У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 серпня 2021 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ужгород клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене процесуальним прокурором ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000454, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.10.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, про тимчасовий доступ до речей і документів,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітан поліції ОСОБА_3 , за погодженням із процесуальним прокурором ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з клопотанням про тимчасовий доступ до документів які знаходяться у володінні АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».
Клопотання обґрунтовує тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що до Закарпатської обласної прокуратури надійшла заява ОСОБА_5 щодо заволодіння шахрайським способом її коштами гр. ОСОБА_6 під час оформлення договору купівлі-продажу квартири. Як вбачається з заяви ОСОБА_5 , останньою було придбано у ОСОБА_6 згідно договору купівлі продажу від 18.04.2018 квартиру АДРЕСА_1 , при цьому ОСОБА_6 та інші особи, які мали відношення до вказаного правочину умисно приховали наявність судових спорів предметом якого являється вказана квартира, таким чином ввівши в оману ОСОБА_5 та шахрайським шляхом заволоділи грошовими коштами останньої в розмірі вартості придбаної неї квартири.
Встановлено, що 17.04.2008 між ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та ОСОБА_7 було укладено кредитний договір №22/19-18-2008 на суму 57160 доларів США та іпотечний договір №22/19-19-2008, предметом якого було право іпотекодавця на отримання у власність квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 99,61 кв.м. (житловою 51,39 кв.м.) разом із місцем для зберігання автотранспорту (гараж) № НОМЕР_1 площею 32,73 кв.м. Згодом, згідно з договором №14/7-3-2009 про внесення змін до вказаного іпотечного договору предметом іпотеки стала вже належна іпотекодавцю на праві власності трикімнатна квартира АДРЕСА_3 , вартістю 212022 грн.
Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 11.03.2017. стягнуто з ОСОБА_7 за рахунок її майна та коштів на користь Банку заборгованість за кредитним договором №22/19-18-2008 від 17.04.2008 р. у сумі 472729,47 грн. У процесі примусового виконання цього рішення суду електронні торги з реалізації указаної квартири не відбулися.
22.02.2017 р. Банк уклав із ОСОБА_6 договір купівлі-продажу предмета іпотеки іпотекодержателем від свого імені (в порядку ст. 38 Закону України «Про іпотеку»), згідно з яким Банк продав, а ОСОБА_6 купила квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 100 кв, м, житловою - 51.4 кв. м, три житлові кімнати, ринкова вартість якої відповідно до висновку про вартість майна, складеного 07.02.2017 р. суб`єктом оціночної діяльності ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », становить 476000 грн.
Постановою апеляційного суду Закарпатської області від 28 лютого 2018 року рішення Ужгородського міськрайонного суду від 04 жовтня 2017 року залишено без змін. Постановою Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 02.09.2020 рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04 жовтня 2017 року та постанову апеляційного суду Закарпатської області від 28 лютого 2018 року скасовано. Визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений 22 лютого 2017 року між публічним акціонерним товариством « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та ОСОБА_6 .
При цьому, 18.04.2018 між ОСОБА_6 (продавець) та ОСОБА_5 (покупець) укладено договір купівлі продажу квартири АДРЕСА_1 .
Слідчий вказує, що в ході досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, виникла необхідність оглянути та дослідити матеріали кредитної справи по укладеному між ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та ОСОБА_7 кредитному договору №22/19-18-2008 від 17.04.2008 та іпотечному договору №23/19-19-2008, оскільки вказані документи мають значення речових доказів, містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
На підставі наведеного слідчий просить надати стороні кримінального провадження тимчасовий доступ до матеріалів кредитної справи по укладеному між ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та ОСОБА_7 кредитному договору №22/19-18-2008 від 17.04.2008 та іпотечному договору №23/19-19-2008, які знаходяться у володінні АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (юридична адреса: АДРЕСА_4 ), з можливістю вилучення належним чином завірених копій документів.

Слідчий у судове засідання не з`явився, подав рапорт, згідно якого просить провести розгляд вказаного клопотання без його участі, клопотання підтримує та просить задовольнити.
Представник Акціонерного товариства « ІНФОРМАЦІЯ_1 » у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового розгляду клопотання.
Відповідно до ч.4 ст.163 КПК України слідчий суддя розглядає клопотання за участю сторони кримінального провадження, яка подала клопотання, та особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Неприбуття за судовим викликом особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, без поважних причин або неповідомлення нею про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду клопотання.
Згідно ч. 4 ст.107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів кримінального провадження, не здійснювалось, у зв`язку з неприбуттям у судове засідання осіб, які беруть участь у судовому провадженні.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст. 1 КПК України).
Зокрема, питання застосування заходів забезпечення кримінального провадження, до яких відносяться і тимчасовий доступ до речей і документів регламентовані Главою 10 - заходи забезпечення кримінального провадження і підстави їх застосування та Главою 15 - тимчасовий доступ до речей і документів Кримінального процесуального Кодексу України.

Відповідно до ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку здійснюється шляхом зняття копії інформації, що міститься в таких електронних інформаційних системах або їх частинах, мобільних терміналах систем зв`язку, без їх вилучення. Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.
У відповідності до вимог п.5 ч.1 ст.162 КПК України, відомості, які можуть становити банківську таємницю відноситься до охоронюваної законом таємниці.
Згідно з ч.ч. 5, 6 ст.163 КПК України суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
Слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.
Документи, до яких бажає отримати тимчасовий доступ слідчий, перебувають у володінні зазначеного у клопотанні Банку та містять охоронювану законом таємницю, що визначено п.5 ч.1 ст.162 КПК України.
Статтею 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність» визначено, що банківською таємницею є інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку. Банківською таємницею, зокрема, є відомості про банківські рахунки клієнтів, у тому числі кореспондентські рахунки банків у Національному банку України; інформація про операції, проведені на користь чи за дорученням клієнта.
Згідно вимог п.2 ч.1 ст.62 вказаного Закону інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками за рішенням суду.
Слідчим суддею встановлено, що Головним управлінням Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000454, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.10.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.
З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000454 слідує, що досудове розслідування здійснюється за заявою ОСОБА_5 щодо заволодіння шахрайським способом її коштами гр. ОСОБА_6 під час оформлення договору купівлі-продажу квартири.
У заяві про злочин від 01.10.2020 року ОСОБА_5 повідомила, що 18.04.2018 року придбала в ОСОБА_6 квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_5 . Під час укладення договору продавець запевнила її, що квартира належить тільки їй прав на неї у інших осіб немає, жодних судових спорів щодо цієї квартири немає, питання права власності не є предметом судового спору. ОСОБА_5 зазначила, що як їй стало відомо пізніше, продавець під час продажу квартири ввела її в оману, оскільки на момент укладення договору купівлі-продажу квартири існував спір щодо права власності на квартиру, а саме існував спір за позовом ОСОБА_7 до продавця ОСОБА_6 та ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » про визнання недійсним договору купівлі-продажу спірної квартири, укладеного між ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та продавцем ОСОБА_6 . На момент підписання договору купівлі-продажу судовий спір уже розглядався у Верховному Суді і ОСОБА_6 активно брала участь у судовому процесі самостійно та через своїх представників, при цьому подавала заперечення на позов, апеляційну та касаційну скарги, отримувала повістки, а отже заздалегідь знала про спір та про можливість настання негативних наслідків. Заявник зазначає, що 29.09.2020 року їй стало відомо про відновлення банком іпотеки на квартиру згідно постанови Верховного Суду від 02.09.2020 року, якою визнано недійсним договір купівлі-продажу спірної квартири між ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та ОСОБА_6 .
Із матеріалів, долучених до клопотання, вбачається, що 18 квітня 2018 року між ОСОБА_6 (продавець) та ОСОБА_5 (покупець) був укладений нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_5 .
17.04.2008 між ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та ОСОБА_7 було укладено кредитний договір №22/19-18-2008 предметом якого були грошові кошти в сумі 57 160,00 доларів США.
На забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором №22/19-18-2008 від 17 квітня 2008 року між ВАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (Іпотекодержатель) та ОСОБА_7 (Іпотекодавець) 17.04.2008 року було укладено Іпотечний договір №23/19-19-2008, згідно якого предметом іпотеки є право на отримання у власність квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 99,61 кв.м., житловою площею 51,39 кв.м, разом з місцем для зберігання автотранспорту №1 площею 32,73 кв.м. 30.06.2009 року між ВАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (Іпотекодержатель) та ОСОБА_7 (Іпотекодавець) було укладено договір №14/7-3-2009 про внесення змін до іпотечного договору №23/19-19-2008, згідно якого предметом іпотеки є нерухоме майно, квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 , житловою площею 51,4 кв.м, загальною площею 100 кв.м.
Із копії рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.10.2017 року вбачається, що у провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області перебувала цивільна справа №308/2382/17, за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 та ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », третя особа приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_8 , про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений 22 лютого 2017 року між Публічним акціонерним товариством « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та ОСОБА_6 .
З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав Власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, інформаційна довідка №269470662, вбачається, що щодо нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_5 , 30.12.2020 року було внесено запис про іпотеку за №40005721, підставою для держаної реєстрації зазначено заява, серія та номер 120-36774, виданий 30.09.2020, видавник АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 »; Договір (додаткова угода), серія та номер: 14/7-3-2009, виданий 13.06.2009 року, видавник: Приватний нотаріус ОСОБА_9 ; Іпотечний договір, серія та номер: 23/19-19-2008, виданий 17.04.2008, видавник:Приватний нотаріус ОСОБА_9 ..
Враховуючи наведене, те, що документи, дозвіл на тимчасовий доступ до яких просить надати слідчий зберігаються в АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », а також те, що вказані документи самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; можуть бути використані як докази відомості, що містяться в цих документах, та неможливо іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих документів, а тому слідчий суддя, з метою забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінального провадження, приходить до висновку про обґрунтованість клопотання та наявність підстав для його задоволення.
Враховуючи наведене, клопотання слідчого підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст.159-164,166 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене процесуальним прокурором ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000454, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.10.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, про тимчасовий доступ до речей і документів,- задовольнити.
Надати стороні кримінального провадження слідчим слідчої групи відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Закарпатській області, а саме: ОСОБА_3 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , тимчасовий доступ до матеріалів кредитної справи по укладеному між ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та ОСОБА_7 кредитному договору №22/19-18-2008 від 17.04.2008 року та іпотечному договору №23/19-19-2008, які знаходяться у володінні АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (юридична адреса: АДРЕСА_4 ), з можливістю ознайомитись та виготовити належним чином завірені копії документів.
Встановити строк дії ухвали, який не може перевищувати двох місяців з дня її постановлення.
Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.
У разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ, слідчий суддя за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до документів, має право постановити ухвалу про проведення обшуку з метою відшукання та вилучення зазначених документів.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1