провадження №: 1-кп/398/3/21
УХВАЛА
Іменем України

"18" листопада 2021 р.

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Олександрія кримінальне провадження №70000160 від 09.07.2013 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 190, ч. 2 ст. 229, ч. ч. 2, 3, 4 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор заявив клопотання щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, оскільки відсутні будь-які дані про зменшення чи відсутність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Обвинувачений заперечував щодо продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Заслухавши думки учасників процесу та дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Відповідно ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд першої інстанції, для прийняття законного й обґрунтованого рішення, згідно ст. ст. 178, 199 КПК України та практики ЄСПЛ, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа, та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки. При цьому наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим частиною першою цієї статті.

Судом взято до уваги те, що ОСОБА_4 розлучений, має на утриманні малолітніх дітей, раніше не судимий, обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, за вчинення одного з яких передбачено кримінальну відповідальність у вигляді позбавлення волі до 5 років. Крім того, суд враховує той факт, що з 13.01.2015 року обвинувачений ухвалою суду оголошений у розшук, так як він переховувався від суду.

Строк тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою закінчується 20.11.2021 року, до спливу якого кримінальне провадження не може бути завершене з об`єктивних підстав, тому наявні обґрунтовані підстави вважати, що заявлені ризики, передбачені п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшилися і на даний час існують, а саме - ризики того, що обвинувачений може переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відтак, вказані обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, зазначених у ст. 176 КПК України не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України та забезпечити виконання покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 процесуальних обов`язків.

Під час розгляду кримінального провадження у судовому засіданні не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання обвинуваченого під вартою, в чи іншого комплексу обставин, які би переважили ризики передбачені ст. 177 КПК України.

Враховуючи обставини кримінального провадження, суд вважає, що по справі наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинуваченого та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. При цьому суд оцінює суворість можливого покарання обвинуваченого та визнає за реальну небезпеку можливість його ухилення від правосуддя у разі зміни обраного щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що виправдовують потребу в триманні обвинуваченого під вартою.

Таким чином, суд приходить до висновку, що обраний запобіжний захід необхідно продовжити на 60 днів.

Керуючись ст. 331 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора щодо продовження строку запобіжного заходу задоволити.

Продовжити строк застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів: з 18 листопада 2021 року до 16 січня 2022 року, включно.

У судове засідання етапувати обвинуваченого, викликати учасників судового провадження.

Копію ухвали направити начальнику Державної установи «Кропивницький слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

СУДДЯ: ОСОБА_5 НЕРОДА