Справа № 944/1657/20
Провадження №1-кп/944/512/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02.09.2021 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області у складі:
головуючої судді - ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Яворові кримінальне провадження, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000880 від 03 вересня 2019року про обвинувачення:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, українця, громадянина України, із вищою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , розлученого, не працюючого, учасника бойових дій, звільненого з військової служби, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.408 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_4 , 17 липня 2019року, будучи військовослужбовцем військової служби Збройних Сил України за котрактом, перебуваючи на військовій службі в частині НОМЕР_1 , порушив вимоги ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 129, 130,199 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, а саме, діючи умисно, та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій і передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, з метою ухилитися від виконання обов`язків військової служби та з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, без поважних причин та дозволу командира, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, самовільно залишив місце служби, а саме, військову частину НОМЕР_1 , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та перебував поза її межами за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , де проводив час на власний розсуд. Своїми умисними діями обвинувачений ОСОБА_4 вчинив дезертирство, тобто. кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.408 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю за обставин, викладених в обвинувальному.
Крім цього, додатково пояснив, що з 17.07.2019 він знаходився за місцем свого проживання, оскільки його неповнолітня донька хворіє на цукровий діабет, у неї погіршився стан здоров'я, і потрібно було здійснювати догляд за нею.
Як встановлено у судовому засіданні, покази ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, те, що учасниками провадження не оспорюються фактичні обставини провадження і судом встановлено, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин та відсутність сумніву щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
З врахуванням наведеного, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.3 ст.408 КК України доведена повністю, оскільки він самовільно залишив військову частину з метою ухилитися від військової служби, в умовах особливого періоду, тобто дезертирство, а його дії за ч.3 ст.408 КК України кваліфіковано правильно.
Відповідно до ст.65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.
Призначаючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 згідно ст.66 КК України, є щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.
Згідно ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.408 КК України відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину.
З урахуванням наведеного, обвинуваченому слід призначити покарання у межах санкції відповідної частини статті інкримінованого злочину у виді позбавлення волі.
Однак, враховуючи особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку в психо та наркодиспансері не перебуває, брав участь а антитерористичній операції в Донецькій та Луганській областях в період з 20.05.2017 по 24.07.2017, з 16.01.2018 по 20.04.2018, з 05.05.2018 по 13.07.2018, являється учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 від 23 липня 2018 року, його відношення до вчиненого кримінального правопорушення, та те, що на час розгляду справи він звільнений з військової служби, слід прийти до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, а тому відповідно до вимог ст.75 КК України його слід звільнити від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі із встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.369,371,373-374 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.408 КК України, та призначити покарання, у виді 05 (п`яти) років позбавлення волі;

На підставі ст.75КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 01 (один) рік якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до вимог ст.76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Яворівський районний суд Львівської області.
Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

СУДДЯ ОСОБА_1