Справа № 504/1950/21
Номер провадження 1-кп/504/482/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.01.2022 року смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурорів Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_3 , ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Доброслав Одеського району Одеської області матеріали кримінального провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Суворове Ізмаїльського району Одеської області, громадянина України, освіта середня-спеціальна, неодруженого, працюючого за наймом, проходив військову службу за контрактом на посаді номера обслуги кулеметного взводу 3 механізованого батальйону, військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

- у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого

ст.407 ч.4 КК України ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи військову службу на посаді номера обслуги кулеметного взводу 3 механізованого батальйону, військової частини, у військовому званні «солдат», в порушення вимог ст.ст.2, 9, 11, 16, 127, 128, 129, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, 11.03.2021р. о 08 год., без поважних причин самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , та ухилявся від проходження військової служби до 17 год. 27.05.2021р., проводячи вільний час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків з військової служби.

Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні (злочині) визнав повністю та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорюючи доказів по даній справі, здобутих органами досудового слідства, при цьому пояснив, що 22.09.2020р. його призвано ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу за контрактом та направлено для її проходження до військової частини НОМЕР_1 , яка розташовується за адресою: АДРЕСА_3 . 24.09.2020р. він уклав з міністерством оборони України в особі командира військової частини НОМЕР_1 контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посаді осіб рядового складу строком на три роки. Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по строковій службі) №186 від 24.09.2020 р. він прийнятий наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 24.09.2020 р. №130-РС та призначений на посаду розвідника-навідника 2 розвідувального відділення розвідувального взводу 3 механізованого батальйону та з цього ж дня зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та поставлений на всі види забезпечення. В подальшому, його відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) №156-РС від 02.11.2020 р. призначено на посаду номеру обслуги кулеметного взводу 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 . 11.03.2021р. о 08 год. він свідомо без поважних причин самовільно залишив розташування військової частини, ухилявся від проходження військової служби по 27.05.2021р., займаючись особистими справами. 27.05.2021р. о 17 год. він усвідомлюючи протиправність і помилковість своїх дій, добровільно та з власної ініціативи прибув до Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері, та повідомив про себе. У вчиненому злочині розкаявся, не заперечував проти розгляду кримінального провадження щодо нього в порядку ч.3 ст.349 КПК України.

Зі вступною промовою учасники процесу виступити відмовилися.

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорювали фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви у добровільності їх позиції, вислухавши думку учасників процесу і роз`яснивши їм наслідки розгляду справи в порядку ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів, щодо обставин, які ніким не оспорюються.

Оцінюючи вищевикладене, суд приходить до висновку про винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину).

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ст.407 ч.4 КК України, за ознаками самовільного залишення військової частини, вчиненого в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчиненого військовослужбовцем (крім строкової служби).

Призначаючи покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винуватого, в тому числі матеріали наданої досудової доповіді, обставини справи, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд, зокрема, враховує особу ОСОБА_5 , те, що він раніше не судимий, на обліку у лікарів: нарколога, психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання, скоїв умисне кримінальне правопорушення (злочин), яке відноситься до категорії тяжких відповідно до ст.12 КК України.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до положень ст.66 КК України, являється щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні (злочині), активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до положень ст.67 КК України, судом не встановлено.

В судових дебатах прокурор Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_4 просив суд застосувати до обвинуваченого ст.ст.75, 76 КК України, тобто звільнити його від відбування покарання з випробуванням та покласти відповідні обов`язки.

За таких обставин суд вважає, що при обранні ОСОБА_5 міри покарання у виді позбавлення волі, можливим застосувати дію ст.75 КК України, з виконанням покладених на нього обов`язків відповідно до ст.76 КК України, оскільки його виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений. Речових доказів та процесуальних витрат по справі немає.

Керуючись ст.ст.349, 371-373, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.407 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

Застосувати ст.75 КК України і звільнити ОСОБА_5 , від відбування покарання, призначеного судом за даним вироком з випробуванням, якщо протягом 1 (одного) року 6 (шести) місяців іспитового строку ОСОБА_5 не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення, крім з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1