У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 жовтня 2021 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , ознайомившись із клопотанням прокурора Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_2 , у кримінальному провадженні №0000256 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.09.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, про арешт майна,-
ВСТАНОВИВ:

Прокурор Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_2 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням у кримінальному провадженні №0000256 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.09.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, у якому просить накласти арешт на транспортні засоби, які виявлено та вилучено в ході проведення огляду місця ДТП від 29 вересня 2021 року, а саме: транспортні засоби - вантажний автомобіль марки «ЗИЛ-131» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , яким користувався ОСОБА_3 , та автомобіль марки «Audi-100», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , яким користувався ОСОБА_4 та передати вказане майно на відповідальне зберігання на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів Ужгородського РВП ГУ НП в Закарпатській області.
Клопотання надійшло на адресу суду 21 жовтня 2021 року.
Клопотання обґрунтовує тим, що 29 вересня 2021 року біля 20 години водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючий, мешканець АДРЕСА_1 , керуючи автомобілем марки «Audi-100», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 рухаючись на відрізку автодороги між населеними пунктами «Бене-Оросієво» Берегівського району, у напрямку м.Виноградів, Закарпатської області, не вибрав безпечну дистанції та не врахував дорожню обстановку, внаслідок чого скоїв зіткнення в задню частину попутного вантажного автомобіля марки «ЗИЛ 131» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , приватного підприємця, мешканця АДРЕСА_2 . Внаслідок ДТП водій вказаного автомобіля марки «Audi-100», ОСОБА_4 , 2002 р.н., отримав тілесні ушкодження у вигляді переломів кінцівок, ЗЧМТ та госпіталізований у Виноградівську ЦРЛ; його неповнолітній пасажир ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканець АДРЕСА_3 , отримав тілесні ушкодження у вигляді важкої ЗЧМТ, перелому кісток носа та лицьової частини черепа, госпіталізований у реанімаційне відділення Виноградівської ЦРЛ; пасажир ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , не працюючий, мешканець АДРЕСА_4 , отримав тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ, струсу головного мозку, від госпіталізації відмовився; пасажир ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , не працюючий, мешканець АДРЕСА_5 , отримав тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ, струсу головного мозку.
Прокурор зазначає, що 29 вересня 2021 року у ході проведення огляду місця події вилучено транспортний засіб - автомобіль марки «Audi-100», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_3 , належить ОСОБА_8 , та який перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_4 , та вантажний автомобіль марки «ЗИЛ 131» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 який згідно свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_4 , належить ОСОБА_9 , але перебуває у фактичному володінні ОСОБА_3 , які поміщено на спец. майданчик Берегівського ВП ГУ НП в Закарпатській області. На вказаних транспортних засобах зафіксовані сліди пошкодження та деформації окремих його деталей, що є характерними для дорожньо-транспортної пригоди.
У клопотанні вказується, що транспортні засоби є тимчасово вилучені та згідно п.3 ч.2 ст.167 КПК України є предметом кримінального правопорушення та мають значення речового доказу.
Прокурор зазначає, що метою арешту майна є забезпечення збереження речових доказів, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації.
Враховуючи наведене та те, що вилучені в ході проведення огляду місця ДТП автомобілі є знаряддям кримінального правопорушення, на яких збереглися сліди злочину, для їх подальшого детального огляду та фіксації на них слідової інформації (деформацій) внаслідок зіткнення, характеру їх утворення, проведення експертних досліджень та судових експертиз (технічного стану транспортних засобів, транспортно-трасологічної експертизи, авто-технічної експертиз, та інших), що неможливо без вказаних об`єктів, а тому з метою унеможливити розпоряджатися власників вказаними речами, їх ремонту, знищення до проведення необхідних експертиз, а потерпілою стороною може бути заявлений цивільний позов, про відшкодування моральних та матеріальних витрат, з метою забезпечення кримінального провадження прокурор просить накласти арешт на вказане вище майно.
Перевіривши клопотання та додані до нього матеріали слідчий суддя приходить до наступного висновку.
За змістом ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із таких заходів є арешт майна.
Згідно з ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема і арешту майна, можливе лише якщо: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Згідно з ч. 1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
У відповідності до ч. 2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Однак, вищезазначених вимог закону прокурор при зверненні до слідчого судді з даним клопотанням про арешт майна не дотримався.
Згідно положень ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Таким чином, положеннями ч.2 ст.170 КПК України передбачено чотири різні мети для забезпечення яких може бути накладений арешт на майно.
При розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, мету арешту, яка має бути викладена у клопотанні та відповідати вимогам закону.
У клопотанні прокурор вказує, що метою арешту майна є забезпечення збереження речових доказів, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Тобто прокурор зазначає про чотири мети накладення арешту Разом з тим, у клопотанні фактично цитується норма КПК України, без розкриття передумов та власне доводів, які обґрунтовують кожну зазначену у клопотанні мету накладення арешту на майно.
Відповідні дані мають міститися у клопотанні прокурора, який звертається з клопотанням арештувати майно, оскільки згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Слідчий суддя не наділений процесуальними повноваженнями самостійно визначати мету і підставу накладення арешту на майно.
Відповідно до ч.2 ст.168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду. Частиною 5 статті 171 КПК України передбачено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Ст. 171 КПК визначено вимоги, які стосуються як змісту клопотання про арешт майна, так і строків його подання до слідчого судді, суду. Тому у випадку подання клопотання слідчого чи прокурора з порушенням строків, встановлених ч. 5 ст. 171 КПК, слідчий суддя постановляє ухвалу про повернення цього клопотання прокурору.
Відповідно до ст.113,115 КПК України, процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу. Строки, встановлені цим Кодексом, обчислюються годинами, днями і місяцями. При обчисленні строку днями строк закінчується о двадцять четвертій годині останнього дня строку. Якщо відповідну дію належить вчинити в суді або в органах досудового розслідування, то строк закінчується у встановлений час закінчення робочого дня в цих установах.
При цьому слід враховувати положення, закріплені у ст.117 КПК, де визначено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду. Отже, якщо разом із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна стороною кримінального провадження подається клопотання про поновлення процесуального строку, слідчий суддя, оцінивши причини пропуску строку як поважні, має процесуальну можливість поновлення такого строку ухвалою та розглянути клопотання про арешт майна по суті.
Із змісту клопотання слідує, що транспортні засоби, на які прокурор просить накласти арешт були виявлені та вилучені в ході проведення огляду місця ДТП від 29.09.2021 року.
Клопотання про арешт майна надійшло на адресу судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області 21 жовтня 2021 року, тобто з пропуском встановленого ч.5 ст.171 КПК України строку. У самому клопотанні прокурор не вказує про причини пропуску строку звернення до слідчого судді із клопотанням про арешт майна.
У супровідному листі прокурор вказує, що на виконання ухвали від 06.10.2021, яка надійшла до Закарпатської обласної прокуратури 18.10.2021 направляє клопотання про накладення арешту на майно.
Вказана ухвала слідчого судді до матеріалів клопотання не долучена та не надано доказів на підтвердження того, що така отримана Закарпатською обласною прокуратурою 18.10.2021 року, разом з тим, враховуючи положення ч.2 ст.171 КПК України такі документи повинні бути додані до матеріалів клопотання.
Вказане, на переконання слідчого судді, свідчить про те, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 КПК України.
Відповідно до ч.3 ст.172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
За наведених обставин слідчий суддя вважає, що відповідно до вищевказаних вимог кримінального процесуального закону клопотання про арешт майна підлягає поверненню прокурору, а для усунення вказаних недоліків клопотання слід встановити строк в сімдесят дві години.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-172 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_2 , у кримінальному провадженні №0000256 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.09.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, про арешт майна, - повернути прокурору Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_10 для усунення недоліків.
Встановити строк в сімдесят дві години з моменту отримання копії даної ухвали для усунення зазначених у ній недоліків.
Роз`яснити, що повернення клопотання не є перешкодою для повторного звернення до слідчого судді з клопотанням про вжиття заходів кримінального провадження (арешт майна).
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного
суду Закарпатської області ОСОБА_1