ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи 647/1110/21
Номер провадження 11-cc/819/653/21 Головуючий в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ухвала слідчого судді Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 грудня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_2

Суддів ОСОБА_3

ОСОБА_4

Секретарі ОСОБА_5

За участю прокурора ОСОБА_6

Підозрюваного ОСОБА_7

Захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні Херсонського апеляційного суду матеріали кримінального провадження №0000157 за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Бериславського районного суду Херсонської області від 15 листопада 2021 року, відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Зміївка Бериславського району Херсонської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 296, ч.1 ст.162 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Бериславського районного суду Херсонської області від 15 листопада 2021 року задоволено клопотання заступника начальника СВ Бериславського РВП ГУНП в Херсонській області та відносно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши йому цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , в межах строку досудового розслідування, строком до 07 грудня 2021 року включно, без застосування засобів електронного контролю, з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням, захисник підозрюваного ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання заступника начальника СВ Бериславського РВП ГУНП в Херсонській області про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту із забороною цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , обрати відносно підозрюваного більш м`який запобіжний захід, ніж домашній арешт.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що виконати ухвалу слідчого судді не має можливості, оскільки ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , ніколи не проживав та не проживає.

Підозра ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих злочинів є необґрунтованою.

Суд в оскаржуваній ухвалі вказав про існування ризику, на який посилається в клопотанні слідчий, проте не зазначив який саме ризик та не обґрунтував його наявність відповідними доказами.

Посилання слідчого судді про те, що ОСОБА_7 буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду, необґрунтоване, оскільки досудове розслідування триває з 08.04.2021 року і за цей час ОСОБА_7 під час дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту у певний період доби, а потім цілодобового домашнього арешту, який було змінено на особисту поруку, жодних спроб щодо ухилення від органів досудового розслідування та суду не чинив.

Слідчий суддя жодним чином не обгрунтував, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, зокрема особистої поруки, буде недостатнім для запобігання заявленому ризику.

Зауважує, що ОСОБА_7 жодного разу не порушував умови обраних запобіжних заходів, не намагався переховуватися, ухилятися від органів досудового розслідування та суду, має постійне місце проживання, являється фізичною особою-підприємцем, за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий, має на утриманні малолітню дитину.

Слідчий суддя формально підійшов до розгляду клопотання слідчого, обмежився загальними фразами та переліком документів не вдаючись до їх аналізу.

Заслухавши суддю - доповідача, захисника, підозрюваного, прокурора, в судових дебатах сторони залишилися на своїх позиціях, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 § 1(с) Конвенції.

Згідно вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В силу ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його проживання, в тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного.

Відповідно до норм ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Розглядаючи клопотання слідчого про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу, слідчий суддя заслухав доводи сторін кримінального провадження і дійшов висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту в межах строку досудового розслідування, з покладенням на нього певних обов`язків у відповідності до вимог ст.194 КПК України, посилаючись на наявність обставин, передбачених ст. 178 КПК України.

Застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, слідчий суддя прийшов до висновку, що прокурором доведено наявність правових підстав для застосування відносно підозрюваного саме такого виду запобіжного заходу.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, слідчим відділенням Бериславського РВП ГУНП в Херсонській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000157 від 08.04.2021 року за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 296, ч.1 ст.162 КК України.

07 вересня 2021 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 296, ч. 1 ст. 162 КК України.

09 листопада 2021 року ОСОБА_7 повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 296, ч. 1 ст. 162 КК України (а.п.39-40).

Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, належним чином перевірена та встановлена слідчим суддею при розгляді даного клопотання та раніше вже була предметом перевірки суду першої та апеляційної інстанцій при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, а доводи захисника, які це заперечують, являються безпідставними.

Зокрема, на підтвердження обставин підозри органом досудового розслідування до клопотання додано сукупність доказів, а саме протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 08.04.2021 року (а.п.5), протокол огляду від 08.04.2021 року з фототаблицею (а.п.6-7), протоколи допиту потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 (а.п.8-9, 12, 19-24), протокол огляду відеозапису з камери відеоспостереження магазину ПП «Гавриляк» (а.п.10), протокол огляду відеозапису з бодікамери працівників поліції (а.п.11), протокол огляду мобільного телефону належного ОСОБА_11 (а.п.13-18), протокол слідчого експерименту за участі потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_9 (а.п.25-26, 29-30), протоколи одночасного допиту підозрюваного ОСОБА_7 та потерпілого ОСОБА_10 , підозрюваного ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_17 (а.п.31-36), інші матеріали провадження.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. Словосполучення «обґрунтована підозра» передбачає наявність існування фактів або інформації, які б переконали неупередженого спостерігача в тому, що ця особа, можливо, вчинила злочин («Cebotari v. Moldova», п. 48).

У даному кримінальному провадженні, зв`язок підозрюваного ОСОБА_7 з вчиненими кримінальними правопорушеннями підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами, сукупність яких дає підстави вважати, що підозра щодо вчинення ОСОБА_7 інкримінованих йому кримінальних правопорушень є обґрунтованою, а тому доводи апеляційної скарги захисника, які це заперечують, являються немотивованими.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя при обранні запобіжного заходу ОСОБА_7 у відповідності до вимог ст.ст.193, 194 КПК України дослідив та достатньою мірою взяв до уваги фактичні обставини, що підлягають врахуванню згідно ст. 178 КПК України. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що всі обставини, враховані судом, у сукупності дають достатні підстави для обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.

Як убачається з матеріалів провадження та ухвали слідчого судді ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні двох умисних злочинів, вчинених за попередньою змовою, передбачених ч.2 ст. 296, ч.1 ст.162 КК України, за більш тяжке з яких передбачено законом покарання у виді позбавлення волі на строк до 4 років, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується посередньо (а.п.50), на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Таким чином, слідчий суддя вірно врахував тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , та розмір покарання, яке загрожує останньому у разі доведення його винуватості, конкретні обставини справи, дані про особу підозрюваного, а також вірно зауважив, що наявність певних соціальних зв`язків та постійного місця проживання у даному випадку не може бути беззаперечним стримуючим фактором подальшої належної процесуальної поведінки підозрюваного та підставою для застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу, ніж домашній арешт.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про наявність існування ризику можливого перешкоджання підозрюваним кримінальному провадженню іншим чином, а тому з огляду на невисоку імовірність існування заявленого ризику саме запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту буде достатнім для запобігання вказаного ризику та забезпечить виконання ОСОБА_7 процесуальних обов`язків в повній мірі.

Доводи апеляційної скарги захисника про необґрунтованість пред`явленої підозри, недоведеність наявності ризику, передбаченого ст.177 КПК України, викладені в апеляційній скарзі, являються безґрунтовними та спростовуються матеріалами провадження.

Твердження апелянта про те, що ОСОБА_7 жодного разу не порушував умови обраних запобіжних заходів, не намагався переховуватися, ухилятися від органів досудового розслідування та суду, має постійне місце проживання, являється фізичною особою-підприємцем, за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий, має на утриманні малолітню дитину, то колегія суддів хоча і враховує дані відомості, проте, з огляду на характер, вид та обставини вчинення злочинів, в яких підозрюється ОСОБА_7 , відомості про його особу, вказані обставини, не зменшують встановлені ризики та не є визначальними аргументами, які давали б можливість застосувати до останнього більш м`який запобіжний захід, ніж домашній арешт.

Поруч із цим, колегія суддів вважає слушними і такими, що заслуговують на увагу, доводи апеляційної скарги захисника про те, що ОСОБА_7 не проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, з матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.п.49-50), а тому колегія суддів вважає, що слідчий суддя безгрунтовно заборонив підозрюваному цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 .

Виходячи з положень п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту із забороною йому цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , в межах строку досудового розслідування з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ч.2 ст.376, ст. ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Бериславського районного суду Херсонської області від 15 листопада 2021 року щодо ОСОБА_7 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Заборонити підозрюваному ОСОБА_7 цілодобово залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в межах строку досудового розслідування, строком до 07 грудня 2021 року включно.

Покласти на ОСОБА_7 на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

- не залишати цілодобово місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого або суду;

- утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваному, що у відповідності до діючого КПК України в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід.

Відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`явитися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Строк дії ухвали визначити до 07 грудня 2021 року включно.

Ухвала набуває законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_2
Судді: (підпис) ОСОБА_4
(підпис) ОСОБА_3