ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали контрольного провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 жовтня 2021 року про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпропетровську, який мешкає в АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України,
за участі:
секретаря судового засідання - ОСОБА_7 ,
обвинуваченого - ОСОБА_6 в режимі відеоконференції,
захисника - адвоката ОСОБА_8 , -
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 жовтня 2021 року, зокрема обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 16 грудня 2021 року включно.
Мотивуючи ухвалене рішення, суд, врахувавши обставини провадження та дані про особу обвинуваченого посилався на те, що ризики, передбачені п. п. 1, 3, 4 ст. 177 КПК України, не припинили існувати та застосування менш обтяжливого запобіжного заходу не зможе їм запобігти. За цих обставин, суд дійшов висновку про необхідність продовження тримання обвинуваченого під вартою та неможливість застосування альтернативного запобіжного заходу.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого просить скасувати ухвалу суду та постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги адвокат посилається на порушення прокурором строків звернення до суду з клопотанням та невручення його стороні захисту. Разом із цим, захисник зазначає, що вступна частина ухвали суду не містить номера кримінального провадження, а його мотивувальна частина - встановлених обставин з посиланням на докази. Окрім цього, суд залишив поза увагою позицію захисту стосовно необізнаності ОСОБА_6 у тому, що вчинити розбійний напад мав намір його брат.
Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши думку сторони захисту, перевіривши доводи апеляційної скарги, співставивши їх з вимогами кримінального процесуального закону, колегія суддів приходить до таких висновків.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду в межах апеляційної скарги.
У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду, суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Частиною другою цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Частиною 3 ст. 331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до ч. 4 ст. 331 КПК України ухвала суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, може бути оскаржена в апеляційному порядку. Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції, не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції.
Судове рішення стосовно продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, та містити як чітке визначення законодавчих підстав для його продовження, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин, в тому числі продовження існування ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України.
Крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, відповідно до ст. 178 КПК України, суд зобов`язаний оцінити в сукупності вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого, винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Колегія суддя вважає, що оскаржувана ухвала, постановлена відповідно до норм матеріального права з дотримання вимог кримінального процесуального закону, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав.
З наявних матеріалів за клопотанням про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 слідує, що суд першої інстанції дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою та дійшов обґрунтованого висновку про існування обставин, які можуть перешкодити завершенню судового розгляду до закінчення строку дії попередньої ухвали про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою.
Так, під час апеляційного перегляду ухвали встановлено, що в провадженні Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України, та ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 187 КК України.
Оскаржуваною ухвалою строк тримання під вартою ОСОБА_6 за клопотанням прокурора продовжено до 16 грудня 2021 року включно.
Суд першої інстанції приходячи до висновку про необхідність продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченому ОСОБА_6 , який колегія суддів вважає правильним та неупередженим, встановив наявність продовження існування ризиків можливих спроб переховуватися від суду та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки ОСОБА_6 усвідомлює те, що йому у разі доведення його вини у вчиненому загрожує покарання до 15 років позбавлення волі. Також, вважає об`єктивним посилання суду на продовження існування ризику можливих спроб незаконного впливу на свідків та потерпілих, ураховуючи стадію судового розгляду, на якій вони ще не допитані судом.
Крім того, як слідує з ухвали, суд правильно урахував характер та ступень тяжкості кримінальних правопорушень, у вчинені яких обвинувачується ОСОБА_6 , які мають високий ступінь суспільної небезпеки зумовленою наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому.
Поряд з цим, суд першої інстанції доцільно та неупереджено встановив, що у цьому провадженні застосування більш м`якого запобіжного заходу, зокрема до обвинуваченого ОСОБА_6 не забезпечить його належну поведінку, та правильно зазначив, що обраний запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості злочинів, які йому інкримінуються, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України, конкретними підставами і метою запобіжного заходу.
Ці висновки узгоджуються із практикою Європейського суду з прав людини, відповідно до якої тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).
Що стосується тверджень, викладених в апеляційній скарзі в частині того, що ОСОБА_6 був необізнаний, що вчиняється розбійний напад, то колегія суддів вважає, що це є позицією захисту, та не може свідчити про безпідставність продовженого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та слугувати підставою для зміни запобіжного заходу на більш м`який.
Доводи захисника в інтересах ОСОБА_6 про те, що він понад рік утримується від вартою враховані судом першої інстанції, їм надано належну оцінку, з якою погоджується колегія суддів, оскільки ризики, визначені ч. 1 ст. 177 КПК України, продовжують існувати у цьому провадженні.
Доводи скарги про відсутність в постановленій ухвалі номеру кримінального провадження не може свідчити про те, що ухвала постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Окрім того, колегією суддів не встановлено переконливих відомостей про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою.
З огляду на викладене, доводи скарги про те, що прокурором та судом не обґрунтовані ризики, є безпідставними і такими, що не відповідають фактичним обставинам провадження, оскільки наявність у провадженні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які існували на момент обрання запобіжного заходу, не зменшились є обґрунтованими та об`єктивно існують, а тому для їх запобіганню було продовжено застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою.
При цьому, продовжений запобіжний захід з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку і кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу та не суперечить позиції ЄСПЛ у справі Самойлович проти України (Samoylovichv. Ukraine, заява № 28969/04 від 16.05.2013), яка полягає в тому, що «у випадку особливої тривалості тримання під вартою особи, підстави для цього повинні бути виключно серйозними».
Отже, вирішуючи питання доцільності продовження строку тримання під вартою, зокрема щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , суд в повній мірі обґрунтував своє рішення щодо необхідності продовження застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження і врахував при цьому практику ЄСПЛ.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, як на тому наполягав апелянт, які б могли слугувати для скасування оскаржуваної ухвали апеляційним переглядом не встановлено.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою, а тому підстав для її зміни чи скасування не убачається, що свідчить про необхідність відмови у задоволенні апеляційної скарги сторони захисту.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 жовтня 2021 року про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України, залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4