Провадження № 1-кп/243/259/2021
Справа №243/4418/20
УХВАЛА
Іменем України

20 серпня 2021 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області, у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4 ,
обвинувачених: ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні за допомогою звуко- та відеозаписувальних технічних засобів, в режимі відеоконференції в залі № 6 Слов`янського міськрайонного суду кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк Донецької області, громадянина України, раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Донецьк Донецької області, громадянина України, раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 та мешкає за адресою: АДРЕСА_4

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 258-5 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Слов`янського міськрайонного суду Донецької області знаходяться матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 258-5 КК України.
Під час підготовчого судового засідання захисником обвинуваченого ОСОБА_6 , адвокатом ОСОБА_4 було заявлено клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, яке мотивоване тим, що в обвинувальному акті не зазначено прізвище, ім`я та по батькові усіх слідчих та прокурорів, які приймали участь у проведені досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню. Крім того, на переконання захисника, обвинувальний акт відносно обвинувачених не відповідає вимогам п.5 ч.2 ст. 291 КПК України, оскільки прокурором в обвинувальному акті не викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, що створює протиріччя в обвинуваченні.

В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_5 і ОСОБА_6 підтримали клопотання захисника ОСОБА_4 та просили повернути обвинувальний акт прокурору.
Прокурор ОСОБА_3 заперечував проти задоволення клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_4 та вказав, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , який міститься в матеріалах кримінального провадження відповідає вимогам ст. 291 КПК України.
Вислухавши пояснення та доводи учасників судового розгляду, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд прийшов до наступного.
Згідно п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення - обвинувачення - твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Обвинувальний акт, відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам ст. 291 КПК України, та містити відомості, зазначені в ч. 2 цієї статті.
Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України, суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.
Отже повернення обвинувального акту прокурору, передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність в ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.
Так суд зазначає, що обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором та розширеному тлумаченню не підлягають.
Відповідно до роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених в інформаційному листі від 03.10.2012 року «Про порядок здійснення підготовчого судового провадження відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України», у підготовчому судовому засіданні суд повертає обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, зокрема, якщо він містить положення, що суперечать одне одному, у ньому наведено недопустиму натуралізацію опису злочину, він не підписаний слідчим (за винятком випадків, коли прокурор склав його самостійно) чи не затверджений прокурором, або до нього не долучено передбачені законом додатки.
Щодо доводів захисника про більш інформативне викладення анкетних даних обвинувачених в обвинувальному акті та зазначення відомостей, які не передбачені у ст. 291 КПК України, суд зазначає, що ці обставини є такими, що не перешкоджають призначенню справи до судового розгляду та проведення судового розгляду по суті. Крім того на думку суду зазначені відомості можуть бути відредаговані і в ході судового слідства без будь яких складнощів.
Щодо формулювання обвинувачення в обвинувальному акті, то суд зазначає, що чинне законодавство вимагає обов`язкове відображення в обвинувальному акті трьох складників: фактичні обставини кримінального правопорушення; правової кваліфікації; формулювання обвинувачення.
Системний аналіз положень кримінального процесуального законодавства свідчить, що обвинувальний акт є результатом оцінки слідчим та прокурором отриманих протягом досудового розслідування доказів вчинення кримінального правопорушення, які будуть перевірені судом в межах судового розгляду. Тому він має містити деталізований опис фактичних обставин кримінального правопорушення, який дозволить суду прийняти рішення про призначення судового розгляду на підставі цього обвинувального акта.
Розуміння поняття «формулювання обвинувачення» як складової частини обвинувального

акта має визначатися у логічному зв`язку з положеннями ст. 373 КПК, які визначають вимоги до змісту вироку та оперують поняттям «формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним».
Таким чином, на підставі встановлених органом досудового розслідування фактичних обставин кримінального правопорушення з урахуванням п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України зміст формулювання обвинувачення, як складової частини обвинувального акта, яке лише буде підлягати доведенню під час судового розгляду та в аспекті ст. 338 КПК не завжди може бути остаточним на момент його надходження до суду, має містити формулювання вчиненого особою діяння, передбаченого КК України, із зазначенням місця, часу, способу вчинення, наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів його вчинення.
У зв`язку з чим суд вважає, що зазначення органом досудового слідства в обвинувальному фактичних обставин у справі, які на думку захисника є недоведеними та незрозумілими, є результатом оцінки слідчим отриманих протягом досудового розслідування доказів та обставин вчинення кримінального правопорушення, які будуть предметом дослідження і оцінки судом під час судового розгляду та які на теперішній час не перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.
Доводи захисника про не зазначення в обвинувальному акті повних анкетних даних всіх слідчих та всіх прокурорів, які приймали участь на досудовому слідстві вказаного кримінального провадження, суд вважає необгрунтованими, оскільки положення ст. 291 КПК України містять вказівку щодо обов`язковості зазначення анкетних відомостей лише кожного обвинуваченого по справі та кожного потерпілого по справі.
Зазначення анкетних даних в обвинувальному акті по даному кримінальному провадженню лише того слідчого, який склав обвинувальний акт, а саме ОСОБА_7 та того прокурора який його затвердив, а саме ОСОБА_8 , на переконання суду повністю відповідає вимогам ч.2 ст. 291 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 291, 314, 314-1, 331, 376 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про повернення обвинувального акту прокурору відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 27.08.2021 року.

Суддя Слов`янського
міськрайонного суду
Донецької області ОСОБА_1