1Справа № 335/6689/21 1-кп/335/628/2021
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 грудня 2021 року м.Запоріжжя
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Запоріжжя, громадянки України, яка офіційно не працевлаштована, має вищу освіту, не одруженої, має на утримані малолітнього сина, 2017 року народження, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не засудженої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 Кримінального кодексу України,-
28 квітня 2021 року, приблизно о 14 годині 40 хвилин, водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем «Мitsubishi Outlander», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснювала рух по проїжджій частині пр.Соборного в м.Запоріжжя від вул.Сталеварів в напрямку вул.Лєрмонтова, зі швидкістю не менше 63,2 км/год, що перевищує максимально дозволену швидкість руху в населеному пункті.
В цей же час, на регульованому пішохідному переході, в районі буд.151 по пр.Соборному, на забороняючий - червоний сигнал світлофора, на проїзну частину пр.Соборного, вийшла пішохід ОСОБА_4 , яка почала перетинати проїзну частину справа наліво, по ходу руху автомобіля «Мitsubishi Outlander», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_5 .
Продовжуючи рух на зелений сигнал світлофора регульованого пішохідного переходу, водій ОСОБА_5 , маючи об`єктивну можливість своєчасно виявити пішохода ОСОБА_4 , яка вже перебуває на проїзній частині та маючи технічну можливість уникнути на неї наїзду, при русі з максимально допустимою швидкістю руху в населеному пункті - 50 км/год, своєчасно не вжила заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, внаслідок чого скоїла наїзд на пішохода ОСОБА_4 .
Своїми діями водій ОСОБА_5 порушила вимоги п.п. 12.4 та 12.9 б) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, зі змінами та доповненнями, відповідно до яких:
п.12.4. У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.;
п. 12.9. Водієві забороняється:
б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил;
Порушення водієм ОСОБА_5 вимог п.п. 12.4 та 12.9 б) Правил дорожнього руху України, згідно висновку інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю дослідження обставин і механізму дорожньо- транспортних пригод № СЕ-19/108-21/6275-ІТ від 31.05.2021, з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди.
В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження, з якими була доставлена до КУ «Міська клінічна лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» ЗМР.
Згідно висновку судової медичної експертизи № 883п від 11.06.2021, закрита черепно-мозкова травма: перелом лівої тім`яної кістки з переходом на лобну кістку, підапоневротична гематома в лівій тім`яній ділянці, забій головного мозку легкого ступеню, пароорбітальна гематома зліва, кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження за ознакою небезпеки для життя.
Закрита травма грудної клітини: перелом 9-10 ребер по правій передній аксілярній лінії, без зміщення кісткових уламків, перелом середньої третини лівої ключиці зі зміщенням кісткових уламків, із наступним проведенням металоостеосинтезу перелому, кваліфікується як ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.
Закрита травма таза: перелом латеральної маси крижів зліва, без зміщення кісткових уламків, перелом сідничної та нижньої гілки лобкової кістки зліва без зміщення кісткових уламків, уламковий перелом тіла та верхньої гілки правої лобкової кістки зі зміщенням кісткових уламків, із наступним проведенням металоостеосинтезу перелому, кваліфікується як ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.
Виявлені тілесні ушкодження у ОСОБА_4 утворилися за механізмом тупої травми, тобто від дії тупих предметів, та могли утворитися в умовах дорожньо-транспортної пригоди.
Своїми діями ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, що кваліфікується за ознаками, порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли потерпілому тяжке тілесне ушкодження.
Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 , не оспорюючи час, місце, спосіб і форму вини за інкримінованим кримінальним правопорушенням, визнала себе винною у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення у повному обсязі, щиро розкаялася у скоєному, надавши наступні пояснення по суті пред`явленого обвинувачення.
Так, у день, час та місці зазначеному в обвинувальному акті, вона дійсно керувала автомобілем «Мitsubishi Outlander», реєстраційний номер НОМЕР_1 , повертаючись з роботи додому та перетинаючи перехрестя на зелений сигнал світлофору не помітила пішохода, ОСОБА_4 , оскільки її огляд закрив проїжджаючий з права транспортний засіб.
Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 підтвердила що у день, час та місці зазначеному в обвинувальному акті, вона дійсно переходила проїзджу частину по пішохідному переходу та була збита автомобілем автомобілем «Мitsubishi Outlander», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 . На який сигнал світлофору вона переходила дорогу не пам`ятає.
Враховуючи те, що обвинувачена не оспорювала фактичні обставини справи і судом встановлено, що вона правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності її позиції, суд на підставі ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченої, потерпілої, дослідженням даних про особу обвинуваченої, процесуальних документів, необхідних для ухвалення вироку.
З урахуванням викладених обставин, суд доходить до переконання про доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.
Відповідно до положень статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті завдання фізичних страждань або приниження людської гідності.
При призначенні обвинуваченій ОСОБА_5 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину.
Також, суд враховує дані про особу обвинуваченої ОСОБА_5 , яка раніше не судима, має постійне місце проживання, за місцем мешкання характеризується позитивно, на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога не перебуває, не заміжня, має на утриманні малолітнього сина, 2017 року народження, який хворіє та потребує її постійного догляду, та якого виховує сама.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, а також добровільне, часткове відшкодування моральної шкоди завданої потерпілій до подання цивільного позову.
Такі висновки суду ґрунтуються на тому, що обвинувачена дає критичну оцінку своїм діям, послідовно визнає винуватість у скоєнні кримінального правопорушення та своїми активними діями сприяла суду у з`ясуванні обставин його вчинення.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_5 , судом не встановлено.
Відповідно до положень ст.65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
У кожному конкретному випадку суди зобов`язані врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його наслідки, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують чи обтяжують покарання. Досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчиненого кримінального правопорушення як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи непогашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність утриманців), його матеріальний стан, тощо.
З урахуванням фактичних обставин справи, відомостей про особу обвинуваченої та її негативного ставлення до скоєного, за наявності обставин, які пом`якшують покарання, та враховуючи відсутність обставин, що обтяжують покарання, враховуючи думку потерпілої яка просила суд не застосовувати до обвинуваченої покарання пов`язане з реальним позбавленням волі, суд вважає за доцільне, призначити ОСОБА_5 , покарання за ч. 2 ст. 286 КК України в межах санкції статті, а саме у виді позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами та на підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням з покладенням окремих обов`язків, передбачених ст.76 КК України, оскільки такий вид покарання, на думку суду, є справедливим та співмірним, а також достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Саме таке покарання буде відповідати справедливому співвідношенню між вчиненим кримінальним правопорушенням та заходами, які застосовуються до винного і зумовлені метою кримінального покарання, є необхідними і не надмірними. При цьому, суд враховує усталену судову практику ЄСПЛ, зокрема у п. 38 свого рішення в справі «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008 ЄСПЛ встановив, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий і надмірний тягар для особи».
Крім того, потерпілою ОСОБА_4 було заявлено цивільний позов до обвинуваченої ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди завданої злочином, яку вона оцінює у 50 00,00 грн. Разом з тим, враховуючи що їй було відшкодовано 20 000,00 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди, просить суд стягнути з обвинуваченої ОСОБА_5 на її користь моральну шкоду у розмірі 30 000,00 грн. Зазначила про те, що завдану злочином їй матеріальну шкоду має намір відшкодувати зі страхової компанії.
З урахуванням того, що обвинувачена у повному обсязі визнала цивільний позов суд приходить до висновку про його задоволення.
Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався і підстави для його обрання при ухваленні вироку відсутні.
Арешт на автомобіля «Мitsubishi Outlander», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який було накладено ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 30.04.2021 підлягає скасуванню відповідно до положень ч. 4 ст. 174 КПК України.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.100, 128, 129, 174, 349, 369, 373, 374, 376, КПК України суд,-
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначити їй покарання за ч.2 ст.286 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки без позбавлення права керувати транспортними засобами.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
Згідно зі ст. 76 КК України протягом іспитового строку покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди завданої злочином задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , мешкає за адресою: АДРЕСА_4 ) на відшкодування завданої злочином моральної шкоди 30 000 (тридцять тисяч) гривень 00 копійок.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 30.04.2021 (справа №334/2989/21, провадження 1-кс/334/809/21), на автомобіль «Мitsubishi Outlander», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 .
- автомобіль Мitsubishi Outlander», реєстраційний номер НОМЕР_1 , переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_5 - повернути законному володільцю.
Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, оскарженню не підлягає. В іншій частині вирок може бути оскаржений протягом 30-ти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції - Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1