Справа № 167/515/21
Номер провадження 1-кп/167/96/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2021 року м. Рожище

Рожищенський районний суд Волинської області в колегіальному складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
представника потерпілого ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,
розглянувши у судовому засіданні в залі Рожищенського районного суду Волинської області клопотання прокурора Ківерцівського відділу Луцької окружної прокуратури ОСОБА_5 , про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, розлученого, не працюючого, раніше судимого, востаннє вироком Апеляційного суду Волинської області від 30 вересня 2008 року за п. 7 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 296 КК України до 13 років позбавлення волі, звільненого умовно-достроково з невідбутим строком покарання 2 роки 11 місяців 9 днів, судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку, у кримінальному провадженні №0000150, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 квітня 2021 року, щодо ОСОБА_8 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 Кримінального кодексу України (далі - КК України)
в с т а н о в и в :
У провадженні Рожищенського районного суду Волинської області знаходиться кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000150 від 11 квітня 2021 року, щодо ОСОБА_8 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України.
Востаннє, ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 11 жовтня 2021 року продовжено обвинуваченому ОСОБА_8 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, по 09 грудня 2021 року, включно, без визначення розміру застави.
18 листопада 2021 року прокурором ОСОБА_5 до суду подано клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, оскільки ризики, визначені ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) та встановлені попередніми ухвалами слідчого судді та суду не змінилися, а продовжують існувати. Зокрема, обвинувачений може мати намір переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, має не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, незаконно впливати на свідків, вчиняти інші кримінальні правопорушення. Необхідність застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлене тим, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможуть в повній мірі запобігти встановленим ризикам.
Заслухавши думку прокурора, потерпілого та його представника, які клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу щодо обвинуваченого у вигляді тримання під вартою просили задовольнити, обвинуваченого та його захисника, які покладались на розсуд суду при розгляді клопотання прокурора, суд доходить такого висновку.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Згідно з ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: 1) переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ст. 178 КПК України при обранні запобіжного заходу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого та інші обставини що не перешкоджають застосуванню запобіжного заходу.
Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Із клопотання прокурора вбачається, що у кримінальному провадженні встановлені ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, такі як, можливість обвинуваченим переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інші кримінальні правопорушення та які на даний час не змінилися.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що обвинувачений однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому. Отже ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови достатньої вірогідності їх здійснення.
Так, суд погоджується з доводами прокурора про існування ризику переховування обвинуваченого від суду. Такий висновок ґрунтується на тому, що ОСОБА_8 непрацевлаштований, міцних соціальних зв`язків не має та обвинувачується у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі. Така обставина, як усвідомлення тяжкості покарання, може спонукати обвинуваченого ОСОБА_8 переховуватися від суду.
При встановленні наявності ризику впливу на свідка суд враховує встановлену кримінальним процесуальним законом процедуру отримання показань від осіб, які є свідками чи потерпілим у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК України). При цьому, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України).
Наведене свідчить, що ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом від них показань та дослідження їх судом.
Тому, зважаючи, що на момент вирішення питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 , судом не заслухано показань свідка, відтак є необхідність врахування й ризику незаконного впливу з боку обвинуваченого на свідка у даному кримінальному провадженні, показання якого є необхідними для його розгляду в суді.
Суд також визнає доведеним прокурором існування ризику продовження обвинуваченим вчинення кримінальних правопорушень, оскільки такий висновок ґрунтується на наявності у ОСОБА_8 непогашеної та не знятої судимості.
Під час розгляду клопотання прокурор довів, що застосування інших більш м`яких запобіжних заходів не буде дієвим для запобігання вищезазначених ризиків та не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.
На думку суду, обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжний захід з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення на даний час не виходить за межі розумного строку. Він кореспондується з характером суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої недоторканості, а також, визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.
Відтак, суд доходить висновку, що доводи сторони обвинувачення про необхідність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 є належним чином обґрунтовані та вмотивовані, достатніми для переконання, що існують передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризики, які стали підставою для застосування запобіжного заходу, і які виправдовують тримання обвинуваченого під вартою і будь-який більш м`який запобіжний захід є недостатнім для запобігання таким ризикам, а тому, є достатні підстави для задоволення клопотання прокурора та продовження обвинуваченому строк тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Згідно з ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.
Беручи до уваги вимоги п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, оскільки ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке спричинило загибель людини, а тому суд одночасно із продовженням строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначає розмір застави, ураховуючи встановлені підстави та обставини, передбачені ст. 177 та ст. 178 КПК України.
На підставі наведеного, керуючись ст. 177, 178, 183, 184, 194, 196, 376 КПК України, суд
п о с т а н о в и в :
Клопотання прокурора ОСОБА_5 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, відносно обвинуваченого ОСОБА_8 - задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, по 31 січня 2022 року, включно, без визначення розміру застави.
Копію ухвали вручити обвинуваченому та направити для відома та виконання в Державну установу "Луцький слідчий ізолятор".

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3