УХВАЛА
Іменем України

02 листопада 2021 р. м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ;

представника власника майна ОСОБА_4 ,

власника майна ОСОБА_5 ,

розглянувши в м. Полтава клопотання старшого слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією в м. Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, старшого лейтенанта Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 , погоджене прокурором Полтавської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_6 , про арешт майна, матеріали кримінального провадження №0000167 від 14.07.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000167 від 14.07.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який працює на посаді оперуповноваженого сектору спеціальної поліції відділу кримінальної поліції Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який працює на посаді оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області та іншими наразі не встановленими особами, будучи службовими особами, на виконання свого злочинного умислу, діючи умисно 27.10.2021, близько 23 год. 35 хв., перебуваючи на ділянці місцевості, що розташована між с. Водяне та с. Стінка Полтавського району, затримавши в порушення вимог чинного законодавства на місці збуту-придбання паливо-мастильних матеріалів, мешканця с. Стінки, Полтавського району, ОСОБА_8 , діючи всупереч інтересам служби та з метою особистого збагачення, висловили останньому прохання про надання неправомірної вигоду у сумі 35 000 грн., за неповідомлення органу досудового розслідування про факт виявлення злочину та подальше не притягнення до кримінальної відповідальності. В подальшому ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , 28.10.2021 року, близько 00 год. 10 хв. перебуваючи біля будинку АДРЕСА_1 , після отримання частини раніше визначеної суми неправомірної вигоди від ОСОБА_8 у розмірі 1000 доларів США (що відповідно до офіційного курсу гривні до іноземних валют, а саме долару США еквівалентно 26 371,2 грн.) затримані працівниками правоохоронних органів та їх протиправна діяльність припинена.
Таким чином, в діях ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

28.10.2021 слідчими ТУ ДБР у м. Полтаві затримано ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. В ході затримання проведено особистий обшук ОСОБА_5 , за результатами проведення якого було виявлено та вилучено:

- мобільний телефон «IphoneIMEI НОМЕР_1 » з інстальованою сім-карткою «Vodafone НОМЕР_2 »;

- мобільний телефон «Iphone» у корпусі білого кольору з інстальованою сім-карткою «Vodafone 55»;

- паливнакартка «WOG -31223 10л А92»;

- паливнакартка «WOG -56055 10л А92»;

- аркушпаперу з чорновимизаписами;

- GPS-трекер з інстальованою сім-карткою «Київстар НОМЕР_3 »;

- флеш-накопичувач у корпусі білого кольору з маркуванням «»;

- цифровий пристрій «Olympus 4 Gb»;

- флеш-накопичувач «KingstoneDTMini 4 Gb»;

- службове посвідчення на ім`я: ОСОБА_5 , ПТП № НОМЕР_4 , видане 24.09.2020;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «Mitsubishi Lancer», д.н.з. НОМЕР_5 (бланк НОМЕР_6 ).

Постановою старшого слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві від 28.10.2021 вилучене в ході проведення обшуку майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000167 від 14.07.2021.

У зв`язку із вище наведеним, вилучені предмети мають безпосереднє значення для встановлення обставин події. Є гостра необхідність у дослідженні їх в умовах експертних установ з метою подальшого доказування у кримінальному провадженні та встановлення особи винної у скоєні злочину, тому слідчий і звернувся до суду з потребою у накладенні арешту на вищезазначене майно, власником якого являється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ..
Слідчий у судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити з тих підстав, що дані речі можуть зберігати на собі сліди кримінального правопорушення та можуть слугувати доказами кримінального провадження.

Власник майна та представник власника майна у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, у зв`язку з тим, що постанова слідчого про визнання речовими доказами від 28.10.2021 р. є формальною, винесеною з порушенням ст. 110 КПК України, так як немає жодної підстави для визнання зазначених речей речовими доказами, оскільки вони не несуть в собі жодної інформації про кримінальне правопорушення, розпочате 14.07.2021 р.. Адвокат ОСОБА_4 вважає, що дані речі не містять доказового значення, відповідно до ст. 98 КПК України, тому просив відмовити в задоволенні клопотання в повному обсязі.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Так, судом встановлено, що 14.07.2021 відомості про кримінальне правопорушення були внесені до ЄРДР за №0000167 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Згідно з п.7 ч.2 ст.131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч.5 ст.132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч.7 ст.237 КПК України, при огляді слідчий, прокурор або за їх дорученням залучений спеціаліст має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення оглянутого місця чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

В частині 1 ст.170 КПК України закріплено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з п.п. 1, 3, 5, 6 ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого,засудженого, третіх осіб.

В ч.3 ст.170 КПК України закріплено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Постановою слідчого про визнання речовими доказами та приєднання речових доказів до кримінального провадження, мобільний телефон «Iphone IMEI НОМЕР_1 » з інстальованою сім-карткою «Vodafone НОМЕР_2 »; мобільний телефон «Iphone» у корпусі білого кольору з інстальованою сім-карткою «Vodafone 55»; паливнакартка «WOG -31223 10л А92»; паливнакартка «WOG -56055 10л А92»; аркуш паперу з чорновими записами; GPS-трекер з інстальованою сім-карткою «Київстар НОМЕР_3 »; флеш-накопичувач у корпусі білого кольору з маркуванням «»; цифровий пристрій «Olympus 4 Gb»; флеш-накопичувач «Kingstone DT Mini 4 Gb»; службове посвідчення на ім`я: ОСОБА_5 , ПТП № НОМЕР_4 , видане 24.09.2020; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «Mitsubishi Lancer», д.н.з. НОМЕР_5 (бланк НОМЕР_6 ), належить ОСОБА_5 , визнано речовими доказами.

Згідно з ч.11 ст.170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

З огляду на положення ч.2 ст.170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

У даному випадку, не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню, а тому накладення арешту потрібно з метою збереження речових доказів.

Беручи до уваги викладене з урахуванням наявних доказів та з`ясованих обставин у кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість клопотання та наявність достатніх правових підстав для арешту майна. При цьому враховує наслідки арешту майна, розумність та співмірність таких обмежень завданням кримінального провадження.

На даному етапі досудового розслідування його потреби виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, оскільки існує пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються органом досудового розслідування, та метою, яку прагнуть досягти, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Всі інші питання, фактичні обставини кримінального провадження, а також питання належності та допустимості доказів не є предметом розгляду слідчого судді на даній стадії кримінального провадження, та вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчим доведено необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

Беручи до уваги викладене з урахуванням наявних доказів та з`ясованих обставин у кримінальному провадженні, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість клопотання та наявність достатніх правових підстав для часткового арешту майна. При цьому враховує наслідки арешту майна, розумність та співмірність таких обмежень завданням кримінального провадження.

Таким чином, клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.

Слідчий суддя вважає, що сторона обвинувачення не довела необхідність у накладенні арешту на: паливну картку «WOG - 31223 10л А92», паливну картку «WOG -56055 10л А92», тому що, як вбачається із матеріалів клопотання, зазначені речі не являються об`єктами чи предметами ймовірного злочину та не можуть слугувати доказами у даному кримінальному провадженні. Тому в цій частині клопотання необхідно відмовити.

З метою виконання завдання арешту майна, слідчий суддя вважає за можливе накласти арешт на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «Mitsubishi Lancer», д.н.з. НОМЕР_5 (бланк НОМЕР_6 ), з позбавленням права на відчуження та розпорядження, без позбавлення права користування, власником якого являється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ..
Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що відповідно до ст.174 КПК України за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала або арешт накладено необґрунтовано, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

Керуючись ст.ст. 100, 131-132, 167-168, 170,172,173, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією в м. Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, старшого лейтенанта Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 , погоджене прокурором Полтавської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_6 , про арешт майна, матеріали кримінального провадження №0000167 від 14.07.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України задовольнити частково.
Накласти арешт на майно з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування, виявлене та вилучене 28.10.2021 року в ході затримання та особистого обшуку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на належне йому майно, а саме:
- мобільний телефон «Iphone IMEI НОМЕР_1 » з інстальованої сім-карткою «Vodafone НОМЕР_2 »;

- мобільний телефон «Iphone» у корпусі білого кольору з інстальованою сім-карткою «Vodafone НОМЕР_7 »;

- аркуш паперу з чорновими записами;

- GPS-трекер з інстальованою сім-карткою «Київстар НОМЕР_3 »;

- флеш-накопичувач у корпусі білого кольору з маркуванням «»;

- цифровий пристрій «Olympus 4 Gb»;

- флеш-накопичувач «Kingstone DT Mini 4 Gb»;

- службове посвідчення ОСОБА_5 ПТП № НОМЕР_4 , видане 24.09.2020;

а також накласти арешт на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «Mitsubishi Lancer» д.н.з. НОМЕР_5 (бланк НОМЕР_6 ) з позбавленням права на відчуження та розпорядження, без позбавлення права користування.
В іншій частині клопотання відмовити.

Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, його захисника, у порядку, передбаченому частиною 1 статті 174 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .