого корисливого мотиву колегія суддів вважає необґрунтованими.
Суб`єктивна сторона злочину, передбаченого ст. 185 КК (крадіжка), характеризується прямим умислом на заволодіння чужим майном і корисливим мотивом.
У кримінально-правовому розумінні, корисливий мотив являє собою прагнення, спонукання особи до незаконного збагачення (як свого, так і третіх осіб) за рахунок вчинення протиправних дій у відношенні інших осіб, суспільства або держави.
Користь як мотив злочину, пропонується визначати як прагнення задовольнити всяку індивідуальну життєву потребу шляхом свідомо протиправного, забороненого кримінальним законом, заволодіння чужим майном.
Судом першої інстанції встановлено обставини, які свідчать про корисливий мотив у засудженого ОСОБА_5 , який вчинивши кримінальне правопорушення, розпорядився викраденим майном, намагаючись його реалізувати, а також повторно намагався викрасти світлову акустичну панель «Стріла 118-54Led-150-ВR-12V», однак був затриманий на місці вчинення злочину, тому його дії охоплюються диспозиціями ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК.
Висновки суду першої інстанції, які належним чином перевірені судом апеляційної інстанції, про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні вказаних злочинів є обґрунтованими, оскільки підтверджуються сукупністю допустимих та достовірних доказів, досліджених судом першої інстанції під час судового розгляду, з ними погоджується і колегія суддів Верховного Суду.
Ухвала апеляційного суду достатньо вмотивована та відповідає вимогам ст. 419 КПК.
Таким чином, вирок місцевого суду та ухвала апеляційного суду не суперечать вимогам кримінального процесуального закону, а доводи в касаційній скарзі про протилежне є неспроможними.
Істотних порушень норм права, які були б безумовними підставами для скасування оскаржених судових рішень і закриття кримінального провадження, про що йдеться в касаційній скарзі, судом касаційної інстанції не встановлено.
Відповідно до вимог кримінального процесуального кодексу, суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Верховний Суд

постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 02 червня 2021 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 13 вересня 2021 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_6 ОСОБА_2 ОСОБА_3