Справа № 1-302/11
Провадження № 1/1805/9535/11
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.01.2022 року

Зарічний районний суд м.Суми в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Суми розгляд заяви ОСОБА_3 , про скасування арешту, який був вжитий на підставі постанови прокурора від 22.03.2011 року про накладення арешту на майно у кримінальній справі про обвинувачення ОСОБА_3 за ст. 368 ч.1 , ст. 366 ч.1 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Заявниця ОСОБА_3 звернулась до суду із заявою про скасування арешту майна, а саме: житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 та її сину ОСОБА_4 . На даний час її стало відомо про наявність такої постанови, вважає що такий арешт підлягає скасуванню, оскільки вирок по даному кримінальному провадженню виконано, цивільний позов в рамках кримінальної справи не заявлявся. Також, зазначила, що накладений прокурором арешт на нерухоме майно позбавляє її та співвласника домоволодіння за вказаною адресою, вільно розпоряджатися власністю.

В судове засідання учасники провадження не прибули, тому у відповідності ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали заяви та матеріали кримінальної справи 1-302/11 ( кримінальна справа № 11840018), об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду заяви і вирішення її по суті, приходить до наступного висновку.

Вироком Зарічного районного суду міста Суми від 25.08.2011 року ОСОБА_3 у пред`явленому її обвинуваченні: за ст. 368 ч.1 , ст. 366 ч.1 КК України КК України визнано винуватою та призначено покарання у вигляді штрафу у розмірі 10 000 грн. без позбавлення права займати певні посади, крім того, серед іншого, вирішена доля речових доказів та судових витрат.

Вирок суду першої інстанції не оскаржувався .

Згідно п.9 Перехідних положень КПК України, запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

У відповідності до ч.2 ст. 125 КПК України (у ред. 1960 р.) у справах про злочини, за які кримінальним законом передбачена конфіскація майна, слідчий зобов`язаний вжити необхідних заходів забезпечення виконання вироку в частині можливої конфіскації майна, склавши про це постанову.

Згідно ч.6 ст. 126 КПК України (в ред. 1960 року) накладення арешту на майно скасовується постановою слідчого, коли в застосуванні цього заходу відпаде потреба.

Вимоги п.10 ч.1 ст.324 КПК України передбачають, що постановляючи вирок, суд повинен вирішити такі питання : що зробити з майном, описаним для забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч.1 ст.409 КПК України (в ред. 1960 року) питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, включаючи визначення розміру і розподілення судових витрат, якщо суд не вирішив цих питань, вирішуються судом, який постановив вирок.

Порядок вирішення питань, зв`язаних з виконанням вироку передбачений ст. 411 КПК України ( в ред. 1960 року).

Враховуючи, що ОСОБА_3 подала письмову заяву про непідтримання клопотання про скасування арешту на нерухоме майно, суд вважає за необхідне відмовити у його задоволенні, роз`яснивши заявнику про можливість повторного звернення до суду в разі наявності підстав.

Керуючись ст.ст.324, 409, 411 КПК України (в редакції 1960 року), п.9 Перехідними положеннями кримінального процесуального кодексу України від 13 квітня 2012 року, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У клопотанні ОСОБА_3 про скасування арешту на майно - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення ухвали, можуть оскаржити її протягом семи днів з отримання копії ухвали суду.

Суддя: ОСОБА_5 -Когер