печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 жовтня 2019 року

слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю:

особи, яка подала скаргу, адвоката: не з`явився,

прокурора: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність прокурора Військової прокуратури Київського гарнізону, яка полягає у не повернені тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000158 від 20.09.2018 року, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 (далі особа, яка подала скаргу, адвокат ОСОБА_3 ), який діє в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зі скаргою на бездіяльність прокурора Військової прокуратури Київського гарнізону (далі прокурор), яка полягає у не повернені тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000158 від 20.09.2018 року.

В обґрунтування скарги адвокат ОСОБА_3 зазначає, що Військовою прокуратурою Київського гарнізону здійснюється нагляд за додержанням законів під час здійснення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0000158 від 20.09.2018 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, ч. 2 ст. 209 КК України.

03.05.2019 року прокурором Військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_5 проведено не відкладний обшук літнього будинку, будинку охорони та гаража на території житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_4 , в ході якого вилучено предмет схожий на зброю Fabaru cal. 12/76-3.

10.05.2019 року адвокат ОСОБА_3 подав клопотання про повернення тимчасово вилученого майна.

24.10.2019 року на адресу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 про розгляд справи без його участі.

Згідно із ч. 4 ст. 107 КПК України, під час розгляду скарги фіксування провадження технічними засобами не здійснювалось.

В судове засідання особа, яка подала скаргу, адвокат ОСОБА_3 не з`явився, про день, час, місце розгляду скарги повідомлений належним чином, у матеріалах скарги просив розглянути скаргу без його участі.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином, причини неявки невідомі.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Оскільки адвокат ОСОБА_3 просив розглядати скаргу без його участі, а неявка прокурора не перешкоджає розгляду скарги, враховуючи строк розгляду скарги під час досудового розслідування, встановлений КПК України, слідчий суддя визнав можливим розглянути скаргу за відсутності особи, яка її подала, та слідчого, на підставі наявних матеріалів.

Перевіривши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Слідчим суддею встановлено, що Військовою прокуратурою Київського гарнізону здійснюється нагляд за додержанням законів під час здійснення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0000158 від 20.09.2018 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, ч. 2 ст. 209 КК України.

03.05.2019 року прокурором Військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_5 проведено не відкладний обшук літнього будинку, будинку охорони та гаража на території житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_4 , в ході якого вилучено предмет схожий на зброю Fabaru cal. 12/76-3.

10.05.2019 року адвокат ОСОБА_3 подав клопотання про повернення тимчасово вилученого майна.

Як визначено у ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом. Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду. Тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду.

Згідно ч. 7 ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Отже, тимчасово вилученим майном вважаються лише речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку.

Разом з тим, матеріали скарги не місять ухвали слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку, а тому слідчий суддя позбавлений можливості перевірити, що на вилучені речі в ухвалі слідчого судді прямо не було надано дозвіл на їх відшукання, у зв`язку з чим вони набули статусу тимчасово вилученого майна.

Відповідно до п.п. 1-4 ч. 1 ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення безпідставним, за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна, у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 КПК України, у разі скасування арешту майна.

Згідно із. ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Як визначено у ч. 6 ст. 173 КПК України, ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя, суд постановляє не пізніше сімдесяти двох годин із дня находження до суду клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено.

Так, адвокат ОСОБА_3 вказує, що сторона обвинувачення не зверталася до слідчого судді з метою накладення арешту на вилучене майно, проте, будь-яких, доказів на підтвердження вказаних у клопотанні обставин, слідчому судді не надано.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 26 КПК України визначено, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи викладене, особою, яка подала скагу не доведено, що вилучене під час обшуку майно, є тимчасово вилученим, в розумінні положень ч. 7 ст. 236 КПК України, а, відтак, підлягає поверненню, та не надано доказів не накладення арешту на вилучене майно, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність прокурора Військової прокуратури Київського гарнізону, яка полягає у не повернені тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000158 від 20.09.2018 року є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 169, 171, 236, 303, 304, 305, 306, 307, 309, 372, 376, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність прокурора Військової прокуратури Київського гарнізону, яка полягає у не повернені тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000158 від 20.09.2018 року, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1