Номер провадження 1-кс/756/3247/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2021 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Києві клопотання слідчого СВ Оболонського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_5 , погоджене прокурором Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий: 09.07.2015 року вироком Печерського районного суду м. Києва, за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 186, ст. 70 КК України; 19.12.2018 року вироком Дарницького районного суду м. Києва, за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 70, ст. 71 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці, звільнився в серпні 2021 року по відбуттю покарання,

поданого в межах кримінального провадження № 0002807 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 грудня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчому судді 22 грудня 2021 року надійшло клопотання слідчого СВ Оболонського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_5 , за погодженням із прокурором Оболонської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 у кримінальному провадженні 0002807 від 20 грудня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України.
Прокурор в судовому засіданні підтримала подане клопотання, з підстав та мотивів викладених у ньому, просила його задовольнити, враховуючи що кримінальне правопорушення, яке інкримінуються підозрюваному належить до категорії тяжкого корисливого злочину проти власності за яке передбачене покарання до шести років позбавлення волі. Зазначила, що у підозрюваного відсутні міцні соціальні зв`язки, він офіційно не працює, не одружений, не має засобів до існування, має непогашені судимості із корисливих злочинів, звільнився після відбуття покарання у серпні 2021 року, може вчиняти нові злочини, переховуватися від суду та слідства.
Підозрюваний, ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечував протиправний характер своїх дій, погодився з обсягом пред`явленої підозри. Пояснив, що на камері відеоспостереження його зафіксованого в куртці, яку вилучено слідчим. Вкрав два мобільні телефони та 10000 грн., які витратив за власним міркуванням. Просить суд не застосовувати до нього тримання під вартою, обмежитись домашнім арештом. Пояснив, що проживає в хостелі, на життя заробляє будівельними роботами.
Виклад обставин та правова кваліфікація
У провадженні слідчого відділення Оболонського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві перебуває кримінальне провадження 0002807, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 грудня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 20.12.2021, близько 01 год. 40 хв., ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував за адресою: АДРЕСА_3 , де розташований салон краси «Hyogo». В нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаної з проникненням до іншого приміщення.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаної з проникненням до іншого приміщення, ОСОБА_4 , перебуваючи за вищевказаною адресою, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає та він діє таємно, за допомогою заздалегідь підготовленої викрутки, яку він дістав із внутрішньої кишені куртки, в яку був одягнений в той вечір, шляхом віджиму вхідних дверей, проник до салону краси « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який належить ОСОБА_6 .
Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаної з проникненням до приміщення, ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні салону «Hugo», таємно викрав майно, а саме: грошові кошти у сумі 30 000 гривень, мобільний телефон марки «Samsung Galaxy S7», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , вартістю 11 000 грн. 00 коп. та мобільний телефон марки «Neffos TP 706 A», IMEI1: НОМЕР_3 , IMEI2: НОМЕР_3 , вартістю 4 000 грн., які належать потерпілій ОСОБА_6 . Маючи при собі викрадене майно, ОСОБА_7 , з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Обґрунтування клопотання.
ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України, за ознаками крадіжка, поєднана з проникненням в житло, інше приміщення чи сховище, про що йому повідомлено підозру 22 грудня 2021 року на підставі зібраних доказів у кримінальному провадженні № 0002807.
Діяння, в якому підозрюється ОСОБА_4 , відповідно до ст. 12 КК України є тяжким кримінальним правопорушенням, за яке передбачено законом покарання у вигляді позбавленням волі на строк від трьох до шести років.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність встановлених ризиків, передбачених пунктами 1, 5 частини 1 статті 177 КПК України. Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Мотивація суду.
У відповідності до ст. 12 КПК України під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.
Розділ ІІ Кримінального процесуального кодексу України визначає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення цього провадження. До заходів забезпечення згідно з пунктом 9 частини 2 статті 131 цього кодексу віднесені також запобіжні заходи. Порядок застосування до особи запобіжних заходів визначений главою 18 КПК України. Згідно з частиною 1 статті 176 КПК України одним із запобіжних заходів є тримання під вартою.
У відповідності до статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
З аналізу зазначених норм слідує, що запобіжні заходи можуть застосовуватися, зокрема, до підозрюваного.
Підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276 - 279 КПК України повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 42 КПК України).
Як підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 20 грудня 2021 року, досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002807 здійснюється за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Згідно протоколу затримання особи, що підозрюється у вчиненні злочину ОСОБА_4 фактично затримано в порядку ст. 208 КПК України о 12.00 год 20 грудня 2021 року.
Постановою прокурора Оболонської окружної прокуратури м.Києва від 21 грудня 2021 року ОСОБА_3 відмовлено у погодженні письмового повідомлення про підозру ОСОБА_4 . Враховуючи що строки тимчасового тримання затриманого ОСОБА_4 в ізоляторі тимчасового тримання закінчилися, відповідно до ч. 3 ст. 278 КПК України постановою прокурора від 21 грудня 2021 року ОСОБА_4 звільнено з під варти.
ОСОБА_4 , 22 грудня 2021 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, що підтверджується письмовим повідомленням про підозру з відміткою ОСОБА_4 про її отримання, тогож дня 22 листопада 2021 року. В судовому засіданні ОСОБА_4 визнав доведеним обсяг пред`явленої підозри та обставини вчинення злочину.
Отже, у відповідності до вимог статті 42 КПК України ОСОБА_4 має статус підозрюваного у цьому кримінальному провадженні і щодо нього може вирішуватися питання про застосування запобіжного заходу.
Відповідно до вимог пункту 5 частини 2 статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Санкція частини 2 статті 185 КК України передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк до п`яти років.
Під час розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_4 , народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Суми, громадянин України, українець, зі середньою освітою, офіційно не працевлаштований, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Раніше неодноразово судимий: вироком Печерського районного суду м. Києва 09 липня 2015 року за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 186, ст. 70 КК України, та вироком Дарницького районного суду м. Києва від 19 грудня 2018 року за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 70, ст. 71 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці. Звільнився в серпні 2021 року по відбуттю покарання.

Згідно з положеннями статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;
- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Крім того, стаття 178 КПК України закріплює перелік обставин, які на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, повинні бути оцінені в сукупності. За таких умов слідчому судді належить дослідити кожен із зазначених вище критеріїв окремо.
Щодо обґрунтованості підозри.
Згідно з статтею 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Оскільки чинне законодавство не розкриває поняття обґрунтованої підозри, враховуючи статті 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаy v.United Kingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).
В цьому кримінальному провадженні йдеться про причетність ОСОБА_4 , до кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Додані до клопотання матеріали кримінального провадження, на думку слідчого судді, свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, яке з урахуванням положень статті 12 КК України відносяться до категорії тяжких.
Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні визнав свою причетність до скоєного кримінального правопорушення.

Необхідно зауважити, що на даному етапі провадження, слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, винуватість чи невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою (за стандартом "обґрунтованої підозри") для застосування щодо неї запобіжного заходу.
Щодо ризиків кримінального провадження
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. КПК України покладає на слідчого, прокурора обов`язок обґрунтувати ризики кримінального провадження.
На переконання сторони обвинувачення, в цьому провадженні існують ризики, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, з огляду на зареєстроване місце проживання в м.Суми, скоїти новий злочин, через відсутність постійного заробітку та засобів до існування, наявність непогашених судимостей проти власності, заявлені ризики заслуговують на увагу.
Обставини, які підтверджують ризик передбачений пунктом 1 частини 1 статті 177 КПК України, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Ризик втечі повинен оцінюватися у світлі таких факторів, як характер людини, її моральні принципи, місце проживання, робота, засоби до існування, сімейні зв`язки, а також будь-які інші зв`язки з країною, в якій особу притягнуто до кримінальної відповідальності.
Даний ризик підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_4 , не має офіційного працевлаштування, тобто стабільного доходу для існування та забезпечення власних потреб, також не має стійких соціальних зв`язків, проживає тимчасово у Хостелі, не має родини, підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, вчиненого з корисливих мотивів, раніше неодноразово судимого за корисливі злочини. Втеча підозрюваного ОСОБА_4 зашкодить суспільному інтересу, що полягає у найскорішому розслідуванню всіх обставин кримінального провадження та подальшому його судовому розгляді згідно розумних строків КПК.
Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя вважає такі дії цілком вірогідними. Співставлення можливих негативних для підозрюваного наслідків переховування у вигляді його ув`язнення у невизначеному майбутньому, тобто після його затримання, із засудженням до можливого покарання у вигляді позбавлення волі у найближчій перспективі, з урахуванням встановлених на даному етапі обставин вчинення протиправних дій, доводять, що цей ризик є достатньо високим. Тому з метою нівелювання такого ризику переховування, застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вбачається обґрунтованим.
Також обґрунтованим є ризик вчинення ОСОБА_4 , інше кримінальне правопорушення, що підтверджуює ризик передбачений п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України. Підозрюваний офіційно не працює, тобто не має засобів для існування, не має міцних соціальних зв`язків, не одружений, немає родини, та відсутність стримуючих факторів для невчинення іншого кримінального правопорушення. Окрім того, згідно досліджених в судовому засіданні вироківПечерського районного суду м. Києва від 09 липня 2015 року та Дарницького районного суду м. Києва від 19 грудня 2018 року,свідчить про схильність ОСОБА_4 до вчинення нових злочинів та існує необхідність його ізоляції від суспільства.
Слідчий суддя приходить до висновку, що з урахуванням особи підозрюваного, останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а так само і вчинити інші кримінальні правопорушення чи проступки.
За таких обставин, вважаю, що існують ризики, передбачені статтею 177 цього Кодексу, зокрема зазначені в пункті 1, 5 статті 177 КПК, отже, на даному етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою дієвості відповідного кримінального провадження.
Щодо індивідуальних обставин підозрюваного відповідно до ст. 178 КПК України.
Згідно зі ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі перелічені в статті обставини.
Дослідивши надані сторонами кримінального провадження відомості, слідча суддя під час обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу враховує такі обставини: надані відомості свідчать про вагомість на даному етапі наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, за яким пред`явлено підозру; інкриміноване кримінальне правопорушення КК України відноситься до тяжких і у разі визнання підозрюваного винуватим у вчиненні цього злочину, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років позбавлення волі; міцні соціальні зв`язки відсутні, докази офіційного працевлаштування відсутні.
Щодо альтернативного запобіжного заходу
Підозрюваному не може бути обрано більш м`який запобіжний захід, як - то, наприклад, домашній арешт, про який клопотав підозрюваний в судовому засіданні, так як останній не має постійного зареєстрованого місця проживання. Тимчасове проживання в хостелі не можна вважати місцем постійного проживання. Зареєстроване місце проживання підозрюваного в м.Суми.
Крім того, ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, відсутні відомості про наявність стійких соціальних з"язків, тому є достатньо підстав вважати, що він не зможе виконувати покладені на нього судом обов`язки. Посилання підозрюваного, що він під час звільнення 21 грудня 2021 року після затримання в порядку, передбаченому ст. 208 ЦПК України, з`явився на виклик до слідчого судді не може бути переконливим фактором для обрання більш м`якого запобіжного заходу.
Особиста порука не може бути застосована до підозрюваного, у зв`язку із відсутності письмових зобов`язань осіб, які заслуговують на довіру суду.
Особисте зобов`язання не може бути застосоване у зв`язку із тим, що перебування підозрюваного на волі не сприятиме виконанню покладених на нього процесуальних обов`язків.
Досліджені під час судового засідання ризики свідчать, що менш суворий запобіжний захід, не пов`язаний з тимчасовою ізоляцією, може негативно відобразитися на здійсненні досудового розслідування і руху кримінального провадження.
Згідно із ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.
Визначаючи альтернативний запобіжний захід у виді застави, слідчий суддя виходить із такого. Застосування запобіжних заходів є однією з гарантій кримінального провадження, тому основною метою застави є забезпечення підозрюваним покладених на нього обов`язків і забезпечення здійснення кримінального провадження. Разом з тим застава у кримінальному провадженні вважається процесуальним примусом, який застосовується до підозрюваного та накладає відповідні зобов`язання не тільки на підозрюваного, а також на іншу особу, яка погодилась внести заставу за підозрюваного (заставодавця).
Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні нетяжкого кримінального правопорушення, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Враховуючи майновий стан підозрюваного, обставини кримінального правопорушення, суспільно-небезпечні наслідки ймовірного вчинення такого кримінального правопорушення та тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у випадку визнання його винним у вчиненні злочину, а також встановлений в судовому засіданні ризик переховування, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність застосування застави у мінімальному розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 45400,00 (сорок п`ять тисяч чотириста) гривень, оскільки саме вказаний розмір застави здатний стримувати можливу протиправну поведінку підозрюваного, під загрозою звернення застави в дохід держави, та забезпечити виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків, у випадку її внесення.
Керуючись ст.ст. 176-178, 182-184, 193, 194, 196 КПК України, слідча суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого СВ Оболонського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_5 , погоджене прокурором Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 поданого в межах кримінального провадження № 0002807 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 грудня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів з часу фактичного затримання з 12.00 год. 20 грудня 2021 року до 17 лютого 2022 року, взявши під варту в залі суду.
Одночасно визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язків, передбачених КПК України в розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 45400,00 грн.
Роз`яснити підозрюваному, що він або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу за наступними реквізитами: (розрахунковий рахунок ТУДСАУ в м. Києві № UA1012089, отримувач ТУДСАУ в місті Києві; Код ; Банк одержувача Державна казначейська служба України м. Київ, МФО 820172).
У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , наступні процесуальні обов`язки (ст. 194 КПК України): прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та/або проживає без дозволу слідчого (слідчих групи слідчих), прокурора і суду; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця реєстрації, проживання та роботи, контактних номерів мобільного телефону; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, докласти зусиль до пошуку роботи.
Термін дії обов`язків, покладених слідчим суддею, у разі внесення застави визначити два місяці з моменту звільнення з-під варти внаслідок внесення застави.
Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України, у разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.
Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, яка не може тривати більше одного робочого дня, уповноважена службова особа негайно має здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово прокурора та Оболонський районний суд міста Києва.
З моменту звільнення з-під варти у разі внесення застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.
Повний текст ухвали складено 23 грудня 2021 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1