ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/139/22 Справа № 205/6845/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою заявника ОСОБА_5 на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 грудня 2021 року про відмову в задоволенні скарги на постанову дізнавача про закриття кримінального провадження,

за участю:

секретаря ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

заявника ОСОБА_5 ,

представника заяника адвоката ОСОБА_8 ,-

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 грудня 2021 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_5 на постанову дізнавача про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР № 0000370 від 08.07.2021 за ч. 1 ст. 296 КК України.

Мотивуючи ухвалене рішення, слідчий суддя посилається на те, що органом досудового розслідування було у цьому провадженні допитано свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , був оглянутий відеозапис, наданий ОСОБА_5 , який визнано речовим доказом, проведено всі інші необхідні процесуальні дії, та дійшов висновку, що органом дізнання було зібрано достаньо об"єктивних данних для прийняття законного, обґрунтованого та вмотивованого рішення про закриття кримінального провадження.
Не погоджуючись з цією ухвалою, ОСОБА_5 , поза межами строку на апеляційне оскарження ухвали, подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк, ухвалу скасувати, постановити нову, якою направити матеріали цього провадження до СД ВП № 3 ДРУП в Дніпропетровській області для здійснення досудового розслідування.
В якості доводів пропуску строку на оскарження ухвали апелянт посилається на те, що за результатами розгляду скарги в суді першої інстанції була оголошена лише вступна та резолютивна частина судового рішення, а копію повного тексту ухвалу він отримав лише 17.12.2021, через що вважає, що обчислення строку на апеляційне оскарження ухвали починається з дня оголошення її повного тексту, та просить визнати причини пропуску строку поважними та поновити його.
В обґрунтування доводів поданої апеляційної скарги ОСОБА_5 посилається на те, що оскаржувана ухвала є упередженою та не відповідає вимогам закону. Указує на те, що постанова про закриття провадження неодноразово скасовувалась як постановою прокурора, так і ухвалою суду. Зазначає, що дізнавач не надала належної оцінку доказам у цьому провадженні, зокрема відеозапису з камер системи відеоспостереження на якому зафіксовано кримінальне правопорушення, що мало місце 09.05.2019. Окрім того, посилається на те, що допитані під час досудового розслідування свідки, не могли об`єктивно підтвердити чи спростувати покази надані у цьому провадженні подружжям ОСОБА_19 та родиною ОСОБА_20 , оскільки такі свідчення надавались лише у серпні 2021 року, тоді як подія відбулась у травні 2019 року. При цьому, вказує заявник, що реальні свідки, а саме наряд УПП, який приїздив за викликом на місце події правопорушення, так і сам апелянт допитані не були.
Також зазначає, що посилання слідчого судді на те, що з відеозапису на диску не можливо достеменно встановити, що ОСОБА_9 були нанесені тілесні ушкодження є безпідставним, оскільки огляд цього відеозапису у судовому засіданні не проводився, що свідчить про невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження.
До того ж, апелянт вказує, що посилання суду на те, що перебування ОСОБА_9 на лікуванні з 19 по 20 серпня 2019 року не пов`язано з подією правопорушення, та є не обґрунтованим, Разом з тим, зазначає, що його дружині безпідставно відмовляли у визнанні її потерпілою у цьому провадженні, внаслідок чого вона була позбавлена можливості у реалізації своїх процесуальних прав. Також посилається й на те, що слідчим суддею не було враховано наявність фотографій, які свідчать про те, що місце вчинення злочину фіксувало 2 відеокамери приналежних ОСОБА_13 , відеозаписи з яких не надавались для встановлення фактичних обставин провадження, що свідчить про неповноту проведеного розслідування.
З урахуванням наведених обставин, на думку заявника, ухвала підлягає скасуванню, а скарга - задоволенню.
Заслухавши суддю-доповідача, участників провадження, перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.
Вирішуючи питання про необхідність поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали, колегія суддів виходить з того, що під час судового засідання було оголошено лише вступну та резолютивну частину, а копію ухвали заявником було отримано 17.12.2021.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції, з метою забезпечення доступу до правосуддя, вважає поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали та приходить до висновку, що його слід поновити.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Згідно зі ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Апеляційним судом встановлено, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді скарги ОСОБА_5 на постанову про закриття кримінального провадження, слідчим суддею дотримані належним чином, а доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі щодо незаконності ухвали та постанови дізнавача, є необґрунтованими.
Так, з матеріалів провадження видно, що постановою дізнавача СД ВП № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області від 30 листопада 2021 року закрито кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000370 від 08 липня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України.
Мотивуючи своє рішення про закриття кримінального провадження, дізнавач в постанові послався на те, що провівши досудове розслідування за заявою ОСОБА_5 , зокрема допитавши свідків та дослідивши матеріали провадження, зокрема виписку з медичної карти стаціонарного хворого № 2465/803 ОСОБА_9 за період з 19 по 30 серпня 2019 року, з якої не вбачається, що її перебування на лікуванні пов`язано з подіями, зазначеними в заяві про кримінальне правопорушення.
З огляду на викладене, дізнавач дійшов висновку про відсутність в діянні складу кримінального проступку, що є підставою для закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР № 0000370 від 08 липня 2021 року, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.
З вказаними висновками погодився й слідчий суддя.
Дослідивши матеріали кримінального провадженні, колегія суддів приходить до висновку про законність зазначених рішень.
Так, частиною 1 статті 296 КК України передбачено відповідальність за хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.
Згідно з ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.
Відповідно до ст. 11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення. Не є кримінальним правопорушенням дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого цим Кодексом, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі.
Згідно з ч. 1 ст. 12 КК України кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини.
В постанові колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 16 травня 2019 року (справа №761/20985/18, провадження №51-8007км18), зазначено, що положеннями ст. 3 КПК визначено, що кримінальне провадження - це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність. Досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується, серед іншого, закриттям кримінального провадження. Якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.
Обов`язковими елементами складу будь-якого кримінального правопорушення є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона. Відсутність хоча б одного з цих елементів свідчить про те, що дії (бездіяльність), які оцінюються, не є кримінальним правопорушенням.
Як встановлено слідчим суддею після внесення відомостей до ЄРДР за № 0000370 від 08 липня 2021 року органом дізнання надано доручення про проведення слідчих (розшукових дій), допитано свідків: ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_21 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , оглянуто відеозапис, наданий ОСОБА_5 , та визнано його речовим доказом, розглянуто питання щодо визнання ОСОБА_9 потерпілою в даному кримінальному провадженні та постановою старшого дізнавача відмовлено у визнанні її потерпілою через відсутність доказів завдання їй шкоди, допитано свідків: ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , надано доручення про проведення слідчих (розшукових) дій, а саме доручено встановити можливих свідків, очевидців вчинення кримінального правопорушення, допитано ОСОБА_22 , ОСОБА_18 , ОСОБА_5 .
При цьому, проведений органом дізнання допит свідків сусідів заявника щодо обставин події 09 травня 2019 року, зазначеної в заяві ОСОБА_5 про вчинення кримінального правопорушення, результатів не приніс. З протоколу огляду предмета від 18 листопада 2021 року, з диска, наданого ОСОБА_5 , достеменно встановити, що ОСОБА_9 нанесено тілесні ушкодження неможливо. З наданої виписки карти стаціонарного хворого № 2465/803 ОСОБА_9 за період з 19 по 30 серпня 2019 року не вбачається, що її перебування на лікуванні пов`язано з подіями, зазначеними в заяві про кримінальне правопорушення.
На переконання колегії суддів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що досудове провадження проведено достатньо повно, всебічно, об`єктивно, доказів вчинення кримінального правопорушення не встановлено, а прийняте за результатами перевірки рішення відповідає вимогам ст. 110 КПК України.
Отже, враховуючи викладене, слідчий суддя, приймаючи рішення за скаргою ОСОБА_5 , перевірив належним чином наявність підстав для винесення дізнавачем постанови про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР № 0000370 від 08 липня 2021 року, й дійшов обгрунтованого висновку про те, що органом досудового розслідування зібрано достатньо об`єктивних даних для прийняття остаточного законного та обґрунтованого процесуального рішення про закриття кримінального провадження, яке в повній мірі є мотивованим, тому постанова про закриття кримінального провадження прийнята дізнавачем з дотриманням вимог кримінального процесуального закону України.
Отже, з огляду на викладене, слідчим суддею надана належна оцінка всім доказам, зібраним в ході проведення досудового розслідування, і наведений достатній аналіз та мотиви прийнятого рішення, у відповідності до положеннь ст.ст. 9, 91-94, 110, 284 КПК України.
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про законність та обґрунтованість як оскаржуваної ухвали, так і постанови про закриття кримінального провадження, тому апеляційна скарга є такою, що задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 422 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :
Клопотання ОСОБА_5 про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження ухвали Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 13 грудня 2021 року задовольнити.

Поновити ОСОБА_5 пропущенний процесуальний строк на апеляційне оскарження ухвали Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 13 грудня 2021 року.

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_5 , залишити без задоволення.

У хвалу Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 13 грудня 2021 року про відмову в задоволенні скарги на постанову дізнавача про закриття кримінального провадження, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4