Номер провадження: 11-сс/813/216/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.01.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Суворовського райсуду м. Одеси від 02.11.2021 про накладення арешту на майно в межах кримінального провадження №0000971 від 10.11.2020 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 301 КК України

установив:
Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.
Оскаржуваною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого СВ ВП №2 Одеського РУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 та накладений арешт на речі вилучені під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: ноутбук «Dell Inspirion N7110» серійний номер якого 00192-488-122-428; системний блок персонального комп`ютера «Zalman» чорного кольору; жорсткий диск персонального комп`ютера «Western Digital SATA 1.0 TB» серійний номер якого WCC0S0485834.
Заборонено будь-яким особам розпоряджатись та користуватись майном, на яке накладено арешт, до прийняття рішення щодо зняття раніше накладеного арешту у встановленому законом порядку.
Обґрунтовуючи прийняте рішення про задоволення клопотання та накладаючи арешт на вказане вище майно, слідчий суддя зазначив, що згідно проведеної експертизи, предмети вилученні в ході обшуку від 12.04.2021, містять сліди скоєння злочину, для необхідності всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин кримінального провадження, враховуючи те, що необхідність арешту майна зумовлюється обґрунтованою підозрою вважати, що незастосування цього заходу перешкоджатиме встановленню істини внаслідок того, що таке майно може бути приховане, відчужене чи пошкоджене, а також можуть зберігати на собі сліди кримінального правопорушення і незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити встановлення істини у кримінальному провадженню.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі представник власника майна ОСОБА_7 зазначив, що оскаржувана ухвала слідчого судді прийнята з порушеннями норм КПК України, порушує права власника арештованого майна та підлягає скасуванню, з огляду на наступне:
- поза увагою слідчого судді залишилось те, що раніше ухвалою слідчого судді Суворовського райсуду м. Одеси ОСОБА_9 від 23.07.2021 було задоволено клопотання адвоката ОСОБА_7 та скасовано арешт накладений на зазначене майно на підставі ухвали слідчого судді Суворовського райсуду м. Одеси від 21.04.2021;
- слідчим суддею не враховане те, що після скасування арешту з майна з липня по листопад 2021 року представник ОСОБА_7 неодноразово звертався до органу поліції з клопотаннями про повернення майна, яке не було повернуто, незважаючи на ухвалу слідчого судді від 01.10.2021 про зобов`язання слідчого СВ ВП №2 Одеського РУП №1 ГУНП в Одеській області повернути вилучене майно;
- після чергового звернення представника ОСОБА_7 до слідчого з клопотанням про повернення вилученого майна, слідчий ОСОБА_8 замість виконання ухвал слідчих суддів, 01.11.2021 звертається до суду із клопотанням про арешт вказаного майна, навмисно не повідомляючи суд про наявність ухвал про зобов`язання його повернення;
- фактично власник майна не був повідомлений про місце та час розгляду клопотання слідчого про арешт майна, чим порушені вимоги ч. 1 ст. 172 КПК України, оскільки станом на час подання клопотання про накладення арешту вже більше як 6 місяців знаходилось у працівників поліції, так як було тимчасово вилучене ще 12.04.2021 під час обшуку;
- слідчим суддею не враховано те, що ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000971 не набула статусу підозрюваного, обвинуваченого або особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не є особою, щодо якої здійснюється провадження та щодо якої може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна. Більше того, з моменту внесення 10.11.2020 відомостей до ЄРДР за пройшло вже більше 1 року, однак на теперішній час жодній особі так і не повідомлено про підозру
- слідчим суддею не надано оцінки тому, що слідчим при зверненні до слідчого судді із клопотанням, порушені вимоги ч 5 ст. 171 КПК України, оскільки клопотання сторони обвинувачення про арешт тимчасово вилученого майна було зареєстроване в суді 01.11.2021, тобто з пропуском (більше ніж через 6 міс. після вилучення) встановленого строку для звернення органу досудового розслідування до слідчого судді з відповідним клопотанням
Посилаючись на вищенаведені обставини, представник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна ОСОБА_6 вилученого 12.04.2021 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

Прокурор ОСОБА_10 та представник ОСОБА_6 ОСОБА_7 в судове засідання апеляційного суду не з`явились, були належним чином про дату, час та місце апеляційного розгляду, водночас від прокурора ОСОБА_11 надійшло клопотання про відкладення апеляційного розгляду у зв`язку із зайнятістю в проведенні невідкладних слідчих дій в іншому кримінальному провадженні. Натомість, жодних доказів участі в процесуальних діях не надав, що свідчить про неповажність причин неявки в судове засідання та необґрунтоване затягування судового розгляду.
При цьому представник власника майна ОСОБА_7 надав клопотання про проведення апеляційного розгляду без його участі, у зв`язку із чим колегія суддів, керуючись вимогами ч. 4 ст. 405 КПК України вважає за можливе здійснити апеляційний розгляд за відсутності прокурора та представника власника майна.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд дійшов висновків про таке.
Мотиви суду апеляційної інстанції

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.
Частина 1 ст. 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Положеннями ст.ст. 2, 7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Відповідно до положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
При цьому, ч. 2 вказаної норми встановлює, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
На думку апеляційного суду, слідчий суддя, розглядаючи клопотання слідчого про арешт майна зазначених вимог кримінального процесуального закону не дотримався з огляду на таке.
Так, відповідно до змісту клопотання слідчого, досудовим розслідуванням встановлено, що 10.11.2020 до чергової частини Хаджибеївського ВП Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській обл. надійшло повідомлення з ВБЗПТЛ ГУНП в Одеській обл. про те, що на території Суворовського району м. Одеси було виявлено групу осіб, які займаються виготовленням та подальшим розповсюдженням предметів порнографічного характеру через мережу Інтернет, а саме відеоматеріалів.
За даним фактом відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 301 КК України 10.11.2020 були внесені до ЄРДР за №0000971.
Досудовим розслідуванням встановлено, що до вчинення вказаного кримінального правопорушення причетна особа ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , та перебуваючи за адресою свого місця мешкання, виготовляє та розповсюджує предмети порнографічного характеру в мережі Інтернет. Свою злочинну діяльність здійснює на інтернет-ресурсі «https://m.myfreecams.com» під нікнеймом « ОСОБА_12 ».
Всі вказані факти свідчать про можливість відшукання за адресою місця мешкання ОСОБА_6 , речових доказів у кримінальному провадженні, а саме знарядь вчинення кримінального правопорушення, комп`ютерної техніки, іншого комп`ютерного обладнання, носіїв інформації, мобільних телефонів, документів, чорнових записів, блокнотів, листків та інших предметів, які можуть зберегти на собі сліди протиправної діяльності.
12.04.2021 на підставі ухвали слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 01.04.2021 проведено обшук в квартирі АДРЕСА_2 , в ході якого виявлено та вилучено: ноутбук «Dell Inspirion N7110» серійний номер якого 00192-488-122-428; 2 блокноти з чорновими записами; системний блок персонального комп`ютера «Zalman» чорного кольору; жорсткий диск персонального комп`ютера «Western Digital SATA 1.0 TB» серійний номер якого WCC0S0485834.
Згідно висновку експертів Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України № 21-3342/3343 від 12.08.2021, - компьютерна техніка, а саме: блок персонального комп`ютеру «Zalman» чорного кольору оснащений жорстким диском «Western Digital» з S/N WD-WXC1A81D4248 та жорстким диском з «Intel» з S/NYJA3CAA26038, а також ноутбук «Dell Inspirion N7110» серійний номер якого 00192-488-122-428, - жорсткий диск персонального комп`ютера «Western Digital SATA 1.0 TB» серійний номер якого WCC0S0485834, мають в собі інформацію щодо реєстрації та користування інтернет-ресурсами, та мають на носіях інформації графічні зображення та відеозаписи із ознаками порнографічної продукції.
Постановою слідчого ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_8 від 21.07.2021 зазначені вище речі визнані речовим доказом (а.п. 25).
При цьому, за ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
З метою збереження вилученого майна, яке є речовими доказами, слідчий просив накласти на нього арешт.
Відповідно до приписів ч.ч.1-3 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Разом з тим, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є підстави вважати, що вони набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.
Згідно з приписами ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Натомість, у клопотанні слідчого та в ухвалі слідчого судді не зазначено, якими доказами підтверджуються доводи слідчого про те, що вилучене майно відповідає критеріям, передбаченим ч. 1 ст. 98 КПК України.
При цьому, апеляційний суд враховує те, що раніше слідчий вже звертався до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на вилучене майно.
Так, ухвалою слідчого судді Суворовського райсуду м. Одеси від 21.04.2021 було задоволено клопотання слідчого та накладений арешт на майно, вилучене під час проведення обшуку в квартирі АДРЕСА_2 .
Разом з тим, ухвалою слідчого судді Суворовського райсуду м. Одеси ОСОБА_9 від 23.07.2021 було задоволено клопотання представника ОСОБА_7 та скасовано арешт накладений на зазначене майно на підставі ухвали слідчого судді Суворовського райсуду м. Одеси від 21.04.2021. Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя послався на те, що з моменту внесення відомостей до ЄРДР пройшов значний проміжок часу, в рамках вищевказаного кримінального провадження жодній особі про підозру не повідомлено, враховуючи, що власник майна ОСОБА_6 на теперішній час фактично позбавлена можливості користуватись належним їй майном, так як на нього накладений арешт, отже з метою недопущення необґрунтованого порушення прав, свобод та охоронюваних законом інтересів осіб, яким належить майно, а також осіб, у фактичному володінні яких воно знаходиться, слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність задоволення клопотання представника ОСОБА_7 про скасування арешту майна

При цьому, апеляційний суд вважає слушними доводи апеляційної скарги про те, що після скасування арешту майна 23.07.2021, ухвала слідчого судді органом досудового розслідування не була виконана.
Так, ухвалою слідчого судді Суворовського райсуду м. Одеси від 01.10.2021 було задоволено скаргу представника ОСОБА_7 від 20.09.2021 на бездіяльність слідчого СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 щодо неповернення майна. Зобов`язано слідчого ОСОБА_8 або іншу уповноважену особу повернути належному власнику (володільцю) ноутбук марки «Dell Inspirition N7110», серійний номер 00192-488-122-428, 2 блокноти з чорновими записами, системний блок персонального комп`ютера «Zalman», чорного кольору, жорсткий диск персонального комп`ютера «Western Digital SATA 1.0 TB», серійний номер WCC0S0485834, у якого вони були вилучені.
Згідно ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.
Натомість, замість виконання ухвал слідчих суддів про скасування арешту майна та зобов`язання повернення майна, всупереч вимогам законодавства України, 01.11.2021 слідчий СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_8 звертається до суду із клопотанням про арешт вказаного майна.
При цьому, апеляційний суд вважає слушними та обґрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що слідчим при зверненні до слідчого судді із клопотанням, порушені вимоги ч 5 ст. 171 КПК України, оскільки клопотання сторони обвинувачення про арешт тимчасово вилученого майна було зареєстроване в суді 01.11.2021, тобто з пропуском (більше ніж через 6 місяців після вилучення) встановленого строку для звернення органу досудового розслідування до слідчого судді з відповідним клопотанням.
Окрім того, апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи апелянта про те, що власник майна не був повідомлений про місце та час розгляду клопотання слідчого про арешт майна, чим порушені вимоги ч. 1 ст. 172 КПК України, оскільки станом на час подання клопотання про накладення арешту вже більше як 6 місяців знаходилось у працівників поліції, так як було тимчасово вилучене ще 12.04.2021 під час проведення обшуку.
Частиною 1 ст. 100 КПК України передбачено, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених ст.ст .160-166, 170-174 цього Кодексу.
Відповідно до приписів ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень ст. 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до ч. 4 ст. 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Аналіз змісту ухвали слідчого судді свідчить про те, що вона містить зміст клопотання слідчого, посилання на ст.ст. 98, 170 КПК України, але вона не містить докладних мотивів на обґрунтування судового рішення, тому ухвала є необґрунтованою, невмотивованою, а отже незаконною і підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали.
Окрім того, слідчий суддя не мотивував в ухвалі розгляд клопотання без виклику власника майна, до того ж, розгляд клопотання згідно журналу судового засідання від 02.11.2021 (а.п. 28) тривав 4 хвилини, що свідчить про формальний підхід, неповноту та неприпустиме спрощення судового розгляду, у зв`язку з чим апеляційний суд вважає слушними доводи апеляційної скарги про те, що розгляд клопотання слідчого відбувся без повідомлення власника майна ОСОБА_6 , що є порушенням вимог КПК України.
Натомість, матеріали кримінального провадження не містять жодних документів, які підтверджують проведення слідчих дій на протязі більше року з моменту внесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення. Також, апеляційний суд враховує, що в клопотанні слідчий жодним чином не мотивував необхідність накладення арешту на майно після отримання органом досудового розслідування висновку експертизи.
Окрім того, апеляційний суд вважає слушними доводи апеляційної скарги про те, що в клопотання слідчого вказано про те, що до вчинення вказаного кримінального правопорушення причетна особа ОСОБА_6 , проте жодній особі на протязі року не оголошено про підозру.
Згідно з положеннями ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що слідчий суддя не здійснив оцінку обґрунтованості доводів слідчого, щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог слідчого; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення кримінального провадження та виконанням завдань кримінального судочинства.
Окрім того, надані слідчим матеріали, не відповідають вимогам ч. 2 ст. 171 КПК України, адже вони не підтверджують підстави, мету та не містять відповідного обґрунтування необхідності арешту майна, тому, колегія суддів вважає, що накладення арешту на зазначене вище майно, є безпідставним.
Аналіз матеріалів провадження в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, показав, що слідчим суддею, при розгляді клопотання слідчого, були допущені істотні порушення вимог КПК України, які унеможливили постановлення законного та обґрунтованого судового рішення.
Згідно з положеннями п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
Враховуючи, що зазначене судове рішення не відповідає наведеним вище вимогам кримінального процесуального закону, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді - скасуванню, з постановленням нової ухвали, якою у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно необхідно відмовити.
Керуючись ст.ст. 7, 9, 24, 98, 170-173, 370, 404, 405, 407, 412, 419,422, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Суворовського райсуду м. Одеси від 02.11.2021 про накладення арешту на майно в межах кримінального провадження №0000971 від 10.11.2020 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 301 КК України скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого СВ ВП №2 Одеського РУП №1 ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_8 про накладення арешту на речі вилучені під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: ноутбук «Dell Inspirion N7110» серійний номер якого 00192-488-122-428; системний блок персонального комп`ютера «Zalman» чорного кольору; жорсткий диск персонального комп`ютера «Western Digital SATA 1.0 TB» серійний номер WCC0S0485834.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4