Справа № 308/8758/20
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.11.2021 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді матеріали контрольного провадження 11-кп/4806/517/21 за апеляційною скаргою захисника обвинуваченої ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18. 10. 2021.

Цією ухвалою продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 15. 12. 2021 включно, щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Ужгород, що зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянки України, з середньою спеціальною освітою, працює на посаді касира торговельного залу у фізичної особи - підприємця ОСОБА_8 , неодруженої, не судимої, обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.115 КК України.

З матеріалів контрольного провадження вбачається, що кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, знаходиться в провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області.

Задовольняючи клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_5 , суд першої інстанції вказав на наявність обґрунтованої підозри про вчинення обвинуваченою інкримінованого їй злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, яке, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до особливо тяжких злочинів. В ухвалі також вказується на те, що на цьому етапі судового розгляду кримінального провадження доведено існування ризиків, які передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, що в свою чергу є підставою для продовження обвинуваченій строку тримання під вартою. Зокрема, існують ризики того, що обвинувачена ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні. При цьому, будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченої ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, судом не встановлено. Суд також визнав, що наявні підстави для продовження строку тримання обвинуваченої ОСОБА_5 під вартою, обумовлено необхідністю судового розгляду кримінального провадження, необхідності проведення низки процесуальних дій станом на тепер та відсутністю підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який запобіжний захід, що доводи сторони захисту не спростовують встановлені ризики. В тому числі суд врахував наявність
-2-

суспільного інтересу у встановленні істини у справі, а також те, що пред`явлено обвинувачення з посиланням на обтяжуючу обставину, вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння. Окрім того, взявши до уваги особу обвинуваченої, її соціальні зв`язки, стан здоров`я, зокрема те, що згідно з посиланнями сторони захисту ОСОБА_5 має ниркову недостатність, середню освіту, незаміжня, дітей на утриманні не має, раніше не притягалася до кримінальної відповідальності, суд дійшов висновку, що обвинуваченій ОСОБА_5 слід продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, але не більше ніж на 60 днів, а саме до 15. 12. 2021 включно.
В апеляційній скарзі захисник - адвокат ОСОБА_6 вказує на те, що ухвала є незаконною, необґрунтованою, невмотивованою. Стверджує, що суд при вирішенні клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою допустив порушення вимог кримінального процесуального закону в частині подання прокурором клопотання про продовження запобіжного заходу ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою. Вважає, що суд повинен був відмовити прокурору в обранні ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у зв`язку з підстав не доведення обставин, викладених у ч. 3 ст. 176 КПК України, врахування тривалого терміну перебування обвинуваченої під вартою. При цьому, на його думку, подане прокурором клопотання не містить доказів, які свідчать про обґрунтованість обвинувачення, відсутні твердження про те, що саме виняткова міра покарання забезпечить обвинуваченій ОСОБА_5 належну поведінку, також прокурором не надано доказів про існування принаймні одного з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Суд не взяв до уваги усне клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу, на інший не пов`язаний з триманням під вартою, також не врахував дані, які характеризують особу обвинуваченої ОСОБА_5 , наявність у неї постійного місця проживання. Просить ухвалу скасувати, постановити нову, якою обрати відносно обвинуваченої ОСОБА_5 запобіжний захід - домашній арешт.
Апеляційна скарга розглядається у відсутності прокурора, захисника, обвинуваченої, неявка яких, з огляду на положення ч. 4 ст. 422-1 КПК України не перешкоджає її розгляду. З матеріалів контрольного провадження вбачається, що учасники належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги. При цьому береться до уваги і те, що будь-яких заяв про відкладення розгляду апеляційної скарги чи даних про поважність причин неявки від учасників судового розгляду не надходило, а також те, що прокурор, захисник, обвинувачена не заявляли клопотання про розгляд апеляційної скарги за їх участю.
Заслухавши доповідь судді про суть ухвали, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, про основні доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали контрольного провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.
Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість судового рішення колегія суддів відхиляє з таких підстав.
Відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої
-3-
підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.
У відповідності до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статі 184 цього Кодексу повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Висновок суду першої інстанції про продовження строку дії запобіжного заходу щодо обвинуваченої ОСОБА_5 колегія суддів вважає належним чином вмотивованим, викладені в судовому рішенні судження такими, що ґрунтуються на вимогах закону та узгоджуються з наявними в матеріалах контрольного провадження доказами та обставинами кримінального провадження.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано взяв до уваги те, що обставини, які були підставою для обрання та продовження обвинуваченій ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не змінились, ризики переховування обвинуваченої від суду та незаконного впливу на свідків не зменшились і продовжують існувати.
Також апеляційний суд погоджується з висновками суду про те, що прокурором не доведено існування ризиків перешкоджання ОСОБА_5 кримінальному провадженню іншим чином та вчинення іншого кримінального правопорушення. При цьому, колегія суддів вважає обґрунтованим і не спростованим під час апеляційного розгляду твердження суду про те, що такі ризики необґрунтовані й не підтверджені, зведені до формалізму, і підстави вважати, що такі мають місце, відсутні.
Разом з тим, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції при вирішенні питання про продовження обвинуваченій ОСОБА_5 запобіжного заходу обґрунтовано взяв до уваги тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України віднесено до особливо тяжких злочинів, та покарання, яке загрожує обвинуваченій ОСОБА_5 у разі доведення її вини (позбавлення волі на строк від 7 до 15 років), те, що судовий розгляд не закінчено й на даний час ще не допитані всі свідки та не досліджені всі письмові докази.
Таким чином, виходячи з тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_5 обвинувачується, характеру та конкретних обставин, за яких скоєно діяння, які свідчать про підвищену суспільну небезпеку, а також даних про її особу (раніше не притягалася до кримінальної відповідальності, незаміжня, дітей на утриманні не має) апеляційний суд вважає, що є обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.
Тому, колегія суддів вважає, що продовження обвинуваченій ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необхідним з метою забезпечення дієвості кримінального провадження та належної процесуальної поведінки обвинуваченої.

-4-

На переконання апеляційного суду застосований до ОСОБА_5 запобіжний захід з врахуванням його тривалості та у співвідношенні з тяжкістю обвинувачення на даний час не виходить за межі розумного строку й кореспондується з характером суспільного інтересу, у зв`язку з чим, з врахуванням сукупності викладених обставин щодо тривалості перебування обвинуваченої під вартою, даних про особу обвинуваченої ОСОБА_5 у силу характеру інкримінованого їй діяння та одночасної потреби у проведенні судом дій, спрямованих на встановлення всіх обставин кримінального правопорушення (допит свідків, дослідження письмових та речових доказів), суд першої інстанції дійшов належного висновку про продовження обвинуваченій ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з чим погоджується й колегія суддів, вважаючи, що інші більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою, не будуть достатніми для запобігання встановленим у кримінальному провадженні ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченої, а також дієвості кримінального провадження.
Доводи апеляційної скарги про те, що в клопотанні прокурора відсутні твердження про те, що саме виняткова міра покарання забезпечить обвинуваченій ОСОБА_5 належну процесуальну поведінку, а також відсутність доказів про існування принаймні одного з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, апеляційний суд з врахуванням наведеного вище відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження та спростовуються наведеним вище.
З цих підстав, апеляційний суд відхиляє і доводи апеляційної скарги про те, що прокурором не доведено обставин, викладених у ч. 3 ст. 176 КПК України.
Доводи апеляційної скарги про те, що суд при вирішенні клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою допустив порушення кримінального процесуального закону в частині подання прокурором клопотання про продовження запобіжного заходу ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, а також не врахував тривалий термін перебування її під вартою, - апеляційний суд з урахуванням наведеного вище відхиляє як такі, що не спростовують висновків суду про необхідність продовження ОСОБА_5 строку тримання під вартою та не дають підстав для застосування щодо неї більш м`яких запобіжних заходів, а також не являються підставою для скасування ухвали суду.
Тому, як такі, що не спростовують висновків суду про необхідність продовження ОСОБА_5 строку тримання під вартою та не дають підстав для застосування щодо неї більш м`яких запобіжних заходів, а також не являються підставою для скасування ухвали суду, апеляційний суд відхиляє і доводи апеляційної скарги про те, що суд не взяв до уваги усне клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу на інший не пов`язаний з триманням під вартою, не врахував інші обставини, які характеризують особу обвинуваченої ОСОБА_5 та наявність у неї постійного місця проживання.
При цьому, апеляційний суд бере до уваги і те, що у матеріалах контрольного провадження відсутні й стороною захисту не надано доказів про наявність у ОСОБА_5 будь-яких захворювань, які б свідчили про неможливість тримання її під вартою в умовах ізоляції від суспільства.
При цьому, апеляційний суд враховує і те, що навіть якщо обвинувачена і не має на меті ухилятися від суду, незаконно впливати на свідків, однак, обставини, за яких вчинено інкриміноване їй кримінальне правопорушення, його тяжкість та інші наведені вище обставини, а також вищенаведені дані про її особу, дають обґрунтовані підстави вважати, що такі ризики мають місце, і їх запобіганню буде достатнім лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, що в свою чергу свідчить про неможливість застосування до ОСОБА_5 інших більш м`яких запобіжних заходів.

-5-

Колегія суддів вважає, що дійшовши висновку про необхідність продовження обвинуваченій ОСОБА_5 строку тримання під вартою, суд першої інстанції обґрунтовано не визначив їй розмір застави, оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину із застосуванням насильства, що призвело до смерті людини.
Відхиляючи доводи апеляційної скарги про те, що подане прокурором клопотання не містить доказів, які свідчать про обґрунтованість обвинувачення, колегія суддів зазначає те, що обґрунтованість чи необґрунтованість обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення підлягає з`ясуванню в ході судового розгляду кримінального провадження, і на цій стадії процесу, як суд першої інстанції, так і суд апеляційної інстанції, не вправі давати доказам оцінку з точки зору достовірності, достатності та взаємозв`язку, в інший спосіб перевіряти доведеність вини чи кваліфікації діянь обвинуваченої, розглядати та вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження щодо обвинуваченого по суті, і вважає, що в матеріалах судового провадження на час розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченої, є докази, які свідчать про її причетність до скоєних кримінально-караних діянь.
Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для зміни чи скасування ухвали суду першої інстанції, колегією суддів не встановлено.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку проте, що апеляційна скарга, доводи якої не знайшли свого підтвердження при апеляційному розгляді і не впливають на висновки суду першої інстанції, задоволенню не підлягає, а ухвала суду першої інстанції, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без змін.
Приймаючи рішення колегія суддів також бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що під час апеляційного розгляду не встановлено фактів, які б могли істотно вплинути на висновки суду першої інстанції чи спростувати їх, і на такі стороною захисту не вказується в апеляційній скарзі.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422-1 КПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу захисника - адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18. 10. 2021 щодо обвинуваченої ОСОБА_5 ,- без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді :