Справа № 215/1008/22
ВИРОК
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, громадянина України,українця, одруженого, не працюючого, не має на утриманні малолітніх/неповнолітніх/ дітей, раніше не судимого, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України,
Сторони кримінального провадження: прокурор Криворізької північної окружної прокуратури ОСОБА_4 , захисник обвинуваченого ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_3 , представник потерпілого ОСОБА_6 ,
Органом досудового розслідування встановлені наступні обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, а саме: 28 січня 2022 року близько 07.50 години, ОСОБА_3 направлявся до свого робочого місця, а саме дільниці з ремонту локомотивів управління залізничного транспорту ПрАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» (далі ПрАТ «ПІВНГЗК»), де працював на посаді слюсаря ТОВ «Метінвест-промсервіс» та рухаючись через охоронювану територію ПрАТ «ПІВНГЗК», біля тупикової колії № 18 ПрАТ «ПІВНГЗК» побачив порізаний рухомий склад у вигляді брухту металу, серед якого знаходилась секція радіатора ВС-01 тепловозу 2ТЄ-10М 2011а, яка обліковується на балансі ПрАТ «ПІВНГЗК», як брухт міді вагою 26,5 кг.
Знаходячись в цей час та місці у ОСОБА_3 раптово виник прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), а саме однієї секції радіатора ВС-01 тепловозу 2ТЄ-10М 2011а, яка обліковується, як брухт міді вагою 26,5 кг, що належить ПрАТ «ПІВНГЗК», яку останній визнав об`єктом свого злочинного посягання.
Так, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), ОСОБА_3 , проходячи біля тупикової колії №18 ПрАТ «ПІВНГЗК», підійшов до порізаного рухомого складу, який складався з брухту металу та впевнившись в тому, що поблизу нього працівників підприємства та охорони не має, за допомогою власної фізичної сили рук, взяв секцію радіатора ВС-01 тепловозу 2ТЄ-10М 2011а, яка обліковується, як брухт міді вагою 26,5 кг та утримуючи її в руках, направився до дільниці з ремонту локомотивів управління залізничного транспорту ПрАТ «ПІВНГЗК», а саме до свого робочого місця.
Так, 28 січня 2022 року близько 08.00 години, ОСОБА_3 продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), а саме секції радіатора ВС-01 тепловозу 2ТЄ-10М 2011а, яка обліковується, як брухт міді вагою 26,5 кг та не маючи реальної змоги покинути території ПрАТ «ПІВНГЗК» з викраденим майном, сховав її на робочому місці під стелаж та приступив до виконання своїх функціональних обов`язків.
В цей же день, 28 січня 2022 року близько 13.00 години, ОСОБА_3 , продовжуючи діяти на досягнення свого вищезазначеного прямого умислу та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, скориставшись вільним часом в обідню перерву, направився до стелажу на робочому місці, де залишив секцію радіатора ВС-01 тепловозу 2ТЄ-10М 2011а, яка обліковується, як брухт міді вагою 26,5 кг та діючи таємно, з корисливих мотивів, переконавшись в тому, що поблизу нього відсутні працівники підприємства та охорони, а тому за його діями ніхто не спостерігає, застосовуючи власну фізичну силу, взяв до рук одну секцію радіатора ВС-01, яка обліковується на балансі ПрАТ «ПІВНГЗК», як лом міді вагою 26,5 кг, та бажаючи покинути території ПрАТ «ПІВНГЗК» з викраденим майном, направився в сторону тягової підстанції № 57 ПрАТ «ПІВНГЗК», яка не має огородження у вигляді паркану.
Далі, ОСОБА_3 , утримуючи в руках викрадене майно, рухаючись вздовж залізничної колії в сторону тягової підстанції № 57 ПрАТ «ПІВНГЗК», з метою подальшого отримання реальної можливості на розпорядження секцією радіатора ВС-01, яка обліковується на балансі ПрАТ «ПІВНГЗК», як лом міді вагою 26,5 кг. на власний розсуд, був помічений працівниками охорони ТОВ «Охоронний холдинг Кривбас» ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , біля залізничного шляху, які викрили та зупинили його злочинні дії і таким чином, ОСОБА_3 не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення таємного викрадення чужого майна до кінця, з причин які не залежали від його волі.
Таким чином, ОСОБА_3 намагався викрасти майно ПрАТ «ПІВНГЗК» лом міді вагою 26,5 кг, вартість якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 658 від 15.02.2022 складає 5688,76 гривень.
Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 3 ст.15 ч.1 ст.185 КК України, за ознаками незакінченого замаху, тобто вчинення особою з прямим умислом діяння, безпосередньо спрямованого на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), якщо особа не вчинила усіх дій, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.
Таким чином ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.3 ст. 15 ч.1 ст.185 КК України, за ознаками незакінченого замаху, тобто вчинення особою з прямим умислом діяння, безпосередньо спрямованого на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), якщо особа не вчинила усіх дій, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.
Зазначені обставини, які встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками судового провадження, які надали згоду щодо розгляду обвинувального акта за їх відсутності, а обвинувачений, в присутності захисника, беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку. Обвинуваченому роз`яснені обмеження на апеляційне оскарження вироку. Представник потерпілого ОСОБА_6 надав згоду щодо розгляду обвинувального акту за його відсутності та згоду на розгляд обвинувального акту в спрощеному провадженні, тому відповідно до вимог ч. 2 ст. 382 КПК України, суд вважає необхідним розглянути обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів, замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин, та обмежується зазначенням встановлених органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, із ухваленням вироку.
Аналізуючи в сукупності надані прокурором та перевірені судом докази, які узгоджуються між собою, суд за вказаних обставин вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 , а його дії вірно кваліфікованими за ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України за ознаками незакінченого замаху, тобто вчинення особою з прямим умислом діяння, безпосередньо спрямованого на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), якщо особа не вчинила усіх дій, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.
Відповідно до ст. 65 КК України,суд при призначенні обвинуваченому виду і міри покарання, приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є кримінальним проступком, конкретні обставини кримінального провадження, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за медичною допомогою до лікаря-психіатра та до лікаря-нарколога не звертався, одружений, не має на утриманні малолітніх/неповнолітніх/, офіційно не працевлаштований, за місцем мешкання характеризується позитивно.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Враховуючи особу обвинуваченого, характер скоєного кримінального проступку, суд приходить до висновку про те, що мірою необхідною для виправлення обвинуваченого та для запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень має бути кримінальне покарання у виді обмеження волі, тому суд вважає можливим призначити покарання обвинуваченому у виді обмеження волі та вважає можливим звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням, відповідно до ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України.
Крім того, ч.3 ст.76 КК України, передбачено право суду покласти додаткові обов`язки на осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням.
Згідно п.2 ч.3 ст.76 КК України, на осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, суд може додатково покласти обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
У відповідності до вимог ч. 4 ст.76 КК України, нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання.
Так, з урахуванням викладених норм права, суд вважає необхідним додатково покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, що передбачено п.2 ч.3 ст.76 КК України.
Суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 ст. 69 КК України про призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом.
Процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судових експертиз відсутні.
Питання щодо речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог статті 100 КПК України .
Цивільний позов не заявлено.
Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні не обирався.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 373, 374,375,376, 381-382, 394 КПК України суд,-
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі з випробуванням на 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі п.п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України, п.2 ч.3 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, а також не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази: 1 секція радіатора ВС-01, яка обліковується на ПрАТ «ПІВНГЗК» як брухт міді загальною вагою 26,5 кг, та згідно квитанції №1822 знаходиться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів ВП №5 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області повернути власнику ПрАТ «ПівнГЗК».
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку.
Відповідно до положень ч.1 ст. 394 КПК України - вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
Суддя