СНІГУРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
іменем України

25 січня 2022 року м.Снігурівка
справа №485/111/22

провадження № 1-кс/485/24/22

Слідчий суддя Снігурівського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , ознайомившись із клопотанням старшого слідчого СВ ВП №2 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_2 , погоджене із прокурором Березнегуватського відділу Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 , про арешт майна,

встановив:
24 січня 2022 року старший слідчий СВ ВП №2 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_2 звернулася до Снігурівського районного суду Миколаївської області з клопотанням погодженим із прокурором Березнегуватського відділу Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000031 від 23 січня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.246 КК України.

Згідно поданого клопотання, слідчий просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно, що вилучене у кримінальному провадженні №0000031 від 23.01.2022 року, в ході проведення огляду місця події від 22.01.2022 майно, яке належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: на автомобіль марки ГАЗ -53 із державним номером НОМЕР_1 , спиляні стовбури дерев, якими завантажений повний причіп вказаного автомобіля та на бензопилу оранжевого кольору з надписом марки на корпусі «FORTE CHAIN SAW FGS41-16» на 2500 Вт, забезпечивши його подальше зберігання у СПД №1 ВП №2 Баштанського РВП на час досудового розслідування кримінального провадження №0000031, до його скасування.

Ознайомившись з клопотанням слідчого та доданими до нього матеріалами, слідчий суддя приходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Положеннями ч. 10 ст. 170 КПК України визначено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

При розгляді клопотання про арешт майна, слідчий суддя, відповідно до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, та достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення.

З метою забезпечення збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно зі статтею 1 Протоколу № 1 до Конвенції з прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

З матеріалів клопотання вбачається, що власником автомобіля марки ГАЗ -53 із державним номером НОМЕР_1 є ОСОБА_5 /а.п.18/.

Матеріали провадження не містять даних про те, що будь-кому повідомлено про підозру у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000031.

На підставі даних, які містяться в клопотанні про арешт майна, можна зробити висновок, що в даному кримінальному провадженні, слідчий хоче накласти арешт на майно особи, яка має статус третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт.

Відповідно до положень ст. 64-2 КПК України, третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь яка фізична або юридична особи. Третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, має права та обов`язки, передбачені цим Кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, що стосуються арешту майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, повідомляється про прийняті процесуальні рішення в кримінальному провадженні, що стосуються арешту майна, та отримує їх копії у випадках та в порядку, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, положеннями ст. 64-2 КПК України, визначено, що з клопотанням про арешт майна, яке належить третій особі, має право звернутися виключно прокурор.
Разом з тим, клопотання про арешт вилученого майна подано старшим слідчим СВ ВП №2 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_2 .

Таким чином клопотання слідчого не відповідає вимогам ст.171 КПК України та підлягає поверненню для усунення недоліків.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст.64-2, 172, 309 КПК України,

постановив:
Клопотання старшого слідчого СВ ВП №2 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_2 погоджене із прокурором Березнегуватського відділу Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 про арешт майна - повернути особі, яка його подала для усунення недоліків вказаних в мотивувальній частині протягом строку, встановленого ч. 3 ст. 172 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1