Справа №639/302/22
Провадження №1-в/639/65/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 лютого 2022 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова в режимі відеоконференції клопотання ОСОБА_4 про приведення вироку Балаклійського районного суду Харківської області від 05.12.2018 р. до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року № 2617-VІІІ,-

ВСТАНОВИВ:

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням, в якому просить привести вирок Балаклійського районного суду Харківської області від 5 грудня 2018 року у відповідність до вимог Кримінального кодексу України та змін, внесених Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII, з урахуванням ухвал Жовтневого районного суду м. Харкова від 27.05.2021 р. та 19.09.2021 р.

В судовому засіданні засуджений підтримав клопотання та просив його задовольнити, визначити остаточне покарання за вироком Балаклійського районного суду Харківської області шляхом часткового приєднання покарання за вироком того ж суду віж 04.04.2016 р. в розмірах, визначених ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 19.09 2021 р. та визначити його у виді обмеження волі.

Прокурор проти задоволення клопотання засудженого заперечував, зазначив, що вирішення такого питання можливе шляхом перегляду останнього за часом вироку, постановленого відносно ОСОБА_4 , у зв`язку з нововиявленими обставинами (з урахуванням ухвали суду апеляційної інстанції за результатами його перегляду).

Суд, вислухавши думку прокурора, засудженого, перевіривши матеріали особової справи засудженого, доходить висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

01 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII, яким внесено зміни до Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Частинами 2,3 ст.74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими ч. 1 ст. 72 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно ч.1 ст. 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Судом встановлено, що вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 5 грудня 2018 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 04.04.2016 року у виді 6 (шести) місяців позбавлення волі, та остаточно визначено ОСОБА_4 покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі.

Вирок Балаклійського районного суду Харківської області від 5 грудня 2018 року набрав законної сили 22.09.2020 року.

Саме зазначений вирок є предметом клопотання, адресованого суду засудженим.

Раніше, вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 04.04.2016 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки. Вирок набрав законної сили 05.05.2016 р.

В подальшому ОСОБА_4 був засуджений вироком Зміївського районного суду м. Харкова від 21.04.2021 р. за ч. 2 ст. 309 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 05.12.2016 року у виді 1 місяця позбавлення волі, та остаточно визначено ОСОБА_4 покарання у виді 3 років 7 місяців позбавлення волі.

Матеріали особової справи не містять відомостей про набрання зазначеним вироком законної сили.

У той же час, в Єдиному реєстрі судових рішень міститься ухвала Харківського апеляційного суду від 30.11.2021 р., якою змінено вирок Зміївського районного суду Харківської області від 21 квітня 2021 року щодо ОСОБА_4 . На підставі ст.69-1 КК України зменшено ОСОБА_4 розмір покарання за ч.2 ст.309 КК України до 2 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 05.12.2018 року та призначити ОСОБА_4 остаточне покарання 3 роки 7 місяців позбавлення волі.

Крім того, на стадії виконання судових рішень вирішувалося питання про приведення раніше постановлених вироків суду відносно ОСОБА_4 у відповідність до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощеного досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22.11.2018 року.

Так, ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 27.05.2021 вирок Балаклійського районного суду Харківської області від 05.12.2018 р. приведено у відповідність до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощеного досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22.11.2018 року.

Визнано ОСОБА_4 таким, що засуджений даним вироком за ч. 1 ст. 309 КК України до 5 років обмеження волі. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 04.04.2016 року у виді 1 місяця позбавлення волі, та остаточно визначено ОСОБА_4 , за правилами ст. 72 КК України, покарання у виді 3 років одного місяця позбавлення волі. В іншій частині вирок залишено без змін.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 15.09.2021 р. вирок Балаклійського районного суду Харківської області від 04.04.2016 р. приведено у відповідність до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощеного досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22.11.2018 року.

Визнано ОСОБА_4 таким, що засуджений даним вироком за ч. 1 ст. 309 КК України до 3 років обмеження волі. В іншій частині вирок залишено без змін.

Звертаючись до суду з даним клопотанням, ОСОБА_4 посилався на те, що покарання, призначені йому як за вироком від 04.04.2016 р., так і за вироком від 05.12.2016 р., перераховані за правилами ст. 72 КК України ухвалами Жовтневого районного суду м. Харкова відповідно від 15.09.2021 р. та 27.05.2021 р., проте покарання за більш пізнім за часом вироком перераховане ухвалою суду, постановленою раніше за часом, ніж ухвала, якою перераховане покарання за більш раннім вироком суду.

Крім того, пояснив, що при перегляді вироку Зміївського районного суду Харківської області від 21.04.2021 р. апеляційним судом не взято, на його думку, до уваги постановлені на стадії виконання вироків судові рішення, а відтак, призначене покарання за ст. 71 КК України в розмірі, більшому від того, що передбачений законом.

У клопотанні ставиться вимога про приведення вироку Балаклійського районного суду Харківської області від 05.12.2018 р. у відповідність до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощеного досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22.11.2018 року.

Проте вказаний вирок вже був приведений у відповідність до зазначеного закону відповідно до ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 27.05.2021 р.

Питання ж зміни порядку призначення остаточного покарання виходить за межі компетенції суду при вирішенні питання в порядку ст. ст. 537, 539 КПК України.

За таких обставин суд вважає клопотання таким, що не підлягає задоволенню. Питання призначення остаточно покарання за останнім за часом вироком Зміївського районного суду Харківської області від 21.04.2021 р. (зміненим ухвалою Харківського апеляційного суду від 30.11.2021 р.) відносно ОСОБА_4 може бути ініційоване як шляхом касаційного оскарження ухвалених у даному провадженні судових рішень, так і шляхом їх перегляду у зв`язку з нововиявленими обставинами (з врахуванням, зокрема, положень ст. 463 КПК України стосовно суду, до якого подається відповідна заява).

Керуючись ч. 1, ч. 3 ст. 5, ч. 3 ст. 74 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про приведення вироку Балаклійського районного суду Харківської області від 05.12.2018 р. до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року № 2617-VІІІ відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова, а для засудженого, який тримається під вартою, з моменту вручення копії судового рішення.

Повний текст ухвали складено 22.02.2022 р.

Суддя ОСОБА_1