Справа № 308/5707/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2021 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, відомості про яке 05.04.2019 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001063 по обвинуваченню: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород Закарпатської області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

04.04.2019 близько 12 години 30 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , у дворі загального користування, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно будучи обізнаним, що відносно нього проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000360, у якому необхідно провести слідчі дії за його участю, від явки на які він ухиляється, в зв`язку з чим працівники поліції, які прибули за місцем його проживання перебувають при виконанні службових обов`язків, у вигляді забезпечення його явки для проведення слідчих дій на виконання доручення слідчого СВ Ужгородського ВП у кримінальному провадженні №0000360, демонструючи бажання подальшого ігнорування з`являтись до слідчого для проведення слідчих дій, злісно виражаючи небажання виконати законні вимоги працівників поліції, здійснив спробу втечі зі своєї квартири через відчинене вікно, однак побачивши з виду знайомого працівника поліції, яким був старший оперуповноважений ВКП Ужгородського ВП ГУНП ОСОБА_6 , що стояв під вікном, який повторно представившись працівником поліції повідомив мету візиту, з метою подолання перешкоди, здійснив стрибок з вікна на ОСОБА_6 , умисно спрямувавши стрибок на працівника поліції, тим самим під вагою свого тіла збивши його з ніг.

Після здійснення таким чином нападу на працівника поліції, з метою припинення вчиненого ним правопорушення, потерпілим ОСОБА_6 здійснено спробу затримання ОСОБА_4 , який в свою чергу з метою уникнути затримання здійснив активні дії, спрямовані на спробу вирватись та втекти, в процесі чого наніс удари ОСОБА_6 різко смикаючи його за одяг, пошкодивши таким чином правий рукав куртки, в яку був одягнутий ОСОБА_6 .

Далі, в процесі спроби затримання за напад на працівника поліції, потерпілий ОСОБА_6 покликав на допомогу заступника начальника ВКП Ужгородського ВП ГУНП ОСОБА_7 та старшого оперуповноваженого ВКП Ужгородського ВП ГУНП ОСОБА_8 , які вже виконуючи законні дії по затриманню ОСОБА_4 з метою припинення його протиправних дій, які проявились у нападі на працівника поліції, застосували силу у вигляді утримання ОСОБА_4 , який продовжив активні фізичні дії, спрямовані на спробу вирватись при затриманні та перешкоджанню законній діяльності з боку працівників правоохоронного органу.

Після подолання ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 опору збоку ОСОБА_4 , утримуючи його за руки, останні супроводили його до входу в під`їзд будинку АДРЕСА_3 .

Опинившись біля входу в під`їзд, ОСОБА_4 усвідомлюючи, що здійснив протиправні дії відносно працівників правоохоронного органу, і не бажаючи виконувати законні вимоги працівників поліції, застосував чергову спробу звільнитись від затримання та втекти, у вигляді самовільного падіння на землю, та в лежачому положенні наносячи хаотично махи ногами в сторону оточуючих потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , намагаючись нанести їм побої, таким чином черговий раз здійснив спробу нападу на працівників поліції, у зв`язку з чим до нього було застосовано кайданки за вчинення правопорушення у вигляді нападу на працівника поліції та здійснення опору працівникам правоохоронного органу.

В подальшому, ОСОБА_4 усвідомлюючи, що перед ним знаходяться працівники правоохоронного органу, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, нехтуючи загальноприйнятими правилами поведінки в суспільстві, перебуваючи у громадському місці, почав висловлюватись на адресу вказаних працівників поліції нецензурною лайкою та перешкоджати нормальній діяльності правоохоронного органу.

Свої дії ОСОБА_4 супроводжував активним фізичним опором (протидією) законним вимогам працівників поліції та застосував фізичну силу по відношенню до старшого оперуповноваженого ВКП Ужгородського ВП ГУНП ОСОБА_6 , заступника начальника ВКП Ужгородського ВП ГУНП ОСОБА_7 та старшого оперуповноваженого ВКП Ужгородського ВП ГУНП ОСОБА_8 , яка виразилась у розмахуванні обома руками та ногами, відштовхував їх від себе, виривався та намагався втекти з місця вчинення правопорушення, в результаті чого розірвав куртку потерпілому ОСОБА_6 , намагався неодноразово нанести тілесні ушкодження працівникам правоохоронного органу, тим самим перешкоджав працівникам ВКП Ужгородського ВП ГУНП виконувати покладені на них повноваження та службові обов`язки.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 342 КК України, тобто опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 11.10.2021 року між прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 та призначити останньому визначену в угоді міру покарання.

Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 не скористалися правом на участь у судовому засіданні та подали заяви, згідно яких просили провести розгляд справи у їх відсутності, з мірою покарання, визначеною в угоді про визнання винуватості погоджуються.

Обвинувачений у підготовчому судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав та надав суду згоду на затвердження угоди про визнання винуватості, вказавши, що він повністю розуміє свої права та характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України та п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, які йому роз`яснені судом.

Захисник обвинуваченого у підготовчому судовому засіданні просив угоду про визнання винуватості затвердити.

Заслухавши сторони, дослідивши зміст угоди стосовно свідомої добровільної узгодженості сторонами її істотних умов, суд доходить до наступного висновку.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе виним, згідно з положеннями ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжкого злочину. Він розуміє права, визначені п.п. 1, 4 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Угода не суперечить вимогам КК та КПК України, а тому, суд приходить до переконання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості.

Подана на розгляд суду угода відповідає вимогам кримінального процесуального закону. Правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна. Шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільною, тобто не наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Із змісту угоди слідує, що прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо всіх істотних обставин даного кримінального провадження, обвинувачений у повному обсязі обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчинених діяннях.

Також, сторонами визначено узгоджене ними покарання за ч. 2 ст. 342 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 /один/ рік.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, зміст обвинуваченому, яких роз`яснено.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена і його дії кваліфіковано за ч. 2 ст. 342 КК України, тобто опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжує покарання судом не встановлено.

Виходячи з вищенаведеного, враховуючи конкретні обставини справи, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також вимоги ч. 2 ст. 65 КК України, відповідно до яких особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення, попередження нових злочинів, та враховуючи вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання в межах санкції ч. 2 ст. 342 КК України у виді позбавлення волі на певний строк та призначає узгоджене сторонами вид і міру покарання, відповідно до угоди про визнання винуватості від 11 жовтня 2021 року, укладеної між прокурором у кримінальному провадженні та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Початок строку відбування покарання за даним вироком слід рахувати відповідно до ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28 липня 2020 року по справі № 308/7094/20.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК УКраїни.

Судові витрати по справі відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 314,369,370,373,374,376,473,475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 11 жовтня 2021 року між прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001063 від 05.04.2019 року.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України та призначити йому покарання у виді 1 /одного/ року позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання рахувати з моменту його фактичного затримання, а саме з 13 год. 30 хв. 25 липня 2020 року.

Речові докази: балонову куртку темно-синього кольору з написом на бирці «FASHION FADDISH», яка повернута на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 вважати повернутою за належністю.

Судові витрати по справі відсутні.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

Оскарження вироку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорення встановлених досудовим розслідуванням обставин не допускається.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1