Категорія: ч. 2 ст. 121 КК України Суддя-доповідач у апеляційній інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
Іменем України

20 жовтня 2021 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_6 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 5 жовтня 2021 року,

у с т а н о в и л а:

Цією ухвалою місцевого суду, постановленою у кримінальному провадженні №0004811 від 20.08.2020 року щодо обвинуваченої:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, українки, яка народилася у м. Києві, офіційно непрацевлаштованої, вдови, маючої на утриманні малолітню дитину 2008 року народження, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше несудимої,

яка обвинувачується органами досудового розслідування у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту залишено без задоволення.

Клопотання прокурора про продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволено.

Продовжено ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України на строк, що не може перевищувати 60 днів, тобто до 03.12.2021 року включно.

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини

Ухвала мотивована тим, що з огляду на специфіку кримінального правопорушення, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_6 у разі визнання її винною у вчиненні кримінального правопорушення, конкретні обставини кримінального провадження, зокрема, вчинення кримінального правопорушення із застосуванням насилля, від якого настала смерть потерпілого, а також характеризуючі дані про її особу, яка не має підтверджених сталих соціальних зв`язків, що, у свою чергу, свідчить про можливість з метою уникнення кримінальної відповідальності впливати на потерпілу та свідків, перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, місцевий суд дійшов висновку про продовження існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись із цим рішенням суду першої інстанції, обвинувачена ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить: скасувати ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 05.10.2021 року; постановити нову ухвалу, якою обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло у певний період доби протягом строку дії ухвали.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги вказує на те, що місцевим судом не досліджено можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу. Водночас судом першої інстанції не враховано дані, що характеризують її особу, а саме те, що вона має постійне місце проживання, до затримання працювала неофіційно, а також на її утриманні перебуває малолітня дитина, яка потребує піклування. Додає, що за місцем проживання та роботи жодних нарікань на неї не було.

Також звертає увагу на те, що стороною обвинувачення не підтверджено жодним доказом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Позиції учасників судового провадження

Відповідно до ч. 4 ст. 4221 КПК України розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.

З огляду на вказані вимоги закону апеляційний розгляд здійснено без участі сторін судового провадження, оскільки відсутні клопотання про розгляд апеляційної скарги за їх участю.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду щодо змісту ухвали місцевого суду та основних доводів апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали судового провадження в межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів керується наступним.

Мотиви апеляційного суду

Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно вимог ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

На думку апеляційного суду, судом першої інстанції були дотримані зазначені вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про продовження строку тримання обвинуваченої під вартою.

Як вбачається з матеріалів справи, в провадженні Дніпровського районного суду міста Києва перебуває кримінальне провадження під № 0004811 від 20.08.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 5 жовтня 2021 року обвинуваченій ОСОБА_6 продовжено строк тримання під вартою до 03.12.2021 року включно.

З таким рішенням апеляційний суд погоджується, зауважуючи на слідуючому.

Так, в суді першої інстанції триває судове провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, а тому встановлення на даному етапі доведеності обвинувачення останньої у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення відноситься до виключної компетенції суду першої інстанції.

Приймаючи до уваги зазначене, апеляційний суд вважає, що обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, на даній стадії, при розгляді провадження в порядку апеляційної процедури на ухвалу суду про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не перевіряється.

Згідно оскаржуваної ухвали місцевого суду, суддею були враховані обставини справи в сукупності з особою обвинуваченої та тяжкістю кримінального правопорушення, які вказують на можливість останньої вчиняти дії, передбачені п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, в зв`язку з чим відносно ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який на думку колегії суддів апеляційного суду в сукупності з існуючими ризиками, особою обвинуваченої, тяжкістю кримінального правопорушення та його наслідками, є обґрунтованим, а тому підстав вважати його занадто суворим немає.

Зокрема, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про те, що встановлені ризики, які виправдовують тримання обвинуваченої під вартою, не зменшились.

Так, враховуючи, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, за вчинення якого, в разі доведеності під час розгляду кримінального провадження винуватості обвинуваченої, передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик того, що обвинувачена з огляду на тяжкість покарання, що їй загрожує у разі встановлення її винуватості, може вдатися спроб переховуватися від суду.

Також з метою уникнення кримінальної відповідальності за тяжке кримінальне правопорушення обвинувачена може незаконно впливати на потерпілу та свідків, з метою зміни останніми показань, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Одночасно, може вчиняти дії направлені на перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, з метою уникнення можливого покарання, отже існує ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

На думку суду апеляційної інстанції, зазначені обставини в своїй сукупності свідчать про те, що до теперішнього часу не зменшилися ризики, які були встановлені в оскаржуваній ухвалі суду.

З огляду на це, апеляційний суд вважає безпідставними доводи апеляційної скарги про те, що стороною обвинувачення не підтверджено застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Отже, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про неможливість застосування відносно обвинуваченої ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, а доводи апеляційної скарги не містять будь-яких обставин та доказів, які б ставили його під сумнів.

Таким чином, суд першої інстанції об`єктивно врахував обставини справи, дані про особу обвинуваченої та дійшов правильного висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою.

Будь-яких порушень кримінального процесуального закону України при постановленні оскаржуваної ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому, за наслідками апеляційного розгляду, колегія суддів вважає необхідним ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 5 жовтня 2021 року залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_6 без задоволення.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 193, 194, 199, 404, 405, 407, 418 ч. 1, 419, 4221 ч. 4 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду,

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 5 жовтня 2021 року, якою клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту залишено без задоволення; клопотання прокурора про продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволено; продовжено ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України на строк, що не може перевищувати 60 днів, тобто до 03.12.2021 року включно, залишити без змін.

Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_7 ОСОБА_8 ОСОБА_9 р о л ь