Справа № 478/1273/19
Провадж.№ 1-кп/481/34/2022
УХВАЛА
23.02.2022 року м. Новий Буг

Новобузький районний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисників - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні Новобузького районного суду Миколаївської області клопотання захисника - адвоката ОСОБА_5 про повернення обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 311 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Під час проведення підготовчого судового засідання захисником - адвокатом ОСОБА_5 заявлено клопотання про провернення обвинувального акту прокурору у кримінальному провадженні №0000650 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 311 КК України, як такого, який не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

На думку сторони захисту, адвоката ОСОБА_5 обвинувальний акт не скріплений печаткою, а отже не затверджений прокурором, також не містить фактичних обставин кримінального правопорушення, які підлягають доказуванню: подія, час, місце, спосіб, форма вини, мотиви, мета та інше. Обвинувальний акт не містить відомостей про місце і спосіб придбання наркотичних речовин, особа чи особи у яких ОСОБА_6 нібито придбав ці наркотичні засоби, кількість фактів незаконного придбання, місце їх зберігання (приміщення) та тривалість, форма оплати реалізації наркотичних засобів, форма реалізації, що свідчить про відсутністю формулювання обвинувачення та його складових.

В підготовчому судовому засіданні ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_4 підтримали клопотання адвоката ОСОБА_5 та просили повернути обвинувальний акт прокурору із зазначених підстав.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання про провернення обвинувального акту, оскільки нормами КПК України не передбачено скріплення печаткою обвинувального акту, при складанні обвинувального акту були дотримані вимоги ст. 291 КПК України, оцінку зібраним доказам надасть суд в ході розгляду кримінального провадження, що є неможливим на стадії підготовчого провадження. Просив призначити справу до судового розгляду.

Суд, вислухавши думку учасників підготовчого судового засідання, приходить до наступного.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні, суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд та прийняти законне та обґрунтоване рішення під час судового розгляду.

Вимоги до обвинувального акта визначені ст. 291 КПК України.

Зокрема, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити у собі виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Таким чином, аналіз цієї норми свідчить, що процесуальний закон вимагає обов`язкове відображення в обвинувальному акті трьох складників: 1)фактичних обставин кримінального правопорушення; 2)правової кваліфікації; 3)формулювання обвинувачення.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_6 обвинувачується у незаконному придбання, зберіганні з метою збуту особливо небезпечних наркотичних засобів, передачі цих речовин у місця позбавлення волі, та у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту прекурсорів, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 311 КК України.

Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження.

Формулювання обвинувачення повинно ґрунтуватися на обставинах, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) злочину, форму вини, мотив і мету його вчинення, факти, які впливають на ступінь його тяжкості, тощо. Правова кваліфікація дій особи повинна містити не тільки посилання на окрему статтю та її частину, а й точне формулювання, зокрема об`єктивної сторони та кваліфікуючих ознак.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом про кримінальну відповідальність, яке висунуте в порядку, встановленому цим кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК, України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в його межах, крім випадків, передбачених цією статтею.

В обвинувальному акті, слідчим викладені фактичні обставини кримінального правопорушення та сформульовано обвинувачення, які прокурор, затвердивши обвинувальний акт, вважає доведеним. Обвинувальний акт містить відомості про особу, його посаду, який є службовою особою правоохоронного органу, дату, час, спосіб та інші необхідні елементи, які є складовими частинами пред`явленого кримінальних правопорушень.

Суд також не бере до уваги як підставу повернення обвинувального акту твердження сторони захисту про відсутність скріплення підпису прокурора в обвинувальному акті печаткою, оскільки її обов`язковість не передбачена вимогами КПК України.

Так, у частині 3 статті 291 КПК України містяться вимоги щодо посвідчення обвинувального акту виключно шляхом підписання слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно. При цьому, жодних додаткових вимог щодо посвідчення обвинувального акту у ст. 291 КПК України не зазначено.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про те, що в клопотанні захисника - адвоката ОСОБА_5 не наведено обставин, які б стали підставою для повернення обвинувального акту.

Керуючись ст. ст. 7, 8, 9, 13, 22, 91, 92, 291, 314, 376, 392 КПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання захисника - адвоката ОСОБА_5 про повернення обвинувального акту прокурору у кримінальному провадженні №0000650 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_7