Справа № 367/5722/21 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/3668/2021 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 04 серпня 2021 року про продовження строку тримання під вартою,

В С Т А Н О В И Л А:
В провадженні Ірпінського міського суду Київської області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.
Під час підготовчого судового засідання прокурор звернулась з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_8 ..
Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 04 серпня 2021 року продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_6 та ОСОБА_8 до 02 жовтня 2021 року включно.

Суд, обґрунтовуючи доцільність перебування обвинуваченихпід вартою, вказав, що наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема судом зазначено, що обвинувачені можуть переховуватися від суду, можуть знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. При цьому, суд виходив з того, що ОСОБА_6 та ОСОБА_8 обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, по провадженню не допитані потерпіла, свідки та обвинувачені, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 раніше притягувалися до кримінальної відповідальності, не працювали до затримання, що характеризує їх як осіб, які можуть продовжити вчиняти кримінальні правопорушення.
В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 просить ухвалу скасувати та ухвалити нову, якою обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічну пору доби, у разі залишення ухвали без змін, просить визначити розмір застави у мінімальному розмірі у 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який становить 45 000 (сорок п`ять тисяч) гривень у національній грошовій валюті.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає що прокурором не доведено обґрунтованість заявлених ризиків та не надано на їх підтвердження жодного документального доказу, а також прокурором не доведено неможливості застосувати більш м`якого заходу до ОСОБА_6 , а судом не було розглянуто жодного альтернативного запобіжного заходу

Окрім того, вважає підозру ОСОБА_6 у вчиненні ним злочину необґрунтованою та не підтвердженою належними та допустимими доказами так як прокурором і слідчим обов`язок доказування не виконаний, а повідомлення про підозру за таких умов не може вважатися обґрунтованою.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 422-1 КПК України розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.

Про розгляд апеляційної скарги прокурор, обвинувачений та його захисник повідомлені, клопотань про розгляд апеляційної скарги за їх участю до суду не надійшло, тому неявка зазначених осіб, в силу вимог ст..422-1 КПК України, не є перешкодою для її розгляду.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.
У відповідності до ст.199 КПК України, розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе та виправдане.
Суд, розглядаючи питання доцільності перебування зокрема обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою, фактично дійшов висновку про наявність підстав для продовження строку його тримання під вартою у зв`язку з існуванням ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції щодо необхідності продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 , оскільки продовжують існувати обставини, які виправдовують подальше обмеження права ОСОБА_6 перебувати на волі.

Посилання апеляційної скарги захисника на необгрунтованість підозри не можуть бути предметом дослідження в суді апеляційної інстанції під час судового розгляду кримінального провадження. Обґрунтованість обвинувачення перевіряється судом, який здійснює судовий розгляд на підставі обвинувального акта шляхом дослідження наданих сторонами кримінального провадження доказів і може бути вирішене шляхом ухвалення остаточного рішення у даному кримінальному провадженні. Таким чином, при вирішенні питання про продовження строків тримання у суді першої інстанції на стадії підготовчого судового засідання та при перевірці відповідного рішення судом апеляційної інстанції вирішальним є вирішення питання про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду про доцільність подальшого перебування під вартою ОСОБА_6 на час судового розгляду.

Як випливає із змісту судового рішення про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд врахував обставини, передбачені ст.178 КПК України.

Суд першої інстанції прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

За таких обставин, колегія суддів, приймаючи до уваги також дані про обвинуваченого у сукупності з іншими наведеними вище даними, вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано продовжив раніше обраний щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст.176 КПК України, можуть на даному етапі розгляду кримінального провадження забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч.5 ст.194 КПК України.

Рішення суду першої інстанції не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

За сукупності таких обставин, колегія суддів, приймаючи до уваги також дані про обвинуваченого, які суд оцінює у сукупності з іншими наведеними вище даними, вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано визнав доцільним подальше перебування обвинуваченого під вартою та продовжив раніше обраний щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть на даній стадії судового розгляду забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

Разом з тим, колегія суддів визнає слушними доводи адвоката щодо того, що судом не визначено розмір застави, як це передбачено ч. 3 ст. 183 КПК України, чим погіршено становище обвинуваченого.

Як зазначено в ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Як було встановлено судом апеляційної інстанції, під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 травня 2021 року підозрюваному ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначено розмір застави у розмірі 40 (сорок) прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що становить 90 800,00 грн.
Однак, відповідно до ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 04 серпня 2021 року, ОСОБА_6 не було визначено альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, чим було погіршено його становище.
Відповідно до п. 2 ч. 5 ст 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Таким чином, визначаючи розмір застави, колегія суддів бере до уваги обставини, встановлені ст. ст. 177, 178 КПК України, вимоги ст. 182 КПК України та враховуючи обставини кримінального правопорушення, майновий і сімейний стан, тяжкість кримінального правопорушення, вважає, що слід залишити без змін обраний раніше ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13.05.2021 року обвинуваченому ОСОБА_6 розмір застави, достатній для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 90 800,00 гривень. Саме такий розмір застави, на переконання колегії суддів, буде здатен забезпечити виконання ОСОБА_6 покладених на нього судом обов`язків відповідно до ст.194 КПК України.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає за можливе змінити ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 04 серпня 2021 рокущодо ОСОБА_6 шляхом визначення альтернативного запобіжного заходу у виді застави, задовольнивши частково апеляційну скаргу захисника.

Керуючись ст.404, 405,407, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , задовольнити частково.

Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 04 серпня 2021 року, якою продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, змінити, доповнивши в частині визначення альтернативного запобіжного заходу у виді застави.

Визначити ОСОБА_6 , заставу в 40 (сорок) прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що становить 90 800,00 (дев`яносто тисяч вісімсот) гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на розрахунковий рахунок Київського апеляційного суду (м. Київ, вул. Солом`янська, 2-а, код ЄДРПОУ суду 42258617, код банку 820172, номер рахунку 2186, назва банку ГУ ДКСУ у м. Києві, номер рахунку за стандартом IBAN UA 3182186).
Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі, протягом її дії.

У разі внесення застави та звільнення з-під варти на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 наступні обов`язки: прибувати на виклики до суду; повідомляти суд про зміну місця проживання.

В решті ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 04 серпня 2021 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Суддя Суддя