Провадження № 1-кс/760/7923/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
за результатами розгляду скарги

на рішення, дію чи бездіяльність

03 вересня 2021 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва

ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали скарги ОСОБА_3 (далі ОСОБА_3 ) на постанову прокурора Солом`янської окружної прокуратури ОСОБА_4 від 27.08.2021 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) 17.09.2014 за № 0000409,

В С Т А Н О В И В:

30.08.2021 до Солом`янського районного суду міста Києва через систему «Електронний суд» надійшла скарга ОСОБА_3 № VYH--02-01 від 30.08.2021 на постанову прокурора Солом`янської окружної прокуратури ОСОБА_4 від 27.08.2021 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) 17.09.2014 за № 0000409, в якій скаржник просить: скасувати постанову прокурора Солом`янської окружної прокуратури у кп № 0000409 від 17.09.2014 ОСОБА_4 та зобов`язати його невідкладно вчинити належні процесуальні дії, для розгляду клопотання скаржника та прийняття рішення в порядку ст.ст. 110, 220 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України).

Скарга обґрунтована, зокрема, наступним:

«Я є потерпілий у кп № 0000409 від 17.09.2014, у якому СВ Солом`янського УП ГУНП у м. Києві проводиться досудове розслідування у кп № 0000409 від 17.09.2014, а процесуальний контроль - прокурор Солом`янської окружної прокуратури.
Я, засобами електронної пошти ДСАУ mail.gov.ua, на електронну адресу Солом`янської окружної прокуратури, направив до прокурора у кп № 0000409 від 17.09.2014 ОСОБА_4 , клопотання № VYH--01 від 23.08.2021 р. у кп № 0000409 від 17.09.2014 щодо вручення підозри та отримання тимчасового доступу до даних щодо активів ОСОБА_5 , та накладення на них арешту, із накладеним на нього кваліфікованим електронним підписом КЕП КНЕДП ДПС, яке, згідно електронній квитанції, що додається до копії заяви, була отримана в той же день:
В порушення вимог ст. 229 КПКУ, моє клопотання належним чином у 3 денний строк розглянуто не було.
30.08.2021, тобто лише-через 8 днів після направлення клопотання, я отримав на свою ел.адресу листа, що, підписав перший заступник керівника Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 , до якого він додав копію постанови про часткове задоволення клопотання від 27.08.2021, яку, за результатами розгляду мого клопотання потерпілого №//УН--01 від 23.08.2021, прийняв прокурор Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 :
«1. Клопотання ОСОБА_3 задовольнити частково:
- Доручити слідчому СВ Солом`янського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 направити запит до Державної служби фінансового моніторингу України щодо фінансових операцій з коштами ОСОБА_5
- в іншій частині клопотання відмовити.
2. Копію постанови надіслати слідчому СВ Солом`янського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 для виконання та потерпілому ОСОБА_3 для відома».
Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 9 КПКУ прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПКУ, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити, а також надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Стаття 220 КПКУ не передбачає можливість прокурора чи слідчого не розглядати і не приймати вмотивоване процесуальне рішення щодо клопотання, та перенаправляти його іншій процесуальній особі.
Прокурор зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України та забезпечувати процесуальне керівництво для забезпечення належного нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян
Відповідно до ч. 3 ст. 110 КПКУ рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне.
Відповідно до ч. 5 ст. 110 КПКУ:
«5. Постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з:
1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову;
2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу;
3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення;місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.»
Ст. 220 КПКУ передбачено, що: «1. Клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.
2. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй».
Дана постанова є незаконною, невмотивованою, необгрунтованою і такою, що прийнята із істотними порушеннями КПКУ, що свідчить про його упередженість, небажання здійснювати досудове розслідування, що свідчить про його бездіяльність, яка лише сприяє правовому нігілізму в суспільстві та пропагує злісне невиконання судових рішень та підриває основи державної влади в Україні.
Прокурор зазначив у постанові, що вони були задоволені частково, але фактично, прокурор не виклав у постанові мотивів прийняття постанови, їх обґрунтування, що свідчить про те, що ОСОБА_4 , не знає матеріалів кп № 0000409 від 17.09.2014, і що один із організаторів доведення ПАТ «Міський комерційний банк» до неплатоспроможності, має прізвище ОСОБА_5 , а не ОСОБА_5 , через що, ця постанова, просто не буде виконана.
Прокурор, повинен був сам здійснити запит до ДСФМУ, а не передоручати це слідчому, до того ж, не додано ні посилання на дату і номер вказівки та час її направлення, а тим більше, не додано копії вказівки прокурора, що свідчить про те, що слідчим це не буде зроблено в розумні строки.
Немає мотивації і щодо відмови в накладенні арешту на активи ОСОБА_5 , незважаючи на те, що він пов`язана особа ПАТ «Міський комерційний банк», і мав на момент вчинення кримінальних правопорушень, як мінімум, 25% акцій у "ТОВ "ГЛОБАЛ ФІНАНСІАЛ МЕНЕДЖМЕНТ ГРУП" (), якому належало 100% акцій ПАТ «Міський комерційний банк» ().
Статтею 52 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачено, що пов`язаними з банком особами є особи, які мають істотну участь у банку, та особи, через яких ці особи здійснюють опосередковане володіння істотною участю у банку.
А статтею 58 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачено, що учасники банку відповідають за зобов`язаннями банку згідно із законами України та статутом банку. Власники істотної участі зобов`язані вживати своєчасних заходів для запобігання настання неплатоспроможності банку.
Пов`язана з банком особа за порушення вимог законодавства, у тому числі нормативно-правових актів Національного банку України, здійснення ризикових операцій, які загрожують інтересам вкладників чи інших кредиторів банку, або доведення банку до неплатоспроможності несе цивільно-правову, адміністративну та кримінальну відповідальність.
Пов`язана з банком особа, дії або бездіяльність якої призвели до завдання банку шкоди з її вини, несе відповідальність своїм майном. Якщо внаслідок дій або бездіяльності пов`язаної з банком особи банку завдано шкоди, а інша пов`язана з банком особа внаслідок таких дій або бездіяльності прямо або опосередковано отримала майнову вигоду, такі особи несуть солідарну відповідальність за завдану банку шкоду.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку
Тому є хибною думка прокурора про те, що на даний час не встановлено підстав для накладення арешту на грошові кошти.
Не розглянуто також і питання щодо передачі досудового розслідування щодо десятків кримінальних проваджень щодо коштів ПАТ «Міський комерційний банк» одній слідчо-оперативній групі, або, навіть об`єднання їх в одне кп».

Протоколом автоматичного визначення слідчого судді від 31.08.2021 для розгляду відповідної скарги визначено слідчу суддю ОСОБА_1 .

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 01.09.2021 скарга призначена до розгляду у судовому засіданні на 03.09.2021. Про дату, час та місце розгляду скарги учасників провадження повідомлено шляхом направлення повідомлень на електронну пошту.

Солом`янською окружною прокуратурою явку представника у судове засідання не забезпечено, незважаючи на належне повідомлення про дату та час його проведення. Про причини неявки та правову позицію щодо скарги, суд не повідомлено.

Відповідно до ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Враховуючи положення ст. 306 КПК України та з метою дотримання розумних строків розгляду скарги, що є одним з пріоритетних завдань кримінального провадження, здійснення якого має забезпечити, зокрема, слідчий суддя на досудовому провадженні, з метою дотримання прав, свобод та інтересів учасників провадження та забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду, слідчий суддя вважає можливим провести розгляд скарги за відсутності особи, бездіяльність якої оскаржується.

У судове засідання скаржник не з`явився. Проте суд враховую наявне у змісті скарги клопотання ОСОБА_3 про можливість розгляду скарги без його участі у разі його неявки.

Разом з тим, у відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутність осіб, які не з`явились, на підставі наданих доказів.

Враховуючи наведене, відповідно до вимог ст. 306 КПК України слідчий суддя ухвалив проводити судовий розгляд скарги за відсутності учасників провадження.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалось у зв`язку з неприбуттям у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Дослідивши обставини, викладені в скарзі та додані до неї матеріали, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Ініціювання стороною захисту, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 КК України. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 220 КПК України про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачена можливість особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, оскарження на досудовому провадженні рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Судом встановлено, що скаржником було подано до Солом`янської окружної прокуратури клопотання щодо вручення підозри та отримання тимчасового доступу до даних активів ОСОБА_5 , та накладення на них арешту у кримінальному провадженні № 0000409 від 17.09.2014.

Постановою Солом`янської окружної прокуратури від 27.08.2021 клопотання ОСОБА_3 задоволено частково. Доручено слідчому СВ Солом`янського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 направити запит до Державної служби фінансового моніторингу України щодо фінансових операцій з коштами ОСОБА_5 . В іншій частині клопотання відмовлено.

У мотивувальній частині оскаржуваної постанови вказано:

«У провадженні СВ Солом`янського УП ГУПН у м. Києві перебуває кримінальне провадження № 0000409 від 17.09.2014 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 5 ст.191, ч. 2 ст. 364-1, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 205, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 358 КК України.
В ході проведення досудового розслідування встановлено, що службові особи ГІАТ «Міський комерційний банк» (код за ) у 2013- 2014 роках, діючи за попередньою змовою між собою, використовуючи ряд підконтрольних комерційних структур та фізичних осіб, діючи умисно, з метою виведення активів з банку, шляхом укладення низки договорів з підприємствами, що мають ознаки «фіктивності» та шляхом перерахування коштів на рахунки фізичних осіб розтратили обігові кошти банку. Окрім цього службовими особами ПАТ «Міський комерційний банк» (попередня назва ПАТ «Конверсбанк» код за ) з метою розтрати коштів Банку, видано кредити низці юридичних осіб, які завідомо не мали можливості його повернути, й на підставі завідомо підроблених документів, а також з використанням підприємств нерезидентів та анкетних даних підставних осіб, якими підписувалися документи за грошову винагороду, вчинено розтрату грошових коштів банку, що перебували у їх віданні.
Так, 25.08.2021 до Солом`янської окружної прокуратури міста Києва надійшло клопотання потерпілого ОСОБА_3 № VYH--01 від 23.08.2021, щодо проведення слідчих дій у рамках кримінального провадження.
Згідно ч. 2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Відповідно до ч. 3 ст. 93 КПК України ініціювання стороною захисту, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.
Вивченням доводів, викладених у клопотанні встановлено, що воно підлягає частковому задоволенню, зокрема, в частині отримання документів з Державної служби фінансового моніторингу України щодо фінансових операцій з коштами ОСОБА_5 .
Разом з тим, наданий час не встановлено підстав для накладення арешту на грошові кошти».
Із наданих слідчому судді матеріалів вбачається, що оскаржена постанова не відповідає вимогам частини 5 ст. 110 КПК України, а саме: в мотивувальній частині не містяться відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України; резолютивна частина містить помилкове прізвище особи щодо якої доручено слідчому СВ Солом`янського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 направити запит до Державної служби фінансового моніторингу України щодо фінансових операцій з коштами ОСОБА_5 , замість вказаного в клопотанні № VYH--01 від 23.08.2021 ОСОБА_5 .
Викладене у постанові прокурора свідчить про відсутність надання оцінки відомостям та документам, що є порушенням вимог ч. 2 ст. 94 КПК України.

Отже, за відсутності в оскаржуваній постанові висновків та посилання у прийнятому рішенні конкретизованого результату відмови, заявлені по скарзі вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

На підставі викладеного оскаржена постанова прокурора не відповідає вимогам ч. 5 ст. 110 КПК України і підлягає скасуванню.

Разом з тим, слід зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 36 КПК України, прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора.

Проте, слідчий суддя нагадує, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК України).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 28, 36, 220, 303, 307, 309, 370-372 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_3 № VYH--02-01 від 30.08.2021 на постанову прокурора Солом`янської окружної прокуратури ОСОБА_4 від 27.08.2021 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) 17.09.2014 за № 0000409, задовольнити.

Постанову прокурора Солом`янської окружної прокуратури ОСОБА_4 від 27.08.2021 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.09.2014 за № 0000409 скасувати.

Зобов`язати прокурора Солом`янської окружної прокуратури у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.09.2014 за № 0000409, повторно розглянути клопотання потерпілого ОСОБА_3 № VYH--01 від 23.08.2021, щодо проведення слідчих дій у рамках кримінального провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1