Справа №523/3556/21
Провадження №1-кп/523/1049/21
УХВАЛА
про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

04.11.2021 року

Суворовський районний суд міста Одеси у складі
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора Суворовської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
в ході розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінального провадження №0003079, внесеного до ЄРДР 05.12.2020 року, за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Краматорськ Донецької області, росіянина за національністю, громадянина України, із середньою освітою, до затримання працевлаштованого бляхарем ТОВ "Квазар-1", одруженого та маючого 4-х дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , до затримання проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,
В С Т А Н О В И В:
На розгляді Суворовського районного суду м.Одеси знаходяться означені матеріали кримінального провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, та останньою за часом ухвалою від 13.07.2021 року до вказаного підсудного застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 10.09.2021 року.

В межах судового розгляду прокурор ОСОБА_3 порядку ст.331 КК України звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підсудного ОСОБА_6 , мотивуючи його тим, що строк тримання підсудного під вартою спливає, а ризики, передбачені ст.177 КПК України (зокрема, переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків), не відпали.
Заслухавши в судовому засіданні прокурора ОСОБА_3 на підтримку внесеного клопотання, з`ясувавши думку потерпілої ОСОБА_4 , вислухавши позицію захисника ОСОБА_5 та підсудного ОСОБА_6 , які заперечували проти задоволення клопотання прокурора та просили змінити останньому запобіжний захід на домашній арешт за новим місцем мешкання його родини, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступних висновків.
Згідно з ч.ч.1, 2, 3 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого, а вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу та до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до ст.177 означеного Кодексу, метою застосування запобіжного заходу, наряду з іншим, є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків кримінального провадження; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або продовжувати злочинну діяльність.
З огляду на ст.178 вказаного Кодексу, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.
Пунктом 4 ч.2 ст.183 зазначеного Кодексу регламентовано, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_6 висунуте обвинувачення у скоєнні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, за кваліфікуючими ознаками умисного вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, за яке законом визначена можливість призначення покарання у виді позбавлення волі строком від семи до п`ятнадцяти років.
Як слідує з обвинувального акта та матеріалів судового провадження, незважаючи на те, що підсудний ОСОБА_6 одружений і має 4-х дітей, на диспансерному обліку у відповідних установах не перебуває й будь-якими захворюваннями не страждає, до затримання працював бляхарем ТОВ «Квазар 1», є раніше не судимою особою, забезпечений місцем реєстрації і проживання в Одеській області та м.Одесі, відповідно, але останній обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого кримінального правопорушення, що потягло загибель людини та характеризується підвищеною суспільною небезпечністю.
Наведені обставини у контексті загрози призначення покарання в разі доведеності провини підсудного ОСОБА_6 у цьому кримінальному провадженні у виді позбавлення волі строком до п`ятнадцяти років, підтверджують актуальність передбачених ст.177 КПК України і зазначених у клопотанні прокурора ризиків, а також об`єктивно доводять існування ризиків можливого ухилення обвинуваченого від суду та незаконного впливу на свідків, внаслідок чого, станом на теперішній час жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належне виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та запобігти означеним ризикам.
Оцінюючи ж доводи захисника ОСОБА_5 щодо зміни підсудному ОСОБА_6 запобіжного заходу на домашній арешт за місцем теперішнього проживання його родини за адресою: АДРЕСА_3 , суд вважає їх необ`єктивними й необґрунтованими, оскільки станом на теперішній час, запропонований стороною захисту запобіжний захід є неспівмірним з інкримінованим вказаному підсудному кримінальним правопорушенням та особливою тяжкістю висунутого йому обвинувачення, його незворотніми наслідками, що виявилися у загибелі людини, а доводи захисника й попередньо надані останньою відповідні документи, що характеризують особу підсудного і його сімейний стан, не містять переконливих підстав застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу до підсудного, який обумовить гарантії його явки до суду та належну процесуальну поведінку.
Між тим, стороною захисту в судовому засіданні не доведено наявність згоди власника за наведеною вище адресою на перебування підсудного ОСОБА_6 у цьому житлі протягом строку дії домашнього арешту, а відтак у випадку застосування до останнього такого запобіжного заходу тягне порушення конституційного права власника цього житла на недоторканність і позбавляє права осіб, які там проживають, на повагу до особистого життя, оскільки відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває.
Необхідно зауважити, що згідно попередньо наданого стороною захисту в межах цього кримінального провадження договору оренди вказаної вище квартири, проживання у цій квартирі дозволено лише чотирьом особами, що у взаємозв`язку з викладеним вище обумовлює неможливість в теперішній час застосування до підсудного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Згідно з п.3.11 «Мінімальних стандартних правил ООН стосовно заходів, не пов`язаних із тюремним ув`язненням (Токійські правила)», затверджених резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 14 грудня 1990 року, у процесі застосування не пов`язаних із тюремним ув`язненням заходів необхідно дотримуватись права власності та права підозрюваного на особисте життя, а також права на особисте життя його сім`ї або осіб, які разом з ним проживають.
У свою чергу слід зауважити на тому, що за ухвалою від 04.03.2021 року підсудному ОСОБА_6 судом визначено альтернативний триманню під вартою більш м`який запобіжний захід заставу, у зв`язку з чим та зважаючи на особисті дані останнього, суд вважає, що у даному випадку суспільний інтерес, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом права зазначеного підсудного на його свободу, але одночасно нівелює доводи прокурора щодо неможливості застосування до цієї особи запобіжного заходу у вигляді застави.
Отже, приймаючи до уваги викладене та виходячи із визначених в обвинувальному акті обставин інкримінованого підсудному ОСОБА_6 кримінального правопорушення, його характер, суспільну небезпечність і наслідки, зважаючи на характеризуючі особу обвинуваченого дані, суд доходить висновку про те, що на даному етапі провадження жоден із більш м`яких запобіжних заходів до зазначеного обвинуваченого не зможе забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків та запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а відтак клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню.
Втім, виходячи з того, що за ухвалою від 04.03.2021 року, при застосуванні до підсудного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в якості альтернативного запобіжного заходу, судом визначено розмір застави у відповідному розмірі, встановленому ч.5 ст.182 КПК України, а тому, в разі внесення підсудним або заставодавцем визначеного у вказаній ухвалі розміру застави, внаслідок чого підсудний має бути звільненим з-під варти, на останнього слід покласти певні обов`язки за ч.7 ст.42, ч.5 ст.194 цього ж Кодексу.
Керуючись ст.ст.26, 171, 177-178, 182-183, 194, 331, 369-372, Главою 18 КПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора Суворовської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, задовольнити частково.
Продовжити застосування на час подальшого судового провадження до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», строком на 60 днів, тобто до 03.01.2022 року включно.
У разі внесення застави у розмірі, визначеному ухвалою суду від 04.03.2021 року (два мільйони двісті сімдесят тисяч гривень), покласти на підсудного ОСОБА_6 в порядку ч.7 ст.42, ч.5 ст.194 КПК України наступні обов`язки: повідомити суд про своє місце проживання та прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися за межі м.Одеси і Одеської області без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; утримуватись від спілкування зі свідками у даному провадженні.
Додатково роз`яснити підсудному ОСОБА_6 , що згідно зі ст.182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області, з метою забезпечення виконання підсудним покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків, а застава може бути внесена як самим підсудним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем), після чого підсудний звільняється з-під варти.
В силу ч.ч.8, 10 ст.182 КПК України, також роз`яснити підсудному ОСОБА_6 , що у випадку звільнення з-під варти під заставу та якщо він, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави, зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України та використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору, а у разі звернення застави в дохід держави, суд вирішує питання про застосування до підсудного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ст.194 цього Кодексу.
Строк дії ухвали в частині застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та виконання покладених обов`язків у разі внесення застави, закінчується 03.01.2022 року.
Копії ухвали направити для виконання начальникові ДУ «Одеський слідчий ізолятор» та надати для відома іншим заінтересованим особам.
На підставі ч.2 ст.392 КПК України, ухвала в частині застосування запобіжного заходу набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження в порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України.

Головуючий суддя: ОСОБА_1