Номер провадження 11-сс/816/420/21 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - тримання під вартою
УХВАЛА
Іменем України

08 листопада 2021 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження № 592/10108/21 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 12.08.2021, якою до підозрюваного ОСОБА_7 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначенням застави,

установила:

В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою обрати відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі, оскільки не враховано визнання вини, щире каяття, бажання офіційно працевлаштуватися та відшкодувати потерпілій матеріальну шкоду. Крім того, слідчий суддя не врахував і доводи підозрюваного про відсутність у нього бажання переховуватися, внаслідок чого були підстави для застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

12.08.2021 до Ковпаківського районного суду м. Суми з клопотанням, погодженим із прокурором Окружної прокуратури м. Суми, звернувся слідчий Сумського районного управління поліції ГУНП в Сумській області, яке обґрунтував тим, що 16.07.2021 приблизно о 13:55 ОСОБА_8 , перебуваючи неподалік буд. 13 по вул. Заливна, зі спини підійшов до ОСОБА_9 та із сумки останньої шляхом ривку викрав жіночий гаманець червоного кольору, в середині якого були: документи, банківські карти, кошти на у сумі 200 грн.

17.07.2021 відповідні відомості внесені до ЄРДР за № 0001550, а 11.08.2021 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК.

Зважаючи на те, що в ході досудового розслідування встановлені ризики, передбачені п. 1, 4 і 5 ч. 1 ст. 177 КПК, з метою запобігання спробам підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий просив застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначенням застави.

Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 12.08.2021 до підозрюваного ОСОБА_8 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою до 07.10.2021 без визначення застави. Своє рішення слідчий суддя суду першої інстанції умотивував тим, що прокурором та слідчим доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, а також оцінюючи сукупність наявних доказів про вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, його особу, майновий стан, слідчий суддя прийшов до переконання, що саме виключний запобіжний захід може гарантувати виконання останнім покладених на нього обов`язків на підставі ч. 5 ст. 194 КПК.

Будучи належним чином повідомленими, як підозрюваний, так і його захисник у судове засідання не прибули, що відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК не перешкоджає проведенню розгляду. Від прокурора надійшло клопотання про проведення судового засідання у його відсутність, заперечував проти апеляційних вимог захисника, а судове рішення вважав законним та обґрунтованим.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає за можливе провести апеляційний розгляд без участі сторін кримінального провадження та без фіксації судового засідання технічними засобами, що узгоджується з ч. 4 ст. 107 та ч. 4 ст. 405 КПК.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого рішення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Розглянувши клопотання, слідчий суддя суду першої інстанції дійшов правильного висновку про застосування до ОСОБА_8 саме такого запобіжного заходу як тримання під вартою, а не будь-якого іншого, більш м`якого запобіжного заходу, передбаченого у ч. 1 ст. 176 КПК, та дотримався вимог ст. 176, 177, 178, 183 і 194 КПК, з`ясував і дослідив всі ті обставини, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у виді тримання особи під вартою, а саме наявність у органу досудового розслідування щодо ОСОБА_8 обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК, існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, на які вказував слідчий у своєму клопотанні.

Зокрема, ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні не тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 4-х років, існують реальні ризики того, що останній може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення, і застосування до нього більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім для запобігання визначеним в ухвалі слідчого судді ризиків.

Наявність обґрунтованої підозри підтверджується сукупністю наданих стороною обвинувачення доказів відповідно п. 1 ч. 1 ст. 178, ч. 1 ст. 194 КПК, а будь-які докази, які б викликали сумніви в обґрунтованості підозри на цій стадії процесу у кримінальному провадженні відсутні. При встановленні факту наявності обґрунтованої підозри колегія суддів також враховує і усталену судову практику з цього питання ЄСПЛ, який у своїх численних рішеннях (зокрема від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine, п. 175) і від 20.03.1997 у справі «Луканов проти Болгарії» (Lukanov v. Bulgaria) визначив, що слідчий суддя, оцінюючи докази на предмет доведеності обставин, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо «існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення». У справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» (John Murray v. the United Kingdom), рішення від 28.10.1994, заява № 14310/88) ЄСПЛ зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу». Питання про те, що «тримання під вартою до суду є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою» (п. 3 рішення від 14.03.1984 у справі «Феррарі-Браво проти Італії» (Ferrari-Bravo v. Italy), заява № 9627/81).

Таким чином, наявні у теперішній час докази для визнання підозри обґрунтованою є достатніми, а доведення факту вчинення кримінального правопорушення є завданням подальшого досудового розслідування.

Незважаючи на те, що на стадії застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний дослідити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК, а також встановити, чи доводять надані стороною обвинувачення докази наявність обставин, зазначених в ч. 1 ст. 194 КПК, але в той же час цей же слідчий суддя позбавлений процесуальної можливості встановлювати будь-які фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення та давати безпосередньо оцінку доказам його вчинення.

Крім того, колегія суддів вважає, що слідчим суддею правильно було враховано, що підозрюваний не працює, не має стабільних джерел доходів, на розгляді Ковпаківського районного суду м. Суми перебувало кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 222, ч. 1 ст. 186, ч. 1 ст. 187 КК. У тому провадженні застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою з внесенням застави. Після цього, за обвинуваченого застава була внесена і ОСОБА_8 перебував на волі, однак це його не зупинило.

Згідно положень ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики ЄСПЛ, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Крім того, відповідно ч. 3 ст. 183 КПК, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою може не визначати розмір застави у випадку, передбаченому ч. 4 ст. 183 КПК, що в даному випадку мало місце, а беручи до уваги характер злочинного посягання, наявність інших кримінальних проваджень відносно підозрюваного, суд першої інстанції обґрунтовано не визначив заставу.

Відповідно ч. 1 ст. 183 КПК, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

У зв`язку з цим, ухвалу слідчого судді про застосування до ОСОБА_8 тримання під вартою без визначення застави, колегія суддів вважає законною, обґрунтованою та належним чином вмотивованою, внаслідок чого вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга захисника без задоволення.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України,

постановила:

Ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 12.08.2021 відносно ОСОБА_10 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4