Дата документу 19.08.2021 Справа № 331/3728/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №331/3728//21 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11сс/807/770/21 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2021 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, який має професійно-технічну освіту, працює формівником в ТОВ «Блокі Плюс», неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

09 червня 2011 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя засуджено за ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.187, ч.2 ст.296, ст.69, ч.1 ст.70 КК України до 2 років 2 місяців позбавлення волі;

18 березня 2013 року Шевченківським районним судом м.Запоріжжя засуджено за ч.2 ст.307, ч.2 ст.309, ст.69, ч.1 ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.104 КК України, звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

20 квітня 2016 року Шевченківським районним судом м.Запоріжжя засуджено за ч.2 ст.185 КК України, на підставі ст.75 КК України, звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

28 серпня 2018 року Комунарським районним судом м.Запоріжжя засуджено за ч.3 ст.185, ч.1 ст.71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі;

28 листопада 2018 року Ленінським районним судом м.Запоріжжя засуджено за ч.3 ст.185, ч.2 ст.15, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі, 03 лютого 2021 року звільнений за відбуттям покарання;

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_6 .

Підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник - адвокат ОСОБА_8 звернулись до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 09 липня 2021 року, якою клопотання слідчого СВ Відділу поліції №2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до ЄРДР під №0000495 від 08 липня 2021 року, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.185 КК України, задоволено та застосовано до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, до 04:00 години 06 вересня 2021 року, з визначенням розміру застави, та покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Своє рішення слідчий суддя мотивував неможливістю застосування до підозрюваного інших запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою, як таких, що недостатні запобігти встановленим ризикам.

В апеляційних скаргах підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник - адвокат ОСОБА_8 просять оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати, обрати підозрюваному запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою та визначити менший розмір застави.

В обґрунтування своєї скарги захисник підозрюваного ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_8 зазначає, що даний запобіжний захід є занадто суворим та до підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Підозрюваний не має на меті уникати кримінальної відповідальності, так як вину свою у вчиненні злочину визнає частково та дає показання про його вчинення, співпрацює зі слідством. Таким чином, немає підстав вважати, що він продовжуватиме злочинну діяльність, так як злочинів він не буде вчиняти.

Водночас, підозра є необґрунтована, так як ОСОБА_6 не визнає вину у скоєнні крадіжки та наполягає, що знайдені при ньому речі він купив у незнайомого, до приміщення, де скоєна крадіжка, він не проникав, доказів причетності до скоєння крадіжку в підозрі не наведено, потерпілий не вказав на нього як на особу, що вчинила крадіжку, інших доказів суду не було надано.

Крім того, в ухвалі про обрання запобіжного заходу не було прийнято до уваги, що підозрюваний проживає у цивільному шлюбі, має на утриманні двох малолітніх дітей, місце постійного проживання. Також підозрюваний ОСОБА_6 стверджує, що не намагатиметься переховуватись, а сприятиме слідству у з`ясуванні обставин даної справи, так як особисто зацікавлений в тому, щоб дана справа швидше закінчилась та він мав можливість продовжувати спокійно жити далі і займатись вихованням дитини та займатись корисною працею.

Судом визначено розмір застави, що не відповідає матеріальному стану підозрюваного та є неможливим для його виконання.

В обґрунтування своєї скарги підозрюваний ОСОБА_6 зазначає, що визначена сума залогу необґрунтовано велика та у його випадку є неможливою для її виплати, оскільки він є сиротою, у нього одна бабуся - пенсіонерка, яка бажає внести суму залогу, проте її збережень достатньо тільки на виплату половини залогу.

У доповненнях до апеляційної скарги ОСОБА_6 зазначає, що посилання прокурора на існування ризиків є необґрунтованими, нічим не підтверджуються та є лише припущенням.

Також його колишні судимості ніяким чином не стосуються цього провадження.

Крім того, він проживає разом з цивільною дружиною, та її малолітніми дітьми; офіційно працює на підприємстві ТОВ «Блоки Плюс» - формувальником, тому доводи прокурора, що він не став на путь виправлення, є необґрунтованими.

Підозрюваний ОСОБА_6 просить на час слідства змінити йому міру запобіжного заходу на нічний домашній арешт, оскільки він працює з 07:00 години до 15:30 години.

Згідно з ухвалою слідчого судді, слідчий СВ Відділу поліції №2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 за погодженням з прокурором Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000495 від 08 липня 2021 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що 08 липня 2021 року, приблизно о 04 годині 00 хвилин, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_6 , перебуваючи в змові з ОСОБА_10 , знаходячись поблизу магазину «Elitis», який розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул.Українська, буд.37, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, будучи впевненими, що за їх злочинними діями ніхто не спостерігає, підійшли до чорного входу магазину, де діючи разом, використовуючи власну фізичну силу, ривком відчинили метало-пластикові двері магазину та проникли в приміщення, після чого, діючи за попередньою змовою групою осіб, таємно, викрали з приміщення магазину ноутбук, що знаходиться у володінні потерпілого ОСОБА_11 , вартістю 4000 гривень, після чого, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, таємно, викрали майно, що належить ОСОБА_12 , а саме:

- дзеркало в дерев`яній рамі оздоблене фольгованим сріблом вартістю 17600,00 грн.;

- подушки для м`яких меблів (шкіра/велюр) 6 шт. вартістю 19200,00 грн.;

- бокали винні 6 шт. в подарунковому наборі (срібло/скло) вартістю 8000,00 грн.;

- штатив-тринога для фотоапарата/смартфона TRIPOD 3110 вартістю 399,00 грн.;

- телефон NOKIA (кнопковий) у металевому корпусі вартістю 500,00 грн.;

- телефон-смартфон LG з зарядним пристроєм вартістю 1500,00 грн.;

- шухлядки 3 шт. від робочого столу вартістю 600,00 грн. ;

- готівкові кошти в сумі 3000 гривень, а всього майна потерпілих на загальну суму 54799,00 гривень без урахування ПДВ, після чого залишили місце скоєння злочину та розпорядилися викраденим майном на власний розсуд.

Органом досудового розслідування встановлена достатня кількість доказів для повідомлення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, яке кваліфікується як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, пов`язане з проникненням у інше приміщення.

08 липня 2021 року о 04:00 годині ОСОБА_6 затримано в порядку ст.208 КПК України.

08 липня 2021 року о 17:49 годині ОСОБА_6 в присутності захисника адвоката ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Органом досудового розслідування, відповідно до положення п.4 ч.1 ст.184 КПК України встановлено наявність ризиків, передбачених п. п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_6 може: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілих, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Заслухавши доповідь судді; підозрюваного ОСОБА_6 , його захисника - адвоката ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вважав, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, переглядаючи оскаржувану ухвалу в межах апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що останні задоволенню не підлягають, з таких підстав.

Згідно з вимогами ст.ст.177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.
На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався цих вимог закону при розгляді клопотання.
З наданих суду матеріалів кримінального провадження вбачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою перевірялись слідчим суддею при розгляді клопотання. При цьому, у судовому засіданні заслухані пояснення підозрюваного, доводи його захисника, думка прокурора, та з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу.
Відповідно до вимог ст.178 КПК України, слідчим суддею врахована вагомість наявних доказів вчинення кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_6 , дані про його особу, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у інкримінованому йому правопорушенні, а також конкретні обставини вказаного кримінального правопорушення.
Як убачається з наданих матеріалів провадження, та встановлено слідчим суддею, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення.
Обґрунтованість підозри підтверджується доданими до клопотання доказами, а саме: заявами від ФОП « ОСОБА_12 » - ОСОБА_11 про вчинення злочину передбаченого ч.3 ст.185 КК України; довідкою-рахунком про вартість викраденого майна від ФОП « ОСОБА_12 »; відомостями з протоколів огляду місця події, протоколу затримання ОСОБА_6 ; протоколу допиту потерпілого - ОСОБА_12 , свідків.
Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства» («Murrey v. the United Kingdom»)). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» («Fox, Campbelland Hartley v. the United Kingdom»)).

Колегія суддів вважає, що надані слідчим та прокурором докази є переконливими, узгоджуються між собою та є достатніми для висновку, що ОСОБА_6 міг вчинити вищевказане кримінальне правопорушення, тобто про те, що підозра є обґрунтованою.

Об`єктивних даних, які б свідчили про те, що вказані докази отримані з порушенням порядку, передбаченого Кримінальним процесуальним кодексом України, колегією суддів не встановлено.

Доводи сторони захисту про недоведеність вчинення ОСОБА_6 інкримінованого йому правопорушення є передчасними та мають ретельно перевірятися під час досудового розслідування.

Перевіряючи доводи клопотання щодо наявності ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя встановив, що такі ризики існують, а саме: ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконного впливу на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинення іншого кримінального правопорушення.

Слідчий суддя врахував фактичні обставини та ступінь тяжкості інкримінованого ОСОБА_6 правопорушення, яке є тяжким, за яке законом передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк до шести років. Раніше ОСОБА_6 неодноразово судимий за вчинення кримінальних правопорушень проти власності, судимості за які не зняті та не погашені в установленому законом порядку, на час розгляду клопотання підозрюваний не був одружений, дітей на утриманні не має, що дає обґрунтовані підстави вважати, що залишаючись на волі, підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування або суду з метою уникнення можливого покарання, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

З огляду на фактичні обставини провадження, ступінь тяжкості інкримінованого ОСОБА_6 правопорушення та суворість можливого покарання, а також враховуючи відомості про особу підозрюваного у сукупності, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про доведеність ризиків, вказаних у клопотанні, а доводи захисника про протилежне не є переконливими та суперечать матеріалам провадження.
Колегія суддів звертає увагу і на те, що Європейський Суд з прав людини у своїх рішеннях у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції» зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам.
Також слідчий суддя, з врахуванням обставин провадження, в т.ч. майнового стану підозрюваного та відомостей про його особу, дійшов правильного висновку про можливість визначення розміру застави - 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 118950,00 грн, як альтернативу застосованому запобіжному заходу у виді тримання під вартою, оскільки саме такий розмір застави зможе достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків у разі її внесення, що не суперечить положенням ч.5 ст.182 КПК України.
Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість тримання особи під вартою, суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, та своїм рішенням забезпечив високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Твердження апелянта про неповноту з`ясування обставин справи судом, є безпідставними, суперечать матеріалам справи і змісту оскаржуваної ухвали.

Те, що ОСОБА_6 18 серпня 2021 року уклав шлюб (про що зазначає сторона захисту) істотно не зменшує встановлених ризиків.
Не зменшує цих ризиків і те, що ОСОБА_6 має постійне місце проживання, працевлаштований, з огляду на фактичні обставини провадження, тяжкість інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення та суворість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим у вказаному правопорушенні, а також відомості про особу підозрюваного у сукупності.
Доводи захисника про відсутність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, перевірялися слідчим суддею та спростовані в оскаржуваній ухвалі.
Посилання сторони захисту про непомірність визначеного слідчим суддею розміру застави, є також безпідставними, оскільки розмір застави визначений не тільки з урахуванням майнового та сімейного стану підозрюваного, й з врахуванням інших відомостей про особу останнього, фактичних обставин кримінального правопорушення та його ступеню тяжкості, та встановлених ризиків, що відповідає вимогам ч.ч.4,5 ст.182 КПК України.
Відомостей про те, що підозрюваний за станом здоров`я не може утримуватись в умовах СІЗО, в наданих суду матеріалах провадження немає.
Отже, підстав для задоволення поданих апеляційних скарг колегія суддів не вбачає.
Крім того, досудове розслідування вже завершено та обвинувальний акт у провадженні направлений до суду.

Тому, в подальшому питання щодо запобіжного заходу має вирішуватися судом першої інстанції у встановленому законом порядку.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.
Керуючись ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_6 , та його захисника - адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 09 липня 2021 року, якою клопотання слідчого СВ Відділу поліції №2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до ЄРДР під №0000495 від 08 липня 2021 року, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.185 КК України, задоволено та застосовано до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, до 04:00 години 06 вересня 2021 року, з визначенням розміру застави, та покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4