В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" січня 2022 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження №0003902 за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-14.02.2005 року Оболонським районним судом м. Києва за ч.2 ст.186, ч.1 ст.69 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, 19.09.2006 року звільнений з Березанської ВК Київської обл. (№95) умовно-достроково з невідбутим строком покарання 8 місяців 7 днів;
-27.12.2011 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч.2 ст.296, ч. 1 ст.ст. 122, 70 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки. 12.02.2014 року звільнений з Білоцерківської ВК Київської обл. (№35) умовно-достроково з невідбутим строком покарання 3 місяці 5 днів;
-06.08.2018 року Дніпровським районним судом м. Києва за ст.124 КК України до 2 років обмеження волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік. 22.07.2020 знятий з обліку Дніпровського УП ГУНП у м. Києві у зв`язку з закінченням іспитового строку,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -
за участю учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 , 05.11.2021 року, приблизно о 12 годині 30 хвилин, перебував за адресою: АДРЕСА_1 , де у нього виник злочинний умисел спрямований на вчинення повторного таємного викрадення чужого майна шляхом вільного доступу.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на викрадення чужого майна з метою особистого протиправного збагачення, усвідомлюючи небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи наслідки та бажаючи їх настання, повторно, діючи умисно, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає та не зможе завадити вчиненню протиправних дій, ОСОБА_3 шляхом вільного доступу зайшов до спальної кімнати вищезазначеної квартири, в якій на усній домовленості проживав ОСОБА_5 , звідки повторно, таємно викрав електрочайник марки «Tefal», штрих код 027, вартістю 650 грн. та Wi-Fi роутер марки «Тр-link» 391, вартістю 699 грн., що належить ОСОБА_5 на загальну суму 1349 грн.
Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю, щиро розкаявся та показав, що 05.11.2021 року, приблизно о 12 год. 30 хв., він перебував за адресою: АДРЕСА_1 , де проживав разом із потерпілим. Скориставшись тим, що потерпілого не було у його кімнаті він зайшов до нього та таємно викрав електрочайник марки «Tefal» та Wi-Fi роутер марки «Тр-link».
Покази ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники кримінального провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміє зміст цих обставин та відсутність сумніву щодо добровільності його позиції, роз`яснивши йому положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників кримінального провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
На підставі викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у таємному викраденні чужого майна /крадіжка/, вчинену повторно та кваліфікує його дії за ч.2 ст.185 КК України.
Призначаючи міру покарання ОСОБА_3 , суд у відповідності до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до нетяжкого злочину, особу обвинуваченого, який неодружений, не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше притягався до кримінальної відповідальності.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.
Згідно ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
На підставі викладеного, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, наявності пом`якшуючих обставин, ставлення обвинуваченого до скоєного, враховуючи відомості про особу обвинуваченого, суд вважає за доцільне призначити йому покарання у виді позбавлення волі, застосувати положення ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням та покласти на обвинуваченого обов`язки, визначені ст.76 КК України. На погляд суду, зазначене покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
У порядку ст.100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні не понесені.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 2 /два/ роки позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.
Згідно ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.
Речові докази у кримінальному провадженні: електрочайник марки «Tefal», штрих код 027 та Wi-Fi роутер марки «Тр-link» 391 залишити у володінні власника.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні не понесені.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня проголошення.

Суддя: