Справа № 143/925/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2021 року м. Погребище
Погребищенський районний суд Вінницької області
в складі:головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Погребище Вінницької області клопотання Міністерства юстиції України в особі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Хмельницький) про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, освіта середня спеціальна, засудженого 14.05.2020 року Ленінським районним судом м. Барнаула Алтайського краю за ч.3 ст.30, п. «г» ч.4 ст.228.1 КК РФ до покарання у вигляді 6 (шести) років позбавлення волі з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму без додаткових покарань,-

В С Т А Н О В И В:

31 серпня 2021 року Міністерство юстиції України в особі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Хмельницький) звернулося до суду з клопотанням про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України відносно громадянина України ОСОБА_4 .
Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_4 було засуджено вироком Ленінського районного суду м. Барнаул Алтайського краю від 14.05.2020 року, що набрав законної сили 26.05.2020 року, до покарання у вигляді 6 (шести) років позбавлення волі за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.30, п. «г» ч.4 ст.228.1 Кримінального кодексу Російської Федерації (замах не незаконний збут наркотичних засобів, з використанням засобів інформаційно - телекомунакаційних мереж (включаючи мережу «Інтернет»), групою осіб за попередньою змовою, у великому розмірі), що також є караним діянням відповідно до законодавства України про кримінальну відповідальність відповідно до статей 15, 307 КК України.
ОСОБА_4 на даний час відбуває покарання в ФКУ ВК-10 УФСВП Росії по Алтайському краю, кінець строку відбуття покарання 11.02.2026 року.
ОСОБА_4 висловив бажання бути переданим для відбування покарання в Україну.
Останнє відоме місце проживання (місце реєстрації) ОСОБА_4 в Україні: АДРЕСА_1 .
Крім того, у клопотанні зазначено, що відповідно до вироку суду ОСОБА_4 повинен сплатити процесуальні витрати в розмірі 9257 руб. 50 коп. Згідно із довідкою бухгалтерії ФКУ ВК-10 УФСВП Росії по Алтайському краю в установі є виконавчий лист №ФС від 14.05.2020 року про стягнення із засудженого ОСОБА_4 згаданих процесуальних витрат, утримання по якому не проводилося.
З метою забезпечення виконання в Україні покарання, призначеного громадянину України судом Російської Федерації, та посилаючись на ст. 9 Конституції України, ст.ст. 9-11 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, ст.ст. 606-610 КПК України, Міністерство юстиції України просить визначити за Кримінальним кодексом України правову кваліфікацію діяння, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнано винним вироком Ленінського районного суду м. Барнаул Алтайського краю від 14.05.2020 року, а також визначити строк позбавлення волі, що підлягає відбуванню засудженим ОСОБА_4 згідно з Кримінальним кодексом України.
В судове засідання представник Міністерства юстиції України не з`явився.
Прокурор Липовецького відділу Немирівської окружної прокуратури ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримала та просила його задовольнити. Вважає, що діяння засудженого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.3 ст.15, ч.2 ст.307 КК України та визначити йому для відбування покарання у вигляді позбавлення волі строком на 6 років без конфіскації майна, оскільки таке додаткове покарання не було призначено вироком суду Російської Федерації. Початок строку відбуття покарання, на думку прокурора, необхідно обчислювати з моменту набрання вироком законної сили. При цьому в строк відбування покарання необхідно зарахувати строк попереднього ув`язнення. Також зауважила, що підстав для стягнення із засудженого процесуальних витрат, пов`язаних із наданням йому правової допомоги адвокатом, немає, так як такий вид процесуальних витрат не передбачений кримінальним процесуальним законодавством України.

Заслухавши думку прокурора та дослідивши матеріали клопотання, суд вважає, що клопотання Міністерства юстиції України підлягає задоволенню, виходячи із такого.
Згідно зі ст. 9 Конвенції про передачу засуджених (Страсбург, 21 березня 1983 року), до якої Україна приєдналася на підставі Закону України «Про приєднання України до Європейської конвенції про передачу засуджених осіб, 1983 рік» № 337/95-ВР від 22.09.1995 року, компетентні органи держави виконання вироку: а) продовжують виконання вироку одразу або на основі судової чи адміністративної постанови згідно з положенням статті 10; b) визнають вирок з використанням судової або адміністративної процедури своєї держави і таким чином замінюють міру покарання, призначену в державі винесення вироку, мірою покарання передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин згідно положення статті 11.
Відповідно до ч.1 ст.602 КПК України вирок суду іноземної держави може бути визнаний, виконаний на території України у випадках і в обсязі, передбачених міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
За ч.1 ст.610 КПК України клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду іноземної держави у відповідальність із законодавством України відповідно до частини третьої статті 609 цього Кодексу, розглядає суд першої інстанції за останнім відомим місцем проживання засудженої особи в Україні або за місцем знаходження Міністерства юстиції України, протягом одного місяця з моменту його надходження. Судовий розгляд здійснюється за участю прокурора.
Судом встановлено, що 14.05.2020 року громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , українець, громадянин України був засуджений вироком Ленінського районного суду м. Барнаул Алтайського краю за ч.3 ст.30, п. «г» ч.4 ст.228.1 КК Російської Федерації до 6 (шести) років позбавлення волі з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму без додаткових покарань.
Строк відбуття покарання визначено рахувати з дня вступу вироку у законну силу; зараховано у строк покарання у вигляді позбавлення волі строк тримання засудженого під вартою до ухвалення вироку з 13.02.2020 року до вступу даного вироку в законну силу на підставі п. «а» ч.3.1 і ч.3.2 ст.72 КК Російської Федерації із розрахунку один день за один день.
Стягнуто із засудженого ОСОБА_4 процесуальні витрати в дохід держави в федеральний бюджет в розмірі оплати адвокату за його захист на слідстві і в суді в сумі 9257 рублів 50 копійок (а.с.12-23).
Згідно з розпорядженням судді Ленінського районного суду м. Барнаул Алтайського краю від 27.05.2020 року №1-259/2020 вирок набрав законної сили 26 травня 2020 року (а.с.25).
Під час відбування покарання на території Російської Федерації засуджений ОСОБА_4 звернувся із письмовою завою від 18.09.2020 року до начальника ФКУ ВК-10 УФСВП Росії по Алтайському краю, в якій просив перевести його для подальшого відбування покарання в Україну (а.с.28).
В матеріалах клопотання також міститься довідка від 21.09.2020 року про стан здоров`я засудженого, згідно якої останній за час відбування покарання у ФКУ ВК-10 УФСВН Росії по Алтайському краю за медичною допомогою не завертався, в даний час стан здоров`я задовільний (а.с.41).
Відповідно до характеристики, затвердженої 21.09.2020 року начальником ФКУ ВК-10 УФСВН Росії по Алтайському краю, ОСОБА_4 підтримує зв`язок з близькими родичами в установленому законом порядку, після звільнення має намір повернутися в Україну, характеризується позитивно (а.с.30, 31).
Згідно із відомостями, що містяться в паспорті громадянина України серії НОМЕР_1 , місце проживання ОСОБА_4 зареєстровано по АДРЕСА_1 (а.с.9-11).
Таким чином, на розгляд суду були надані всі необхідні документи, перелік яких наведений в ст.6 Конвенції про передачу засуджених від 21.03.1983 року та ч.2 ст. 610 КПК України.
Відповідно до ч.1 ст.11 Конвенції про передачу засуджених від 21.03.1983 року у випадку заміни вироку застосовуються процедури, передбачені законодавством держави виконання вироку. Замінюючи вирок, компетентний орган: повинен врахувати зроблені щодо фактів висновки, які ясно викладені або припускаються в рішенні, ухваленому державою винесення вироку; повинен зарахувати у строк покарання весь період, впродовж якого засуджена особа була позбавлена волі; не повинен посилювати кримінальне покарання засудженої особи і не повинен вважати обов`язковими жодні мінімальні строки позбавлення волі, які законодавство держави виконання вироку може
передбачати за вчинення злочину або злочинів.
Частиною 3 ст.610 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави.
За змістом ч.4 ст.610 КПК України при визначенні строку покарання у вигляді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім випадків:
- якщо законом України про кримінальну відповідальність за кримінальне правопорушення максимальний строк позбавлення волі є меншим, ніж призначений вироком суду іноземної держави, суд визначає максимальний строк позбавлення волі, передбачений кримінальним законом України;
- якщо строк покарання призначений вироком суду іноземної держави, є меншим ніж мінімальний строк, передбачений санкцією статті КК України за відповідне кримінальне правопорушення, суд дотримується строку, визначеного вироком суду іноземної держави.
Вирішуючи клопотання Міністерства юстиції України, суд, виходячи із приписів ч. 3 ст. 603 КПК України, не перевіряє фактичні обставини, встановлені вироком суду іноземної держави, та не вирішує питання щодо винуватості особи, приймаючи при цьому до уваги наступне.
Склад злочину, передбачений ч.3 ст.30, пунктом «г» ч. 4 ст. 228.1 Кримінального кодексу Російської Федерації, винним у вчиненні якого був визнаний ОСОБА_4 , зважаючи на фактичні обставини та кваліфікуючі ознаки, встановлені вироком Ленінського районного суду м. Барнаул Алтайського краю від 14.05.2020 року, співвідноситься зі складом кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України (незакінчений замах на незаконний збут наркотичних засобів, вчинений за попередньою змовою групою осіб, у великих розмірах), за скоєння якого, з урахуванням вимог ч.3 ст.68 Кримінального кодексу України, передбачено основне покарання у виді позбавлення волі на строк від шести років до шести років восьми місяців.
З огляду на викладене, та беручи до уваги закріплений у ч.4 ст.610 КПК України сутнісний зміст концепції необхідності дотримання судом при визначенні строку покарання у виді позбавлення волі тривалості призначеного вироком іноземного суду покарання, суд вважає, що за вказаним законом про кримінальну відповідальність засудженому ОСОБА_4 слід визначити покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років.
При цьому суд ураховує, що відповідно до положень ч. 1 ст. 11 Конвенції про передачу засуджених осіб від 21 березня 1983 року, замінюючи вирок, компетентний орган не повинен посилювати кримінальне покарання засудженій особі.
Відтак, передбачене санкцією ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України обов`язкове додаткове покарання у вигляді конфіскації майна не може бути визначене засудженому ОСОБА_4 , оскільки воно не призначене ухваленим відносно нього вироком суду Російської Федерації відносно ОСОБА_4 та не міститься у санкції п. «г» ч. 4 статті 228.1 Кримінального кодексу Російської Федерації.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 слід обчислювати з дня вступу вироку Ленінського районного суду м. Барнаул Алтайського краю від 14.05.2020 року в законну силу, тобто з 26.05.2020 року.
Крім того, на підставі ч.5 ст.72 Кримінального кодексу України необхідно зарахувати ОСОБА_4 у строк відбування покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення в період з 13.02.2020 року по 25.05.2020 року з розрахунку один день за один день.
Водночас, вирішуючи питання про виконання вироку Ленінського районного суду м. Барнаул Алтайського краю від 14.05.2020 року в частині стягнення із засудженого ОСОБА_4 процесуальних витрат в дохід держави в федеральний бюджет в розмірі оплати адвокату за його захист на слідстві і в суді в сумі 9257 рублів 50 копійок, суд виходить із наступного.
За правилами ч.6 ст.610 КПК України при розгляді питання про виконання покарання суд може одночасно вирішити питання про виконання вироку суду іноземної держави в частині процесуальних витрат у разі наявності відповідного клопотання.
Конструктивний аналіз наведеної норми кримінального процесуального законодавства, у поєднанні із іншими положеннями цієї статті, дає підстави для висновку, що суд при розгляді питання про виконання покарання може одночасно вирішити питання про виконання вироку суду іноземної держави в частині процесуальних витрат виключно у разі наявності відповідного клопотання Міністерства юстиції України або особи, щодо якої вирішується питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України.
Проте, у клопотанні Міністерства юстиції України не міститься прохання про вирішення судом питання про виконання вироку Ленінського районного суду м. Барнаул Алтайського краю від 14.05.2020 року в частині процесуальних витрат, як і не міститься його у заяві засудженого ОСОБА_4 від 18.09.2020 року, в якій він лише надає пояснення стосовно того, що зазначені вище процесуальні витрати сплатить його дядько ОСОБА_5 , 1969 року народження, проживаючий по АДРЕСА_1 (а.с.40).
Разом із цим, суд звертає увагу на те, що відповідно до приписів ч.3 ст.120 КПК України допомога захисника, залученого для здійснення захисту за призначенням у випадках, передбачених цим Кодексом та/або законом, що регулює надання безоплатної правової допомоги, надається за рахунок коштів Державного бюджету України і є безоплатною для підозрюваного, обвинуваченого.
Отже, кримінальним процесуальним законодавством України не передбачено покладення на засуджених осіб обов`язку відшкодування витрат держави на винагороду праці адвоката.
За таких обставин суд не вбачає правових підстав для вирішення питання про виконання вироку Ленінського районного суду м. Барнаул Алтайського краю від 14.05.2020 року в частині процесуальних витрат та покладення їх на засудженого ОСОБА_4 .
Керуючись ст. ст. 369, 370, 372, ч.2 ст.376, ст. 610 КПК України суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання Міністерства юстиції України в особі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Хмельницький) про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України задовольнити.
Вирок Ленінського районного суду м.Барнаул Алтайського краю від 14.05.2020 року відносно громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, освіта середня спеціальна, привести у відповідність із законодавством України.
Засудженому вироком Ленінського районного суду м. Барнаул Алтайського краю від 14.05.2020 року ОСОБА_4 визначити покарання за ч. 3 ст.15, ч.2 ст. 307 Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років без конфіскації майна.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з дня вступу вироку Ленінського районного суду м. Барнаул Алтайського краю від 14.05.2020 року в законну силу, тобто з 26.05.2020 року.
На підставі ч.5 ст.72 Кримінального кодексу України зарахувати ОСОБА_4 у строк відбування покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення в період з 13.02.2020 року по 25.05.2020 року з розрахунку один день за один день.
Ухвала може бути оскаржена органом, що подав клопотання, особою, щодо якої вирішено питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України, та прокурором до Вінницького апеляційного суду через Погребищенський районний суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Повний текст ухвали буде оголошений о 15 год. 30 хв. 21.09.2021 року.

Суддя