Справа № 569/403/22
УХВАЛА

12 січня 2022 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в особі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Рівненської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонні сфері ОСОБА_3 про надання дозволу на затримання з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосовування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор, у рамках кримінального провадження №0000007 від 27 березня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України, що розслідується Третім слідчим відділом (із дислокацією у м. Рівне) Територіального управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, звернувся до слідчого судді із вказаним клопотанням.
Своє клопотання обґрунтовує тим, що 06 жовтня 2020 року гр. ОСОБА_4 , уклав контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу терміном на 6 (шість) місяців, після чого відправлений для подальшого проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 (постійне місце дислокації АДРЕСА_1 ).

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №260 від 05 жовтня 2021 року солдата ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 , поставлено на всі види забезпечення, вважається таким, що прийняв посаду стрільця-зенітника зенітного ракетного взводу зенітної ракетної батареї зенітного ракетного дивізіону військової частини НОМЕР_1 .

Вимоги ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язують кожного захищати Вітчизну, суверенітет і територіальну цілісність України.

Будучи військовослужбовцем Збройних Сил України солдат ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, а також твердо знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, дотримуватись правил забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, внутрішнього порядку, у службовий час постійно знаходитись у розташуванні військової частини або місця служби і не залишати їх без відповідного дозволу командира (начальника).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України», ч. 8 ст. 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Згідно ч.5 ст.4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» вид, обсяги, порядок і строк проведення мобілізації визначається Президентом України в рішенні про її проведення.
Згідно Указів Президента України № 303/2014 від 17 березня 2014 року та №15/2015 від 14 січня 2015 року в Україні оголошена часткова мобілізація, заходи якої тривають на даний час.

Рішення про демобілізацію із внесенням його на затвердження Верховною Радою України приймає Президент України. На даний час відповідних рішень Президентом України не приймалося, відтак в Україні діє особливий період.
Разом із тим, солдат ОСОБА_4 , у порушення вимог вищевказаного законодавства, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом Збройних Сил України, із метою ухилитися від військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, 18 лютого 2021 року близько 08 години 20 хвилин самовільно залишив розташування польового збору військової частини НОМЕР_1 , яка тимчасово дислокувалася на території Рівненського загальновійськового полігону у АДРЕСА_2 , відправившись у невідомому напрямку, проводить час на власний розсуд та обов`язки військової служби не виконує, припинивши тим самим виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту суверенітету, територіальної цілісності та недоторканості України.

10 січня 2022 року ОСОБА_4 , у зв`язку із не встановленням місця перебування останнього, у порядку ст. ст. 111, 112, ч. 2 ст. 135, ч. 1 ст. 278 КПК України, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України (чинної із 05 березня 2015 року), зокрема, вручено у спосіб, передбачений для вручення повідомлень за місцем проживання дорослому члену сім`ї.

10 січня 2022 року підозрюваного ОСОБА_4 оголошено у розшук.

Станом на момент внесення даного клопотання солдат ОСОБА_4 у розташування військової частини НОМЕР_1 не повернувся, про своє місце перебування командирів (начальників), а також правоохоронні органи не повідомив, місце перебування останнього не відоме, згідно наявних даних перетнув державний кордон та перебуває за межами країни, у зв`язку з цим продовжує ухилятись від військової служби без будь-яких поважних причин чим продовжує вчиняти кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 408 КК України.

ОСОБА_4 підозрюється у дезертирстві, тобто у самовільному залишенні військової частини з метою ухилитися від військової служби, вчиненого в умовах особливого періоду, крім воєнного стану тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України (чинної із 05 березня 2015 року).

Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 408 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів санкцією якого передбачено карання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років.

Підозра ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України, підтверджується зібраними доказами, а саме: матеріалами службового розслідування військової частини НОМЕР_1 , протоколами допитів свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та іншими документальними матеріалами.

Солдат ОСОБА_4 переховується від органів досудового розслідування та/або суду та продовжує кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, а саме продовжує вчиняти кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 408 КК України, тобто існують ризики, передбачені п. п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Показами свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , підтверджується факт самовільного залишення військової частини НОМЕР_1 та ухилення від проходження військової служби солдатом ОСОБА_4 із 18 лютого 2021 року по даний час, оскільки останній до військової частини не повертався, до виконання обов`язків військової служби не приступав, на даний час не звільнений в запас.

Відповідно до п.4 ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Покликаючись на викладжене, прокурор вказує на необхідність надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_4 з метою приводу його для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Прокурор в судовому засіданні просив задоволити клопотання з підстав викладених у ньому та не фіксувати судовий процес технічними засобами.
З урахуванням заяви прокурора, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.
Відповідно до ст. 188 КПК України, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутись з клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Це клопотання може бути подане одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Згідно ч. 1 ст. 189 КПК України, слідчий суддя, суд не має права відмовити в розгляді клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного, обвинуваченого, навіть якщо існують підстави для затримання без ухвали суду про затримання з метою приводу.
Частиною 4 вищевказаної статті передбачено, що слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду; одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.
Так, судом встановлено, що у рамках кримінального провадження №0000007 від 27 березня 2021 року, 10 січня 2022 року ОСОБА_4 , у зв`язку із не встановленням місця перебування останнього, у порядку ст. ст. 111, 112, ч. 2 ст. 135, ч. 1 ст. 278 КПК України, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України (чинної із 05 березня 2015 року), зокрема, вручено у спосіб, передбачений для вручення повідомлень за місцем проживання дорослому члену сім`ї.

На даний час місце перебування ОСОБА_4 не відоме, на виклики слідчого та прокурора він не з`являється та про причини неявки не повідомляє.
10 січня 2022 року підозрюваного ОСОБА_4 оголошено у розшук.

Наданням відповідних доручень органам поліції за місцем проживання ОСОБА_4 встановити його місцезнаходження не представилося за можливе. Згідно повідомлення Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 23 вересня 2021 року ОСОБА_4 перетнув державний кордон України та перебуває за межами країни.

Окрім того, встановлено, що ОСОБА_4 проживає на віддаленій відстані від органу досудового розслідування, прокуратури та суду (Волинська область, Луцький район, село Галичани), підозрюється у вчиненні тяжкого військового злочину, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України, а тому може ухилятися від органів досудового розслідування та суду, відправитися у невідомому напрямку, в тому числі перетнувши державний кордон.

Підозрюваний ОСОБА_4 переховується від органів досудового розслідування та прокуратури, про своє місце перебування командирів (начальників), правоохоронні органи, інші державні органи та органи місцевого самоврядування не повідомив, продовжує вчиняти кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 408 КК України. ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, за місцем служби характеризується негативно, раніше притягався до кримінальної відповідальності вироком Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 03 жовтня 2018 року за ч. 4 ст. 407 КК України із призначенням покарання 3 (три) роки позбавлення волі та звільненням від відбування покарання із випробуванням 1 (один) рік (судимість погашена в силу ст. 89 КК України), за місцем реєстрації не проживає, його місце проживання не відоме, а тому інший більш м`який запобіжний захід, не зможе забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_4 , покладених на нього обов`язків.

Вищевказані докази вказують на обґрунтовану підозру у вчиненні ОСОБА_4 вказаного кримінального правопорушення.
Таким чином, прокурором у своєму клопотанні та при його розгляді доведено, існування обставин, передбачених п. п. 1, 2 ч. 4 ст. 189 КПК України, оскільки ОСОБА_4 , який обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України, переховується від органів досудового слідства, у зв`язку з чим оголошений у розшук, ухиляється від явки до слідчого, що вказує на ризик передбачений пунктом 1 частини 1 статті 177 КПК України, а також те, що по даному кримінальному провадженню внесено клопотання про застосування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і для забезпечення його явки для розгляду даного клопотання, є достатні підстави для надання дозволу на затримання ОСОБА_4 , з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178,183,187-190,372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання задоволити.
Надати дозвіл на затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Горохів, Волинської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , військовослужбовця військової служби за контрактом Збройних Сил України, з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвала втрачає законну силу з моменту приводу підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до суду, або по закінченню шести місяців із дати постановлення ухвали, добровільного з`явлення підозрюваного до слідчого судді, про що слідчий суддя, суд повідомляє прокурора; відкликання ухвали прокурором.
Копію ухвали для виконання направити до Третього слідчого відділу (із дислокацією у м. Рівне) Територіального управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому та для контролю прокурору Рівненської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонні сфері ОСОБА_3 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1