Справа №295/177/22
УХВАЛА
Іменем України

02.02.2022 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання засудженого

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Золотоноша Черкаської області, громадянина України, який відбуває покарання у виді позбавлення волі у Державній установі «Житомирська виправна колонія (№ 4)»,

встановив:

Засуджений звернувся до суду з клопотанням, в якому просить зарахувати йому термін його перебування під вартою під час попереднього ув`язнення у строк покарання відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України.

Засуджений в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду клопотання, подав заяву, у якій просив розглядати справу без його участі, у зв`язку з чим суд проводить розгляд справи у його відсутність.

Прокурор просив відмовити в задоволенні заяви оскільки вироком суду строк попереднього ув`язнення вже зарахований засудженому день за день.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до таких висновків.

Вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21.09.2020 ОСОБА_3 засуджено за ч.2 ст. 307, ч.1 ст. 317, ч.2 ст. 317, ч.1 70, ч.1 71 КК України та призначено покарання в виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна. У строк відбуття покарання зараховано період з 04.09.2018 по 02.11.2018 та строк відбутого частковог покарання за вироком цього ж суду від 05.04.2018 з 03.11.2018 по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Таким чином клопотання засудженого про зарахування судом строку попереднього ув`язнення вже було предметом судового розгляду.

Частиною 2 статті 21 КПК встановлено, що вирок та ухвала суду, що набрали законної сили у порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Устименко проти України», рішення № 32053/13 від 29.10.2015, одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.

У зв`язку із тим, що питання, яке ставить перед Богунським районним судом м. Житомира засуджений вже було розглянуто судом і ним прийнято рішення, що набрало законної сили, воно є обов`язковим, а Богунський районний суд м. Житомира позбавлений можливості приймати нове рішення, у задоволенні клопотання необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України,

постановив:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом семи днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, на протязі того ж строку з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1