ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/648/22 Справа № 209/1773/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2022 року м.Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Головуючого, судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000309, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на вирок Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25 листопада 2021 року щодо

ОСОБА_8 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
який народився у м. Дніпродзержинську
Дніпропетровської області,
громадянина України, що зареєстрований та проживає
за адресою:
АДРЕСА_1

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі прокурор просить оскаржуваний вирок скасувати в частині призначеного покарання у зв`язку з його невідповідністю ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого та ухвалити свій вирок, яким засудити ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, з реальним його відбуванням.

Оскаржуваним вироком суду ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 роки, та згідно ч. 1, п. 2 ч.ч. 2, 3 ст. 76 КК України покладені обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи або навчання, та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави витрати процесуальні витрати на залучення експертів для проведення судових експертиз в загальній сумі 5230, 40 гривень.
Вирішено питання щодо речових доказів відповідно до вимог КПК України.

Згідно обставин, встановлених судом першої інстанції та детально викладених у мотивувальній частині оскаржуваного вироку, 10 березня 2021 року близько 20.00 год., ОСОБА_8 проходив біля 1-го під`їзду, будинку АДРЕСА_2 , на землі побачив пакет, в якому знаходились пістолет моделі «SUR STRM» калібру 9 мм Р.А.К. із заводським номером « НОМЕР_1 », пістолет моделі «STALKER M906-UK» калібру 9мм, № НОМЕР_2 , корпус бойової осколкової, оборонної, ручної гранати Ф-1 та уніфікований запал ручних гранат дистанційної дії типу УЗРГМ-2 №386-92-80. Діючи умисно, ОСОБА_8 усвідомлюючи суспільно- небезпечний характер своїх дій, підібрав зазначений пакет, тим самим незаконно придбав вогнепальну зброю, вибухову речовину та вибуховий пристрій, далі переніс вказаний пакет за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , де почав зберігати їх без передбаченого законом дозволу.
11 березня 2021 року, в період часу з 06.57 год. до 08.13 год. під час обшуку за місцем мешкання ОСОБА_8 було виявлено та вилучено пістолет моделі «SUR STRM» калібру 9 мм Р.А.К. із заводським номером « НОМЕР_1 », пістолет моделі «STALKERV906-UK» калібру 9мм, № НОМЕР_2 , корпус бойової осколкової, оборонної, ручної гранати Ф-1 та уніфікований запалручних гранат дистанційної дії типу УЗРГМ-2 №386-92-80.
Згідно висновку судової експертизи зброї № СЕ-19/104-21/9543-БЛ від 29.03.2021 року, наданий на дослідження предмет, схожий на пістолет моделі «SUR STRM» калібру 9 мм Р.А.К. із заводським номером « НОМЕР_1 »є вогнепальною зброєю- гладкоствольним пістолетом, переробленим саморобним способом шляхом видалення з каналу ствола захисного елементу, що перешкоджає проведенню пострілів кінетичними снарядами, та заглушення отвору для виводу порохових газів, який придатний для проведення пострілів.

Згідно висновку судової експертизи № СЕ-19/104-21/9542-БЛ від 26.03.2021року, предмет, схожий на пістолет, моделі «STALKER M906-UK» калібру 9мм, № НОМЕР_2 є вогнепальною зброєю -короткоствольним гладкоствольним самозарядним пістолетом, переробленим саморобним способом с сигнального пістолета шляхом видалення з каналу ствола захисного елементу, що перешкоджає стрільбі кінетичними снарядами та заглушення газовідвідного отвору.

Згідно висновку судової вибухо-технічної експертизи № СЕ-19/104-21/9390-ВТХ від 31.03.2021 року, наданий на дослідження об`єкт, є спорядженим корпусом бойової осколкової, оборонної, ручної гранати Ф-1. Даний об`єкт відноситься до категорії вибухових речовин, який придатний до здійснення вибуху.

Згідно висновку судової вибухо-технічної експертизи № СЕ-19/104-21/9385-ВТХ від 31.03.2021 року, наданий на дослідження об`єкт, є уніфікованим запалом ручних гранат дистанційної дії типу УЗРГМ-2. Даний об`єкт відноситься до категорії вибухових пристроїв, та придатний до здійснення вибуху.

Вищезазначені дії обвинуваченого судом кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України за ознаками придбання, носіння, зберігання вогнепальної зброї, вибухової речовини та вибухового пристрою без передбаченого законом дозволу.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, прокурор, не оспорюючи правильність встановлення судом фактичних обставин справи, кваліфікацію дій ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 263 КК України, доведеність його вини, у той же час зазначає про невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Вказує, що судом не враховано дані про особу останнього, який раніше судимий 07 листопада 2012 року Дніпровським районний судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 115 КК України, був звільнений 13 вересня 2017 року та шлях виправлення не став і вчинив новий тяжкий злочин. Зазначає, що внаслідок безпідставного застосування судом положень ст. 75 КК України, призначене покарання не відповідає ступеню тяжкості злочину та особі обвинуваченого через м`якість.

Заслухавши суддю-доповідача; прокурора, який наполягав на задоволенні апеляційної скарги з викладених у ній підстав; обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили вирок суду залишити без змін; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів, з урахуванням положень ст. 404 КПК України, згідно яким суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, приходить до наступного.

Так, висновки суду першої інстанції про фактичні обставини кримінального провадження, правильність кваліфікації дій ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 263 КК України та доведеність його вини ніким з учасників судового розгляду в апеляційному порядку не оспорюються, у зв`язку з чим судом апеляційної інстанції не переглядаються.

Крім того, в апеляційній скарзі прокурор фактично не оспорює законність та справедливість за видом призначеного обвинуваченому покарання, оскільки остаточне покарання просить призначити у меншому розмірі, втім з реальним його відбуванням, а доводи апелянта в цілому зводяться до заперечення наявності підстав для звільнення ОСОБА_8 від відбування вказаного покарання з випробуванням в порядку ст. 75 КК України.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги прокурора, колегія суддів зважає на те, що відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Системне тлумачення цієї правової норми дозволяє дійти висновку, що питання призначення кримінального покарання та звільнення від його відбування повинні вирішуватися з урахуванням мети покарання як такого, що включає не тільки кару, а й виправлення засуджених, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. При цьому, з огляду на положення ст. 75 КК України, законодавець підкреслює важливість такої цілі покарання, як виправлення засудженого, передбачивши, що при призначенні низки покарань, у тому числі у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, особу може бути звільнено від відбування покарання з іспитовим строком, якщо суд дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, при цьому суд має врахувати не тільки тяжкість злочину, особу винного, але й інші обставини справи.
Відповідно до положень ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд указав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистого надмірного тягаря для особи».
Колегією суддів встановлено, що при призначенні ОСОБА_8 покарання судом належним чином виконані вимоги ст. ст. 50, 65 КК України та враховані характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно ст. 12 КК України є тяжким злочином; дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, щиросердечно розкаявся в скоєному, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, обтяжений стійкими соціальними зв`язками - має постійне місце проживання, працевлаштований слюсарем у ТОВ МЕТІНВЕСТ-ПРОМСЕРВІС і за місцем роботи позитивно характеризується, має на утриманні неповнолітнього сина 2006 року народження. Вагомі відомості про причетність обвинуваченого після відбуття ним покарання до іншої протиправної діяльності, ніж інкриміноване йому кримінальне правопорушення, відсутні.

Крім того колегія суддів зважає на наявність обставини, що пом`якшує покарання, - щирого каяття обвинуваченого, на відношення останнього до скоєного, його поведінку під час досудового розслідування, а також на думку органу пробації, який у своїй досудові доповіді зазначив, що виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк є можливим та не становитиме небезпеки для суспільства (а.с. 30, 31).

Враховуються також фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, відповідно до яких вогнепальна зброя, вибухова речовина та вибуховий пристрій були знайдені обвинуваченим ввечері 10 березня 2020 року, і вже о 06:57 годин 11 березня 2020 року їх було виявлено в останнього при обшуку за місцем проживання, тобто у його володінні вони перебували незначний період часу.

Наявність щодо ОСОБА_8 одної обставини, що обтяжує покарання, а саме вчинення злочину у період не знятої і не погашеної судимості, колегія суддів, з урахуванням вищенаведених обставин та відомостей про його особу, не вважає достатньою підставою для висновку про неможливість досягнення щодо нього мети кримінального покарання без реального його відбування.

Інших підстав, які б свідчили про істотні порушення вимог кримінального процесуального закону згідно ст. ст. 87, 412 КПК України, під час апеляційного перегляду, колегією суддів не встановлено.

З урахуванням наведеного суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25 листопада 2021 року щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвалу може бути оскаржено і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту проголошення.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4