Справа № 947/5437/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.08.2021 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_5 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000954 від 27.11.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

1.Фактичні обставини даного кримінального провадження та обґрунтування поданого клопотання.
Під час процесуального керівництва у кримінальному провадженні №0000954 від 27.11.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України встановлено, що кримінальне провадження розпочато за матеріалами, що виділені з кримінального провадження № 0001726 від 18.11.2017 відкритого за ч.ч. 4 та 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 27, ч.1 ст. 358 КК України, в ході розслідування якого встановлена причетність до вчинення вказаних злочинів посадових осіб Одеського регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» та посадових осіб комунальної установи «Центр сталого розвитку та екологічних досліджень Дунайського регіону".
Встановлено, що Одеське регіональне управління Держмолодьжитла є підрозділом Державної спеціалізованої фінансової установи "Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву" та є юридичною особою, що діє відповідно до Положення і надає у порядку, встановленому Положенням про порядок надання пільгових довготермінових кредитів молодим сім`ям та одиноким молодим громадянам на будівництво (реконструкцію) і придбання житла, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.05.2001р. № 584, пільгові довготермінові кредити молодим сім`ям та одиноким молодим громадянам на будівництво (реконструкцію) і придбання житла, обслуговує ці кредити, забезпечує їх цільове використання та своєчасне погашення; забезпечує реалізацію механізму відшкодування частини відсотків у порядку визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 04.06.2003 р. № 853 та Постановою Кабінету міністрів України від 25.04.2012 року № 343, а також практичне виконання інших програм, виконання яких покладено на Держмолодьжитло або регіональне управління Держмолодьжитла розпорядчими та/або нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України та/або рішеннями органів місцевого самоврядування чи виконавчої влади.
Одеське регіональне управління Держмолодьжитла у своїй діяльності підпорядковується, підзвітне та підконтрольне Держмолодьжитлу і діє на підставі Статуту Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2000 р. № 1604, Положення Про Одеське регіональне управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву», а також в межах наданих та делегованих йому повноважень.
В ході розслідування кримінального провадження встановлено, що посадовими особами Одеського регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву», шляхом складання завідомо неправдивих документів здійснюється розкрадання державних коштів, що виділяються державою для надання пільгових довготермінових кредитів молодим сім`ям та одиноким молодим громадянам на будівництво (реконструкцію) і придбання житла.
Так, службовими особами Одеського регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» на пільгових умовах надали посадовим особам комунальних установ у м. Одесі, у т.ч. комунальної установи «Центр сталого розвитку та екологічних досліджень Дунайського регіону» пільговий кредит на придбання квартири.
Документи, по отриманню пільгового кредиту, з метою купівлі в подальшому квартири оформлюються на третіх осіб, які не відповідають умовам на отримання житла та, за попередньою змовою з вказаними особами подають завідомо неправдиві документи за для узгодження в отриманні державних грошових коштів на придбання житла.
Встановлено, що до скоєння даного кримінального правопорушення може бути причетний, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 директор Одеського регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонду сприяння молодіжному житловому будівництву», фактично мешкає: АДРЕСА_1 .
Згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно вказаний будинок на правах власності належить дружині ОСОБА_6 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Під час проведення негласних слідчих (розшукових) дій встановлено факт взаємодії між ОСОБА_6 , ОСОБА_8 (здійснювала оформлення пільгового кредиту від імені доньки - ОСОБА_9 ), ОСОБА_10 та іншими особами, які вступивши в злочинну змову заволоділи бюджетними коштами, шляхом незаконного отримання пільгового кредиту на квартиру.
В ході здійснення досудового розслідування було надано запит до ГУ ДПС в Одеській області з метою перевірки відомостей про працевлаштування та отримання доходів протягом останніх 6 місяців, наданих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 до Одеського регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» для отримання пільгових довгострокових кредитів.
Вивченням кредитної справи ОСОБА_9 встановлено, що в якості забезпечення погашення кредиту та фінансової стабільності, нею до Одеського регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» надано довідку з місця роботи від 22 травня 2019 року, видану фізичною особою підприємцем ОСОБА_11 , АДРЕСА_2 , в якій зазначено, що ОСОБА_9 працює у неї на посаді продавця-консультанта з 01.11.2018 року та її середньомісячна заробітна плата за 6 місяців становить 14 950 гривень.
Згідно листа ГУ ДПС в Одеській області № 1216275/15-32-24-04-06 від 27.05.2021, повідомлень до Ренійської ДПІ ГУ ДПС в Одеській області від ОСОБА_11 про прийняття працівника ОСОБА_9 на роботу за вищевказаний період не надходило.
Відповідно інформації Приморської ДПІ ГУ ДПС в Одеській області ОСОБА_10 перебуває у трудових відносинах з КУ «Одеський музей західного і східного мистецтва» з 2019 року по теперішній час.
В ході виконання доручення встановлено, що розірвання шлюбу між ОСОБА_6 та його дружиною ОСОБА_7 , яке мало місце в 2018 році носить формальний характер, вони продовжують спільно мешкати в приватному будинку за адресою: АДРЕСА_1 , разом із їх сином ОСОБА_12 , що було встановлено під час проведення обшуку за вищевказаною адресою.
В 2017 році ОСОБА_6 згідно договору купівлі-продажу майнових прав №1/71 від 11.09.2017 придбав у ТОВ «СК Фамільний дім» майнові права на однокімнатну квартиру АДРЕСА_3 .
Згідно оперативній інформації квартира була ним придбана за 24 500 доларів США. В липні-серпні 2019 року в зазначеній квартирі був зроблений ремонт, та в вересні вона була здана в оренду. 07.10.2019 року зареєстровано право власності на зазначену квартиру, на дружину ОСОБА_7 .
Вивченням кредитної справи ОСОБА_6 встановлено, що 21 грудня 2016 року до Одеського регіонального управління Держмолодьжитла надійшла заява з проханням надати йому кредит в сумі 1 217 236 грн із строком погашення 240 місяців для придбання житла 1-кімнатної квартири АДРЕСА_4 .
Згідно копії довідки з місця мешкання про склад сім`ї та реєстрації №11337/14.11.16, наданої ОСОБА_6 , яка наявна в кредитній справі, він постійно мешкає за адресою АДРЕСА_5 в двокімнатній квартирі яка належить тещі ОСОБА_13 , спільно з нею, а також тестем ОСОБА_14 , дружиною ОСОБА_7 та сином ОСОБА_15 .
В заяві ОСОБА_6 повідомляє, що він та члени його сім`ї, зазначені у довідці про склад сім`ї, іншого житла за місцем проживання та місцем його працевлаштування, яке належало б йому та/або членам його сім`ї зазначеним у довідці про склад сім`ї, на праві приватної власності, не мають. Однак зазначена інформація в заяві ОСОБА_6 не відповідає дійсності, так як згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, 19.10.2016 року за ОСОБА_7 (дружина ОСОБА_6 ) приватним нотаріусом ОСОБА_16 зареєстровано право власності на приватний будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 156, 6 кв.м. Таким чином для отримання пільгового кредиту ОСОБА_6 було надано завідомо неправдиві відомості.
Також проведеними заходами встановлено, що в період 2019-2020 років ОСОБА_6 став власником ще трьох квартир, а саме:
- квартира площею 36, 8 кв.м., розташована за адресою: АДРЕСА_6 . Зареєстрована 19.10.2016 року за ОСОБА_7 .
- квартира площею 42, 7 кв.м., розташована за адресою: АДРЕСА_7 ; Зареєстрована 20.02.2020 року за ОСОБА_7 .
- квартира площею 43,7 кв.м, розташована за адресою: АДРЕСА_8 . Зареєстрована 10.08.2020 року за ОСОБА_7 .
21.04.2021 у період часу з 07 год. 02 хв. по 09 год. 05 хв. старшим слідчим слідчого управління ГУНП в Одеській області проведено обшук на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м.Одеси, за місцем мешкання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : АДРЕСА_1 з метою відшукання документів, предметів, які мають значення для встановлення обставин скоєння кримінального правопорушення. В ході проведення обшуку виявлено та вилучено документи, перелік яких міститься у клопотанні.
Вилучені в ході обшуку документи, 21.04.2021 постановою слідчого визнаний речовим доказом в рамках кримінального провадження №0000954 від 27.11.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, оскільки інформація, що міститься у вилученому майні має значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення.
Також, 28.04.2021 було оглянуто вказані документи та встановлено, що вилучене безпосередньо вказує на отримання пільгового кредиту, шляхом надання завідомо підроблених документів.
Ураховуючи, викладене, беручи до уваги, той факт, що є достатні підстави вважати, що вилучене майно може містити в собі ознаки кримінального правопорушення, є речовими доказом з метою проведення об`єктивного і неупередженого досудового розслідування, виникла необхідність у проведенні обшуку.
2. Позиції учасників в судовому засіданні при розгляді клопотання.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав у повному обсязі та просив задовольнити.

Представника власника майна ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, вказавши, що всі вилучені документи слідчий суддя повинен дослідити, тому клопотання не підлягає задоволенню.

Від власника майна ОСОБА_7 надійшло заперечення на клопотання, відповідно до якого, остання заперечувала проти задоволення клопотання, зазначивши, що під час обшуку були вилучені документи, які є її особистою власністю, мають конфіденційну інформацію та документи особистого характеру, вона не перебуває у шлюбних відносинах з ОСОБА_15 , під час обшуку колишній чоловік відвідував сина та знаходився у будинку.

3. Висновки слідчого судді.
Дослідивши подане клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
3.1. Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні клопотання про арешт майна.
Ч. 3 ст. 132 КПК України - застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Ч. 1 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

Ч. 2 ст. 170 КПК України - арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Ч. 3 ст. 170 КПК України - у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Ч. 1 ст. 98 КПК України - речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправних шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Вимоги ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна з метою збереження речових доказів слідчий суддя, зокрема, повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

3.2. Правова підстава та мета арешту майна.
Слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування на теперішній час обґрунтовано здійснюється досудове розслідування в рамках даного кримінального провадження, за фактом можливого вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, що підтверджується долученими до даного клопотання матеріалами в сукупності.

Так, як вбачається з клопотання та долучених матеріалів, досудове розслідування здійснюється за фактом розкрадання державних коштів, що виділяються державою для надання пільгових довготермінових кредитів молодим сім`ям та одиноким молодим громадянам на будівництво (реконструкцію) і придбання житла.

Як вбачається з матеріалів клопотання, встановлено, що до скоєння кримінального правопорушення може бути причетний директор Одеського регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до долученого до матеріалів клопотання протоколу обшуку від 21.04.2021 року, на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м.Одеси, проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , під час проведення якого були вилучені документи, перелік яких міститься у клопотанні.

Так, слідчим суддею встановлено, що вилучене майно відповідає критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки вилучені документи можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а саме відомості щодо надання пільгових кредитів на будівництво та придбання житла, з метою підтвердження або спростування факту розкрадання державних коштів.

Крім того, слідчий суддя зазначає, що в рамках кримінального провадження призначені оціночно-будівельна та почеркознавча експертизи, у зв`язку з чим, вилучені документи необхідні для проведення експертних досліджень.

Як вбачається з постанови про уточнення постанови про визнання речей речовими доказами та долучення їх до матеріалів кримінального провадження від 05.05.2021 року, вилучені під час проведення обшуку речі та документи визнані речовими доказами в рамках кримінального провадження №0000954 від 27.11.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.
У зв`язку з викладеним, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, оскільки існує необхідність в забезпечені збереження речових доказів, та з метою проведення необхідних слідчих дій з вказаним майном.

Доводи представника власника майна відносно того, що слідчим суддею не були дослідженні вилучені документи, слідчий суддя вважає необґрунтованими, оскільки клопотання про арешт майна поверталось неодноразово прокурору для усунення недоліків, та під час прийняття рішення за наслідками розгляду клопотань про арешт майна, слідчим суддею досліджувались всі матеріали клопотання, у тому числі вилучені документи.

Відносно заперечення ОСОБА_7 слідчий суддя зазначає, що доводи викладені у заперечення не були підтверджені належними доказами.

3.3. Завдання та необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК України.
Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Як вбачається з підстав та мети застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, вилучені речі та документи можуть бути використані в якості речових доказів в рамках даного кримінального провадження.
При цьому, оскільки такі речі та документи можуть містити відповідну доказову інформацію в рамках даного кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що існує ризик її можливого знищення, в цілях подальшого ймовірного уникнення передбаченої законом відповідальності за ймовірно вчинені дії, у випадку підтвердження їх факту у встановленому законом порядку.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
У зв`язку з викладеним, з метою забезпечення досягнення завдань кримінального провадження наявна необхідність в накладенні арешту майна на зазначені у клопотанні речі та документи.
3.4. Розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Критерії розумності та співрозмірності обмеження права власності є оціночними поняттями та визначаються на розсуд слідчої судді. Відповідно до статті 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися, зокрема, на умовах, передбачених законом. При цьому, обмеження права власності має переслідувати законну мету за допомогою засобів, які є пропорційними меті (Рішення ЄСПЛ від 05.01.2000 у справі «Беєлер проти Італії», заява № 33202/96, параграф 107). При цьому, будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи (Рішення ЄСПЛ у справі Джеймс та інші проти Сполученого Королівства від 21.02.1986, заява № 8793/79, параграф 50).

Слідчим суддею встановлено, що за обставинами даного кримінального провадження втручання у право власності зацікавлених осіб пов`язано із здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження речових доказів, а отже, обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності.
При цьому, дотримано справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу (у вигляді досягнення завдань кримінального провадження) та вимогами захисту права власності окремих осіб, адже досягнення мети збереження речового доказу неможливо досягти в інший спосіб, ніж арешт майна.
Слідчий суддя акцентує увагу, що у випадку, якщо в рамках даного кримінального провадження буде спростовано відповідність зазначеного майна категорії речових доказів, зацікавлені особи в порядку ст. 174 КПК України мають процесуальне право на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.
4.5. Висновки слідчого судді.
На підставі викладеного, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, а також з метою забезпечення повного, всебічного розслідування кримінального провадження, зокрема, для проведення ряду слідчих дій та експертних досліджень, слідчий суддя приходить до переконання, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та інтереси власника майна, про які йдеться в клопотанні, та якого така особа зазнає внаслідок застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, тому клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_5 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000954 від 27.11.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на документи, які вилучені в ході обшуку 21.04.2021 року за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- Заява гр. ОСОБА_17 зареєстрована за № 164 від 14.02.2020 в Одеському регіональному управлінні Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» про надання пільгового кредиту в розмірі 1 003 500 грн на 1 арк.;

- Справка о частичной оплате имущественных прав в соответствии с Договором купли-продажи имущественных прав № 6/75 от 09.04.2019 выдана гр. ОСОБА_18 на 1 арк., про те що він оплатив частину вартості квартири АДРЕСА_9 .

- Додатковий договір до кредитного договору від 23.12.2016 № 1-ВК ПФ без дати між ОСОБА_6 та Державною спеціалізованою фінансовою установою «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» на 1 арк.;

- Копії квитанцій Приватбанку: № 2178-4793-2022-0534 від 18.12.2020, № 9221-2476-3371-8561 від 21.01.2021, № 9224-1506-8037-9748 від 19.02.2021, № 9230-0402-8410-5397 від 19.04.2021 про сплату ОСОБА_7 на адресу Інвестиційно-будівельної компанії «Обрій» платежів за майнові права згідно договору № 4.114-10-Б.1Е43-29072020-МП від 29.07.2020 в кількості 4 шт. на 4 арк.;

- Договор аренды квартиры (жилого помещения) № 23 між ОСОБА_6 як «Орендодавець» та гр. Ле Тхан Лам як «Орендатор» про оренду квартири площею 46 кв.м. на 4 арк.;

- Договор аренды квартиры от 02 ноября 2019 між ОСОБА_19 як «Орендодавець» та ОСОБА_7 , як орендатор про оренду квартири АДРЕСА_10 площею 37 кв.м. на 6 арк.;

- Договор аренды квартиры від 01 марта 2017 між ОСОБА_7 як «Орендодавець» та гр. ОСОБА_20 як «Орендатор» про оренду квартири за адресою: АДРЕСА_11 . площею 46 кв.м. на 3 арк.;

- Договор аренды квартиры від 01 августа 2020 між ОСОБА_7 як «Орендодавець» та гр. ОСОБА_21 , як «Орендатор» про оренду квартири за адресою: АДРЕСА_12 ;

- Договор аренды квартиры № 1452 г. Одесса між ОСОБА_7 як «Орендодавець» та гр. ОСОБА_22 як «Орендатор» про оренду квартири за адресою: АДРЕСА_13 . площею 44 кв.м. на 4 арк.;

- Договір найму (оренди) нерухомого майна від 06 квітня 2020 р. та акт прийому-передачі житлового приміщення між ОСОБА_7 як «Орендодавець» та гр. наконечним ОСОБА_23 як «Орендатор» про оренду квартири за адресою: АДРЕСА_7 , площею 42,7 кв.м. на 4 арк.;

- Блокнот коричневого кольору з зображенням сови та надписом «Look around!» з чорновими записами по ремонту та облаштуванню квартир на 49 арк.

Виконання ухвали покласти на прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_5 .
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1