Справа № 740/4876/21
Провадження № 1-кс/740/1105/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 вересня 2021 року м.Ніжин
Слідчий суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ніжині клопотання старшого слідчого СВ Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Ніжинської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Лосинівка Ніжинського р-ну Чернігівської обл., громадянина України, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у кримінальному провадженні, внесеному 31.08.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000778, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.121 КК України, -
встановила:
01.09.2021 до Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області надійшло клопотання слідчого у кримінальному провадженні старшого слідчого СВ Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.
Досудовим розслідуванням встановлено, що близько 18 год. 30 хв. 30.08.2021 ОСОБА_6 спільно із ОСОБА_7 перебували поблизу будинку АДРЕСА_1 , де на той час знаходився потерпілий ОСОБА_8 . У цей час між ОСОБА_6 і ОСОБА_7 з однієї сторони та ОСОБА_8 з іншої сторони на ґрунті неприязних відносин виник конфлікт, у ході якого ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , діючи групою осіб, з метою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілому, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді заподіяння шкоди здоров`ю та бажаючи їх настання, кожен, почергово, завдали потерпілому ОСОБА_8 множинні удари руками та ногами в область голови та грудної клітини, при цьому ОСОБА_7 стиснув рукою шию ОСОБА_8 , чим спричинили потерпілому тілесні ушкодження у вигляді механічної асфіксії, множинних переломів ребер, що мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння та знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті, від яких потерпілий ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 помер на місці події.

Відомості за даним фактом внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000778 від 31.08.2021, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

31.08.2021, о 03.10 години, на підставі ст.208 КПК України, ОСОБА_6 , затримано за підозрою у вчиненні даного злочину.

31.08.2021, ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

У клопотанні слідчий зазначив, що в ході досудового розслідування зібрано достатньо доказів, які дають підстави для підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення.

Як на підстави звернення із клопотанням про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вказав, зокрема наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,за яке законом передбачене покарання від 7 до 10 років позбавлення волі, та наявність ризиків для підозрюваного, а саме те, що останній може:
-переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки вчинив тяжке кримінальне правопорушення, проти життя особи, групою осіб, покарання за яке передбачене виключно у вигляді позбавлення волі, не має міцних соціальний зав`язків, не має постійного офіційного місця роботи, хоча є працездатною особою;

-незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні з метою зміни їх показів, оскільки йому відоме місце проживання всіх учасників даної події, тому перебуваючи на волі може вчиняти на них тиск з метою зміни показів, що може перешкоджати об`єктивному розслідуванню даного кримінального провадження;

-вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний вчинив дане кримінальне правопорушення групою осіб, у стані алкогольного сп`яніння, що дає підстави вважати що він перебуваючи в стані сп`яніння схильних до вчинення злочинів.

Прокурор ОСОБА_3 клопотання про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримав у повному обсязі з наведених у ньому підстав. Зазначив, що зібрані у кримінальному провадженні докази дають підстави для висновку про існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, яка обґрунтовує подальше досудове розслідування та підтверджують існування ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.
Слідчий у судовому засіданні підтримав клопотання та надав пояснення по доказам, долученим до матеріалів клопотання, в обґрунтування викладених у ньому доводів.
Підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_5 заперечили проти клопотання та просили застосувати запобіжний захід не пов`язаний із позбавленням волі у вигляді домашнього арешту.
В обґрунтування заперечень зазначили, зокрема захисник, що підозрюваний від органів слідства не переховувався, раніше не судимий, має зареєстроване місце проживання, не має наміру впливати на свідків, а лише міра покарання, яка може бути застосована до підозрюваного, відповідно практики Європейського суду не може бути підставою для застосування такого запобіжного заходу як взяття під варту.
Згідно із ч.ч.1,2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч.1 ст.194 КПК України).
Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчому судді належить користуватися практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.
Із аналізу рішень Європейського суду з прав людини, зокрема, у рішеннях «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», «Мерабішвілі проти Грузії» можна виділити такі критерії стандарту доказування «обґрунтована підозра»: існування фактів та інформації, які дали змогу переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення; факти, якими обґрунтовується підозра можна «розумно» вважати такими, що підпадають під ознаки правопорушення за законом про кримінальну відповідальність; обґрунтованість підозри не може встановлюватися in abstracto або ґрунтуватися на суб`єктивних припущеннях, а має підкріплюватися конкретними доказами в кримінальному провадженні; стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку.
З матеріалів клопотання вбачається, що досудове розслідування здійснюється, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.
У судовому засіданні слідчим суддею досліджені, зокрема, такі документи з метою встановлення причетності/непричетності ОСОБА_6 до злочину у вчинені якого він підозрюється:
- рапорт від 30.08.2021, з якого вбачається, що 30.08.2021 о 19:13 год. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 30.08.2021 о 19:30 год. за адресою АДРЕСА_2 повідомила, що біля ставка виявили невідомого чоловіка з тілесними ушкодженнями (весь в крові) без свідомості, чи живий невідомо. Заявник ОСОБА_9 , вказану заяву отримано та зареєстровано ЄО за №12683;
- витяг з ЄРДР №0000778 від 31.08.2021, згідно якого внесені відомості про кримінальне правопорушення з правовою кваліфікацією за ч.2 ст.121 КК України;
- протокол ОМП місця вчинення кримінального правопорушення за адресою АДРЕСА_1 , відповідно до якого зафіксовано місце вчинення кримінального правопорушення та вилучено речові докази, на яких можуть міститися плями крові потерпілого;
- протокол допиту в якості свідка ОСОБА_10 , відповідно до якого останній розповів, що 30.08.2021 протягом всього дня він вживав спиртні напої. Цього ж дня після обіду він зустріч ОСОБА_8 , який був у стані алкогольного сп`яніння. В подальшому він сидів на лавці біля будинку АДРЕСА_1 . Сидячи на лавці, він почув крики у кущах біля будинку АДРЕСА_3 . Коли він пішов на те місце, де відбувались крики, то побачив, як ОСОБА_11 та ОСОБА_7 наносили множинні удари ногами та кулаками в область голови та тулубу ОСОБА_8
- протокол допиту в якості підозрюваного ОСОБА_6 , який розповів про обставини нанесення ним спільно з ОСОБА_7 тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 30.08.2021;
- протокол допиту в якості підозрюваного ОСОБА_7 , який розповів про обставини нанесення ним спільно з ОСОБА_6 тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 30.08.2021.
На підставі сукупності досліджених документів, слідчий суддя дійшла висновку про те, що дійсно могли мати місце обставини, про які зазначає орган досудового розслідування і що до їх вчинення може бути причетний ОСОБА_6 .
Сторона захисту цих обставин не спростовує.
Поряд із цим, слідчий суддя наголошує, що при вирішенні питання щодо існування обґрунтованої підозри у розрізі наявності підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначення вірогідності та достатності підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також того чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
На етапі досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою Кримінального закону ця особа підлягає відповідальності, оскільки належна оцінка представлених у справі доказів буде здійснена в межах судового провадження.
Таким чином, не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дій ОСОБА_6 , виходячи з наданих матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшла висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення останнім кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин.
Таким чином, висновки органу досудового розслідування не є явно необґрунтованими чи очевидно недопустимими.
Отже, вказане може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу.
Оцінюючи доводи слідчого щодо існування ризиків передбачених п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя виходить із такого.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.
Зокрема, доказами на обґрунтування ризику можуть бути зокрема фактичні знищення, ховання або спотворення будь-якої з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; показання свідків, про намір підозрюваного вчинити дії особи, спрямовані на знищення, схов або спотворення важливих для слідства речей чи документів, спроба підозрюваної особи вчинити дії направлені на знищення доказів підтверджені документально; незаконний вплив на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні підтверджені документально; документи, підтверджуючі, що підозрюваний вчиняв подібні дії у минулому, показання свідків, дані про особу, підтверджуючі його протиправну поведінку; інформація про притягнення особи до кримінальної відповідальності або до адміністративної відповідальності, інформація про кримінальні зв`язки особи; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином підтверджене документально; необхідні докази того, що особа вчиняє якісь конкретні дії, направлені на створення перешкод правосуддю; вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому особа підозрюється, обвинувачується; документами, довідками про те, що особа вже притягалась до кримінальної відповідальності, була засуджена, має не зняту чи не погашену судимість, схильна до протиправної поведінки, притягалась до адміністративної відповідальності, інформація про те, що не будучи раніше судимою, особа вчинила декілька злочинів.
Оцінивши доводи, наведені у клопотанні, слідчий суддя вважає, що сторона обвинувачення у судовому засіданні довела наявність підстав вважати, що існує ризик того, що ОСОБА_6 зможе переховуватися від органів досудового розслідування, з огляду на таке.
ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, який є тяжким і відповідальність за вчинення якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років. Звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення цього злочину КК України не передбачено. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
Суворість покарання за вчинення злочину, який інкримінується ОСОБА_6 у сукупності із обґрунтованістю повідомленої йому підозри збільшує ризик його переховування від органів досудового розслідування чи суду.
Співставлення можливих негативних наслідків для підозрюваного у вигляді його можливого ув`язнення у невизначеному майбутньому з можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі доводять, що цей ризик є достатньо високим.
Оцінивши доводи щодо існування ризику впливу на свідків, слідчий суддя вважає їх обґрунтованими з огляду на таке.
Оцінюючи можливість такого пливу на слідчий суддя виходить із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч.1,2 ст.23, ст.224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст.225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч.4 ст.95 КПК України).
За таких обставин ризик впливу на свідків існує аж до моменту безпосереднього отримання судом цих свідчень та дослідження їх судом.
Враховуючи характер відносин підозрюваного зі свідками та іншим підозрюваним виходячи з обставин встановлених органом досудового розслідування, слідчий суддя не виключає можливості здійснення тиску на них.
З цих підстав, враховуючи характер вчиненого кримінального правопорушення, слідчий суддя погоджується із тим, що на теперішній час існує ризик того, що підозрюваний може вчинити дії із тиску на свідків з метою зміни наданих ними свідчень.
При цьому, слідчий суддя не знаходить обґрунтованими доводи захисника, що лише наявність у підозрюваного постійного місця проживання, свідчить про відсутність у нього намірів переховуватись від слідства та суду, та про відсутність ризику переховування від слідства.

Крім того, слідчий суддя не погоджується і з доводами сторони захисту про те, що підозрюваний не може впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, враховуючи те, що останній, є односельцем свідків, йому достовірно відомо їх місце проживання та про обставини які їм відомі і які останні можуть повідомити органу досудового розслідування та суду. Отже, він має реальну можливість на них впливати.

Разом з цим, слідчий суддя не знаходить переконливим наведене в клопотанні мотивування наявності ризику вчинення іншого кримінального правопорушення.

Водночас, враховуючи, що відповідно до п.2 ч.1 ст.194 КПК України, запобіжний захід застосовується до підозрюваного, якщо існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, слідчий суддя, з урахуванням обставин інкримінованих ОСОБА_6 кримінального правопорушення, оцінку якому надано вище, доходить висновку про неможливість запобігання зазначеним в цій ухвалі ризикам, шляхом застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, оскільки це може негативно відобразитися на здійсненні досудового розслідування і руху кримінального провадження.

Згідно п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, санкція якої передбачає покарання на строк від 7 до 10 років. Отже, до ОСОБА_6 може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
На підставі ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 цього Кодексу, не вбачає підстав для визначення розміру застави.
За наведених вище обставин клопотання слідчого належить задовольнити.
Керуючись ст.ст. 2, 7-9, 176-178, 183, 193-197, 205, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -
постановила:
клопотання задовольнити.
Обрати підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 29 жовтня 2021 року включно з утриманням його в Державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор», без визначення розміру застави.
Строк тримання під вартою обчислювати з 31.08.2021.
Копію ухвали негайно вручити підозрюваному ОСОБА_6 та надати для виконання начальнику Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівської області та прокурору.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1