Справа №578/705/20 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/1381/21 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Погроза або насильство щодо працівника правоохоронного органу
УХВАЛА
Іменем України

19 листопада 2021 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження № 578/705/20 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Великописарівського районного суду Сумської області від 08.11.2021 про обрання йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою,

установила:

В поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу суду, оскільки прокурором на надано жодних доказів, які б свідчили про наявність підстав та ризиків, наведених у ст. 177 КПК, участь прокурора в судовому засіданні була не легітимною, так як він раніше не брав участі в судовому засіданні. Суддя ігноруючи вимоги ст. 344 КПК не з`ясувала питання довіри (або відводу) прокурору на початку судового засідання, тому відвід прокурору був заявлений після клопотання. У судовому засіданні суддею не роз`яснено його права відповідно ч. 2 ст. 193 КПК, а під час розгляду самого клопотання вона не врахувала жодної з обставин, визначених ст. 178 КПК. Він має хвору матір, яка має труднощі у самообслуговуванні та пересуванні

В провадженні Великописарівського районного суду Сумської області знаходиться кримінальне провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 345 КК.

Під час судового розгляду кримінального провадження прокурором подано клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком, оскільки ризики, які існували раніше під час обрання запобіжного заходу, передбачені п. 1, 4 ч. 1 ст. 177 КПК, існують та не зменшились.

Ухвалою Великописарівського районного суду Сумської області від 08.11.2021 до обвинуваченого ОСОБА_8 був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 24:00 06.01.2022 включно, взявши останнього під варту із зали судового засідання. Своє рішення суд першої інстанції умотивував тим, що існують достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_8 може переховуватися від суду та не з`являтися за викликом до суду, тому більш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

До початку апеляційного розгляду від захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 та прокурора ОСОБА_10 надійшли письмові заяви про розгляд апеляційної скарги у їх відсутність. Оскільки обвинувачений ОСОБА_8 , будучи належним чином повідомленим про час і місце апеляційного розгляду, не надав клопотання про його участь в судовому засіданні, то колегія суддів вважає за можливе здійснити апеляційний розгляд за відсутності сторін, що узгоджується з вимогами ч. 4 ст. 422-1 КПК.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вказана вище апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно ст. 404 КПК, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, а згідно ст. 177 цього Кодексу підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Відповідно ч. 1 ст. 331 КПК, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого, а згідно ч. 2 цієї статті вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою продовжує дію запобіжного заходу на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу (ч. 3 ст. 331 КПК).

Застосовуючи ОСОБА_8 строк тримання під вартою, суд першої інстанції дійшов цілком обґрунтованого висновку про існування передбачених у ч. 1 ст. 177 КПК ризиків переховування від суду та не з`являтися за викликом до суду, а також неможливість запобігання ним шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Відповідно практики ЄСПЛ, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин кримінального правопорушення та обвинуваченої особи (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), її поведінки під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству. При цьому КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Колегія суддів, вирішуючи питання про обґрунтованість застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_8 враховує і наявність об`єктивної потреби у цьому, зважуючи на всі обставини, що свідчать «за» і «проти» наявності справжнього публічного інтересу, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи. Згідно з практикою ЄСПЛ суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів; забезпечення таких стандартів, як підкреслює Суд вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

ОСОБА_8 є обвинуваченим у кримінальному провадженні і обґрунтованість пред`явленого обвинувачення може бути вирішена виключно при ухваленні судом першої інстанції вироку, яким закінчується кримінальне провадження, а тому колегія суддів не уповноважена надавати оцінку як доказам сторони захисту, так і доказам сторони обвинувачення, і може вирішувати питання тільки щодо наявності передбачених ч. 1 ст. 177 КПК ризиків та необхідності (доцільності) тримання під вартою обвинуваченого для їх запобігання.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що обвинувачений ОСОБА_8 може переховуватись від суду і цей ризик не зменшився, зважаючи на майбутнє покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого правопорушення, характер та ступінь суспільної небезпечності кримінального правопорушення, конкретні обставини провадження.

Беручи до уваги зазначене, колегія суддів вважає, що наявні підстави вважати, що ризик переховування від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, не зменшився і є актуальним.

Посилання обвинуваченого на те, що у судовому засіданні суддею не роз`яснено права відповідно ч. 2 ст. 193 КПК є необґрунтованими і не можуть бути прийнятими до уваги, оскільки під час обрання запобіжного заходу обвинуваченому були роз`яснені його права, вручені відповідні пам`ятки і вказані процесуальні дії велися в присутності захисника.

Не заслуговують на увагу і твердження апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 про ігнорування судом вимог ст. 344 КПК, оскільки вони не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду. При цьому відповідно ст. 80 КПК, за наявності підстав, передбачених ст. 75-79 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід. За цими ж підставами судді може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід можуть бути заявлені під час судового провадження і подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду. Відвід повинен бути вмотивований.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 про наявність хворої матері, колегія суддів не може прийняти до уваги, оскільки вони не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а також, крім іншого, не є безумовною підставою для застосування іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, і повинно враховуватись у сукупності з іншими обставинами.

Рішення суду першої інстанції належним чином умотивоване, матеріали кримінального провадження об`єктивно свідчать про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам, які є реальними і продовжують існувати, а тому доводи апеляційної скарги обвинуваченого про неврахування судом обставин за ст. 178 КПК не заслуговують на увагу.

Колегією суддів не встановлено істотних порушень положень КПК при розгляді судом питання про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 у виді тримання під вартою, які б були безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Ухвала суду є законною, обґрунтованою та належним чином вмотивованою, внаслідок чого вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422-1 КПК України,

постановила:

Ухвалу Великописарівського районного суду Сумської області від 08.11.2021 відносно обвинуваченого ОСОБА_11 залишити без змін, а його апеляційну скаргу на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4