Справа № 308/5851/21
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

02.12.2021 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,
та учасників судового розгляду : прокурора ОСОБА_5 ,
та обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали контрольного провадження у кримінальному провадженні № 11-кп/4806/551/21, за апеляційною скаргою, яку подав обвинувачений ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13 жовтня 2021 року щодо обвинуваченого за ч. 2 ст. 194 КК України,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та фактично проживаючого по АДРЕСА_1 , гр. України, одруженого, тимчасово не працюючого, раніше судимого за ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років,
продовжено строк тримання під вартою, на період судового розгляду кримінального провадження, але не більше шістдесяти днів, а саме до 10 грудня 2021 року.
В ухвалі суду вказується на те, що у провадженні суду на стадії судового розгляду перебувають матеріали об`єднаного в одне судове провадження кримінального провадження №0000032 від 25.01.2021, № 0002058 від 07.07.2020 та №0000178 від 17.02.2021 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 194 КК України. У судовому рішенні також вказується на те, що ухвалою цього ж суду від 13.05.2021 у кримінальному провадженні № 0000178 від 17.02.2021 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, обвинуваченому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави, що становить 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, строк дії запобіжного заходу визначено до 10.07.2021. Окрім того, у судовому рішенні вказується на те, що ухвалою суду від 07.07.2021 обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 05.09.2021, а ухвалою цього ж суду від 20.08.2021 обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 18.10.2021 В ухвалі також вказується на те, що при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 судом взято до уваги обґрунтованість підозри у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України кримінального правопорушення, оскільки зібрані на досудовому розслідуванні докази про обставини інкримінованого йому діяння, знайшли своє достатнє обґрунтування для пред`явлення обвинувачення й скерування обвинувального акту до суду. При вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом взято до уваги і те, що, згідно ухвали суду від 31.05.2021, вищевказане кримінальне провадження № 0000178 об`єднано з кримінальним провадженням № 0002058 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, а об`єднане, у свою чергу, згідно ухвали суду від 25.06.2021 об`єднано з кримінальним провадженням № 0000032 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України. Відтак наразі на стадії судового розгляду в суді фактично перебуває декілька кримінальних проваджень за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні низки злочинів проти власності, які об`єднані в одне судове провадження. З огляду на наведене, суд дійшов висновку про наявність ризику вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення. Окрім того, в ухвалі вказується на те, що на цьому етапі розгляду кримінальних проваджень доведено існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України незаконного впливу на потерпілого та свідків, переховування обвинуваченого від суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності, що є підставою для продовження обвинуваченому строку тримання під вартою. Крім того, судом взято до уваги дані про особу обвинуваченого неодружений, дітей та утриманців не має, офіційно не працевлаштований, що породжує сумніви про наявність в обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, тяжкість покарання, яке може бути призначено за скоєні діяння позбавлення волі на строк понад три роки, а також те, що судове провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_6 триває, підстав для зміни чи скасування обраного відповідно до ухвали суду від 13.05.2021 запобіжного заходу не встановлено з огляду на «обґрунтованість підозри» та наявність вищевказаних ризиків, а стороною захисту, своєю чергою, не спростована наявність таких, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. З огляду на вищезазначене, суд дійшов висновку про доцільність продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 строком до 60 днів, а саме: до 10 грудня 2021 року. Щодо альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, яка застосована при обранні запобіжного заходу, суд визнав, що така зміні не підлягає.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 вказує на те, що ухвала є незаконною. Стверджує, що суд, при вирішенні клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не взяв до уваги всі пояснення апелянта. Просить апеляційні вимоги задовольнити.
Заслухавши доповідь судді про суть ухвали, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, про основні доводи апеляційної скарги, заслухавши думку обвинуваченого ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу, думку прокурора ОСОБА_5 , який заперечив щодо її задоволення, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має.
Відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статі 184 цього Кодексу повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Висновок суду першої інстанції про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 колегія суддів вважає належним чином вмотивованим, викладені в судовому рішенні судження такими, що ґрунтуються на вимогах закону та узгоджуються з наявними в матеріалах контрольного провадження доказами та обставинами кримінального провадження.
Так, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 обґрунтовано взяв до уваги тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 , у разі визнання його винуватим (за скоєння кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України позбавлення волі на строк від 3 до 5 років), у тому числі й наявність у провадженні судді ОСОБА_7 декількох кримінальних проваджень за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні ряду злочинів проти власності, які об`єднані в одне судове провадження, дані про особу обвинуваченого (не одружений, дітей та утриманців не має, офіційно не працевлаштований, тобто не має міцних соціальних зв`язків), відсутність обставин, які б перешкоджали триманню обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою та необхідність проведення судом великого обсягу необхідних процедурних (процесуальних) дій, у тому числі й допиту потерпілої та свідків.
При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення колегія суддів також бере до уваги і те, що відповідно до вироку Ужгородського міськрайонного суду від 22.12.2011 ОСОБА_6 засуджувався за ч. 3 ст. 187 КК України із застосуванням ст. 69 цього Кодексу до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років, вироком цього ж суду за ч. 1 ст. 129 КК України до покарання у виді обмеження волі на два роки із застосуванням ст. 75 КК України з випробуванням з іспитовим строком на два роки. Вказане свідчить про те, що обвинувачений ОСОБА_6 на шлях виправлення не став. Окрім цього, апеляційний суд бере до уваги і те, що, згідно ухвали суду від 31.05.2021, вищевказане кримінальне провадження №0000178 об`єднано з кримінальним провадженням № 0002058 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, а об`єднане, у свою чергу, згідно ухвали суду від 25.06.2021 об`єднано з кримінальним провадженням № 0000032 за обвинуваченням ОСОБА_6 також у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України. Вказане свідчить про те, що ОСОБА_6 є особою, яка, перебуваючи на волі, може вчиняти нові злочини чи продовжити ті, в яких обвинувачується.
Тому, апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції про доведення прокурором наявності передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків - переховування ОСОБА_6 від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення інкримінованих йому злочинів, незаконний вплив на потерпілу та свідків у кримінальному провадженні, вчинення інших злочинів.
Погоджуючись із вищезгаданими висновками, апеляційний суд бере до уваги те, що потерпілою за обвинувальним актом є ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до якої обвинувачений ОСОБА_6 може застосовувати заходи психологічного та фізичного впливу задля зміни даних нею показів під час досудового розслідування, і при цьому, свідки судом не допитані, що свідчить про те, що ОСОБА_6 може вступати з ними в позапроцесуальні контакти для формування у суду викривленої позиції щодо дійсних обставин інкримінованого йому діяння, а також поведінку ОСОБА_6 під час досудового розслідування, зокрема встановлені судом обставини щодо спроби ОСОБА_6 підпалити житловий будинок за місцем проживання матері, що є місцем його реєстрації.
Наведені вище обставини, на переконання апеляційного суду, свідчать і про обґрунтованість висновків суду першої інстанції про те, що інші, більш м`які, запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, будуть недостатніми для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_6 під час судового провадження та запобігання встановлених ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які стороною захисту не спростовані як у суді першої інстанції, так і в ході розгляду апеляційної скарги. При цьому, стороною захисту не надано таких доказів, зокрема й про особу обвинуваченого, які б давали обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, не буде ухилятися від суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків, вчиняти інші кримінальні правопорушення, і що до нього може бути застосовано більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою.
Колегія суддів також вважає, що продовження строку дії запобіжного заходу вигляді тримання щодо обвинуваченого ОСОБА_6 з урахуванням тяжкості, характеру та конкретних обставин вчинення злочину, даних про особу обвинуваченого, у тому числі його поведінки під час досудового розслідування, є необхідним із метою забезпечення дієвості кримінального провадження та належної процесуальної поведінки обвинуваченого, у тому числі й запобігання настанню встановлених ризиків.
З огляду на наведене вище, доводи апеляційної скарги про те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є занадто суворим, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження та спростовуються наведеним вище.
Із вищенаведених підстав, пояснення ОСОБА_6 про те, що він зобов`язується не ухилятися від кримінальної відповідальності та з`являтися до суду на першу вимогу, - апеляційний суд до уваги не бере, оскільки такі жодним чином не впливають на висновки суду першої інстанції про необхідність продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 і не дають підстав для застосування щодо нього іншого, більш м`якого, запобіжного заходу.
Тому, доводи апеляційної скарги про те, що при вирішенні клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд першої інстанції не взяв до уваги всі пояснення ОСОБА_6 , апеляційний суд відхиляє як такі, що також не впливають на висновки суду першої інстанції про неможливість застосування щодо ОСОБА_6 менш суворих запобіжних заходів, ніж тримання під вартою. При цьому, апеляційний суд бере до уваги те, що як в апеляційній скарзі, так і під час її розгляду, ОСОБА_6 не обґрунтував своє твердження та не зміг пояснити які саме пояснення не були взяті до уваги судом першої інстанції.
Відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів бере до уваги і те, що навіть якщо обвинувачений ОСОБА_6 і не має на меті ухилятися від суду, незаконно впливати на свідків чи потерпілого або вчиняти інші кримінальні правопорушення чи продовжувати те, у якому обвинувачується, однак, обставини, на підставі яких ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, його тяжкість та інші наведені вище судження, а також дані про його особу, дають обґрунтовані підстави вважати, що такі ризики мають місце, і їх запобіганню буде достатнім лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Крім того, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку заяві обвинуваченого ОСОБА_6 про перекваліфікацію інкримінованого йому діяння з ч. 2 ст. 194 на ч. 1 цієї статті, визнавши таку заяву передчасною. При цьому, суд першої інстанції обґрунтовано послався на те, що на даному етапі судового розгляду, без дослідження обставин інкримінованих ОСОБА_6 діянь відповідними доказами, при вирішенні питання щодо строку дії запобіжного заходу, розгляд таких заяв не є доцільним.
Разом із тим, колегія суддів вважає, що, дійшовши висновку про необхідність продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що при обранні ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відповідно до ухвали суду від 13.05.2021 визначено заставу як альтернативний триманню під вартою запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у розмірі 20 прожиткових мінімумів доходів громадян, яка може бути внесена ОСОБА_6 або заставодавцем у будь-який момент. При цьому, апеляційний суд вважає, що підстав для зміни встановленого розміру застави або його скасування немає.
Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для зміни чи скасування ухвали суду першої інстанції, колегією суддів не встановлено.
Узагальнюючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що підстав для задоволення апеляційної скарги, доводи якої не знайшли свого підтвердження і не впливають на висновки суду першої інстанції, немає, а ухвалу суду першої інстанції, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України, як законну та обґрунтовану, необхідно залишити без зміни.
Приймаючи рішення колегія суддів також бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що під час апеляційного розгляду не встановлено фактів, які б могли істотно вплинути на висновки суду першої інстанції чи спростувати їх, і на такі обвинуваченим не вказується.

Керуючись ст. ст. 177, 183, 199, 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу, яку подав обвинувачений ОСОБА_6 , залишити без задоволення.
Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13 жовтня 2021 року, якою щодо обвинуваченого за ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 185 КК України ОСОБА_6 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 60 днів, а саме до 10 грудня 2021 року, залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді :