Справа № 214/2420/19
1-кп/214/141/22
У Х В А Л А
Іменем України

01 лютого 2022 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю потерпілої ОСОБА_4

за участю захисника ОСОБА_5

за участю обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі кримінальне провадження № 0000961 за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, який має професійно-технічну освіту, одруженого, неповнолітніх дітей не маючого, раніше не судимого, працюючого слюсарем ТОВ «Кривбас-Белаз-Мервіс ДП», який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, суд, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання захисника та обвинуваченого, в якому вони просять: закрити провадження по справі та звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

В обґрунтування клопотання посилаються на положення ст.49 КПК України та зазначають, що інкримінуєме обвинуваченому діяння відноситься до злочинів невеликої тяжкості, з моменту його вчинення, 27 жовтня 2018 року, минув строк притягнення до кримінальної відповідальності, обвинувачений від суду та слідства не ухилявся, підстав для зупинення та переривання перебігу строків давності не вбачається

У судовому засіданні захисник підтримав клопотання.

Обвинувачений у судовому засіданні заявив, що згоден з клопотанням, не заперечує проти звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Потерпіла ОСОБА_4 не заперечує проти закриття кримінального провадження з підстав, зазначених у клопотанні.

Прокурор не заперечує проти закриття кримінального провадження з підстав, зазначених у клопотанні.

Вислухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити клопотання захисника з наступних підстав.

У відповідності до ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

У відповідності до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ст. 44 КК України, особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

У відповідності до ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Суд вважає за необхідне врахувати також наступне. На час розгляду даної справи Законом України від 22 листопада 2018 року за № 2617-VIII Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень, який набрав чинності 01 липня 2020 року, внесено зміни до КК України.

Згідно ст. 4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння: часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Як передбачено ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності; закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Згідно з висновками, викладеними у постановах Верховного Суду України щодо питання чинності закону про кримінальну відповідальність у часі та його зворотної дії, на стадії визначення тієї норми закону, яка встановлює вид і міру юридичної відповідальності, відбувається вибір такої норми, з`ясовується її зміст, форма та чинність, визначається редакція норми, яка діяла на момент вчинення діяння, встановлюється її дія у часі, просторі та щодо певного кола осіб (ст.ст. 4, 6, 7 та 8 КК України).

Відповідно до ст. 49 КК України (в редакції від 22 листопада 2018 року), особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду; у цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років; у цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років. Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Правопорушення, передбачене ст. 128 КК України (в редакції від 22 листопада 2018 року) карається громадськими роботами на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до двох років, або позбавленням волі на той самий строк.

Як вбачається з обвинувального акту ОСОБА_8 27 жовтня 2018 року з необережності завдав ОСОБА_4 тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, а ОСОБА_9 тяжкі тілесні ушкодження.

Згідно ст. 12 КК України (в редакції від 22 листопада 2018 року) правопорушення, передбачене ст. 128 КК України, відноситься до нетяжких злочинів.

Відповідно до ст. 49 КК України ( в редакції станом на 27 жовтня 2018 року, тобто на час вчинення дій, в яких обвинувачується ОСОБА_8 ), особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі; перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання; у цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років. Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину.

За вчинення злочину передбаченого ст. 128 КК України (в редакції станом на 27 жовтня 2018 року) передбачалося покарання у вигляді громадських робіт на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або виправних робіт на строк до двох років, або обмеження волі на строк до двох років.

Згідно ст. 12 КК України (в редакції станом на 27 жовтня 2018 року), злочином невеликої тяжкості є злочин, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, або інше, більш м`яке покарання за винятком основного покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; злочином середньої тяжкості є злочин, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Отже стаття 128 КК України (в редакції на даний час) передбачає покарання у вигляді позбавлення волі, а ст. 128 КК України (в редакції станом на 27 жовтня 2018 року) такого покарання не передбачала.

. Таким чином, стаття 128 КК України (в редакції на даний час) посилює відповідальність, а тому не підлягає застосуванню.

Строк давності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України не змінювався, а тому дорівнює трьом рокам.

Враховуючи викладене, суд вважає, що при вирішенні питання про закриття даної справи, належить керуватися нормами КК України в редакції, яка існувала на час вчинення злочину, передбаченого ст. 128 КК України, тобто станом на 27 жовтня 2018 року.

Отже у судовому засіданні встановлено, що з 27 жовтня 2018 року, тобто з моменту вчинення обвинуваченим дій, в яких він обвинувачується, минуло 3 роки 3 місяці.

У судовому засіданні захисник та обвинувачений заявили клопотання про закриття кримінального провадження, обвинувачений пояснив, що не заперечує проти закриття кримінального провадження та звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Тому, суд приходить до переконання, що маються підстави, передбачені ст. 49 КК України (в редакції станом на 27 жовтня 2018 року) для звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ст.128 КК України (в редакції станом на 27 жовтня 2018 року), оскільки минуло понад три роки з дня вчинення вказаного злочину, строк давності не переривався та не зупинявся, а обвинувачений не заперечує проти закриття кримінального провадження.

Відповідно до ст.100 КПК України речовий доказ по справі автомобіль «Мазда- 626», який не зареєстрований у встановленому порядку, жовто-блакитного кольору, який призначений для участі в змаганнях передати обвинуваченому ОСОБА_8 .

Як передбачено ст.174 КПК України, суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку закриття кримінального провадження судом. Прийшовши до висновку про закриття кримінального провадження, суд вважає за необхідне скасувати арешт на автомобіль «Мазда-626», реєстраційний номер НОМЕР_1 , накладений ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30 жовтня 2018 року.

Керуючись ст.ст. 100, 174, 285, 286, 288, 369-372 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання захисника та обвинуваченого задовольнити.

Звільнити ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України (в редакції станом на 27 жовтня 2018 року) та кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст.128 КК України (в редакції станом на 27 жовтня 2018 року) закрити - у зв`язку з закінченням строків давності.

З набранням ухвалою законної сили, речовий доказ по справі автомобіль «Мазда- 626», який не зареєстрований у встановленому порядку, жовто-блакитного кольору, який призначений для участі в змаганнях передати обвинуваченому ОСОБА_8 .

Арешт, накладений 30 жовтня 2018 року ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_10 на автомобіль «Мазда-626», який не зареєстрований у встановленому порядку, жовто-блакитного кольору, який призначений для участі в змаганнях скасувати.

Матеріали кримінального провадження залишити на зберіганні при обвинувальному акті.

На ухвалу може бути подана апеляція протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1