Справа № 504/1884/21
Номер провадження 1-кп/504/815/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.10.2021 року смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника-адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовочму судовому засіданні в залі суду в смт.Доброслав Одеського району Одеської області матеріали кримінального провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нова Дофінівка Комінтернівського району Одеської області, громадянина України, освіта середня, розлученого, працюючого за наймом, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до обвинувального акта ОСОБА_4 обвинувачується у кримінальному правопорушенні, скоєному при наступних обставинах.

22 червня 2020 року, у вечірній час, більш точний час слідством невстановлений, ОСОБА_4 , перебуваючи біля домоволодіння АДРЕСА_2 , на узбіччі дороги знайшов кастет, після чого, у нього виник злочинний умисел, спрямований на незаконне носіння кастету, без передбаченого законом дозволу.

З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_4 помістив виявлений кастет до своєї кишені, після чого, почав його незаконно носити при собі, без передбаченого законом дозволу до 23.06.2020р.

23 червня 2020 року, о 00 год. 20 хв., на ділянці місцевості, що розташована по АДРЕСА_1 , у ОСОБА_4 був вилучений кастет, виготовлений саморобним способом, з використанням промислового обладнання який відноситься до контактної не клинкової холодної зброї ударно-дробильної дії.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.2 ст.263 КК України, за ознаками носіння кастету без передбаченого законом дозволу.

Враховуючи те, що між підозрюваним ОСОБА_4 в присутності захисника-адвоката ОСОБА_5 та прокурором Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_6 на стадії досудового розслідування, а саме 11.06.2021 року була укладена угода про визнання винуватості, за якою ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.263 КК України, зобов`язується:

1)беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні,

2)при виявленні інших відомих йому подібних кримінальних правопорушень повідомляти правоохоронні органи;

3)виконувати в повному обсязі покладені на нього судом обов`язки;

та погоджується на призначення покарання за ч.2 ст.263 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 850 гривень - суд розглянув справу відповідно до положень ст.ст. 473, 474 КПК України.

У підготовчому судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, у скоєному розкаявся.

Суд, у відповідності до ч.2 ст.473 КПК України та ч.4 ст.474 КПК України, роз`яснивши обвинуваченому ОСОБА_4 його права та наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, переконався у добровільності укладення угоди і що угода не є наслідком насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин, ніж ті, які передбачені в угоді.

Обвинувачений ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_5 , як і прокурор ОСОБА_3 заявили, що вони повністю розуміють наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України та просили суд затвердити зазначену угоду про визнання винуватості.

В ході перевірки відповідності зазначеної угоди вимогам КПК України судом встановлено, що її умови відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, узгоджені сторонами, вид та міра покарання відповідають нормам кримінального законодавства, а також ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

За таких обставин суд вважає, можливим обрати ОСОБА_4 покарання у виді штрафу.

Станом на дату вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, санкція ч.2 ст.263 КК України, в редакції від 11.06.2020 року передбачала покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від ста двадцяти до двохсот сорока годин, або арешт на строк від трьох до шести місяців, або обмеження волі на строк від двох до п`яти років, або позбавлення волі на строк до трьох років.

01 липня 2020 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII, яким санкція ч.2 ст.263 КК України змінена та передбачає покарання у виді штрафу від однієї тисячі до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі . Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Керуючись положеннями ч.2, 3 ст.5 КК України, суд приходить до висновку про те, що підлягає застосуванню кримінальний закон в частині призначення покарання у виді штрафу, який діяв на момент вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

У зв`язку із цим, арешт на майно, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 17.07.2020р., а саме на: металевий предмет, ззовні схожий на кастет необхідно скасувати.

Речові докази по справі, а саме: металевий предмет ззовні схожий на кастет, який запакований та опечатаний у паперовий пакет необхідно знищити.

Процесуальні витрати по справі на залучення експерта з проведення експертизи, документально підтверджені, тому відповідно до ст.124 КПК України підлягають відшкодуванню за рахунок обвинуваченого ОСОБА_4 .

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено.

З огляду на зазначене, суд вважає необхідним дану угоду про визнання винуватості затвердити, а обвинуваченого ОСОБА_4 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.263 КК України.

Керуючись ст.ст.100, 124, 370-374, 394, 473-475 КПК України суд, -

У Х В А Л И В:

Угоду про визнання винуватості між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_6 , укладену 11.06.2021 року - затвердити.

ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.263 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу на користь держави в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідає сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Арешт на майно, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 17.07.2020р., а саме на: металевий предмет, ззовні схожий на кастет скасувати.

Речові докази по справі, а саме: металевий предмет ззовні схожий на кастет, який запакований та опечатаний у паперовий пакет знищити.

Стягнути із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 , процесуальні витрати на залучення експерта з проведення криміналістичної експертизи в сумі 653 (шістсот п`ятдесят три) грн. 80 коп. - на користь держави.

Вирок суду на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч.4, 6, 7 ст.474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода не може бути укладена.

Суддя ОСОБА_1