У Х В А Л А

09 листопада 2021 року Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 розглянувши скаргу ОСОБА_2 про скасування постанови про відмову у застосуванні заходів безпеки, винесену слідчим ВРЗСПЖЗО СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 від 28.10.2021 року,

В С Т А Н О В И В :

21.10.2021 до Білоцерківського міськрайонного суду надійшла скарга ОСОБА_2 про скасування постанови про відмову у застосуванні заходів безпеки, винесену прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області, мотивована наступним. 19.10.2021 скаржником до Білоцерківської окружної прокуратури Київської області подано заяву про застосування заходів безпеки. Постановою прокурора в його заяві 20.10.2021 відмовлено. Скаржник вказує на те, що Білоцерківською окружною прокуратурою Київської і розслідується кримінальна справа по факту умисного вбивства ОСОБА_4 , скаржник його сестра ОСОБА_5 та його сусіди по даній кримінальній справі являються свідками. Зазначає, що відносно нього та його сімї готується вбивство. Крім того, в поданій скарзі зазначив, що в 1999-2000 роках адвокатами ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в колишніми чиновниками департаменту оперативної служби МВД Україіни ОСОБА_8 , міністром ОСОБА_9 , заступником департаменту МВД Денисюком, керівником МВД Крима Паради були стоврені організовані групи злочинців в м. Києві та м. Харькові, з цілю того, щоб скаржника ОСОБА_2 не було допитано по матеріалам кримінальної справи. В состав злочиної групи також входять скаржника сусіди ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 і інші.Для запутування розслідування кримінальної справи останні заводили знайомства із кругу знайомих скаржника ОСОБА_2 . Таким чином готувалось вбивство по відношенню нього та його сестри в результаті помилкового нападу, жертвами яких могли стати ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 . Громадянин ОСОБА_19 постійно проникає до його квартири та викрадає речі і документи, у скаржника є підозри, що ОСОБА_19 хоче його вбити. Скаржник просить слідчого суддю скасувати постанову про відмову у застосуванні заходів безпеки, винесену посадовими особами Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області та витребувати документи на підтвердження поданої скарги.

В судове засідання скаржник не з`явився, в поданій скарзі зазначив, що просить проводити розгляд скарги у його відсутність. Про розгляд скарги був повідомлений належним чином.

Прокурор Білоцерківської окружної прокуратури в Київській області та представник Білоцерківського РУП ГУНП в Київської області в судове засідання не з`явились, про день час та місце розгляду даної скарги повідомлені належним чином про причини неявки суд не повідомили.

За таких обставин, слідчий суддя розглянув скаргу у відсутність заявника на підставі його заяви та в зв`язку з карантинними обмеженнями, встановленими на території України та у відсутність слідчого та прокурора на підставі ч. 3 ст. 306 КПК України.

Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду скарги слідчим суддею не здійснювалась.

Дослідивши матеріали скарги, вважаю, що скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

19.10.2021 до Білоцерківської окружної прокуратури Київської області надійшло звернення ОСОБА_2 , щодо застосування заходів безпеки у кримінальному провадженні, яка 22.10.2021 прокурором направлена до Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області для належного розгляду.

28.10.2021 слідчим ВРЗСПЖЗО СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області винесено постанову про відмову в задоволенні клопотання про застосування заходів безпеки.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 303 КПК України, особа наділена правом оскаржити рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом.

Згідно ст. 1 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, тобто у виявленні, попередженні, припиненні, розкритті або розслідуванні кримінальних правопорушень, а також у судовому розгляді кримінальних проваджень, - це здійснення правоохоронними органами правових, організаційно-технічних та інших заходів, спрямованих на захист життя, житла, здоров`я та майна цих осіб від протиправних посягань, з метою створення необхідних умов для належного відправлення правосуддя.

Пунктом «в» ст. 2 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» визначено, що право на забезпечення безпеки шляхом застосування заходів, зазначених у стаття 1 і 7 цього Закону, за наявності відповідних підстав мають підозрюваний, обвинувачений, захисники і законні представники.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 цього Закону рішення про застосування заходів безпеки приймається слідчим, дізнавачем, прокурором, судом, у провадженні яких знаходяться кримінальні провадження щодо кримінальних правопорушень, у розслідуванні чи судовому розгляді яких брали або беруть участь особи, зазначені у статті 2 цього Закону, а також органом (підрозділом), що здійснює оперативно-розшукову діяльність, щодо осіб, які брали участь або сприяли виявленню, попередженню, припиненню кримінальних правопорушень.

Підставами для вжиття заходів забезпечення безпеки осіб, зазначених у статті 2 цього Закону, є дані, що свідчать про наявність реальної загрози їх життю, здоров`ю, житлу і майну. Приводом для вжиття заходів забезпечення безпеки учасників кримінального судочинства, членів їх сімей та близьких родичів може бути: а) заява учасника кримінального судочинства, члена його сім`ї або близького родича; б) звернення керівника відповідного державного органу; в) отримання оперативної та іншої інформації про наявність загрози життю, здоров`ю, житлу і майну зазначених осіб.

Як вбачається із постанови слідчого, з наведених доводів скаржника не вбачається реальної та потенційної загрози життю, здоров`ю, житлу чи майну ОСОБА_2 та зроблено висновок, що всі припущення скаржника щодо впливу на нього є виключно припущенням, оскільки злочин був вчинений 18.11.1998 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві», орган, який здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд, одержавши заяву або повідомлення про загрозу безпеці особи, зазначеної у статті 2 цього Закону, зобов`язані перевірити цю заяву (повідомлення) і в строк не більше трьох діб, а у невідкладних випадках - негайно прийняти рішення про застосування або про відмову у застосуванні заходів безпеки. На своє рішення вони приймають мотивовану постанову чи ухвалу і передають її для виконання органу, на який покладено здійснення заходів безпеки. Ця постанова чи ухвала є обов`язковою для виконання вказаними органами.

Крім того, ОСОБА_2 неодноразово звертався до правоохоронних органів і заявами про застосування заходів безпеки, про що отримував постанови про відмову в даному клопотанні. Слідчий суддя констатує, що нових фактів, які б свідчили про загрозу життю скаржника, ОСОБА_2 в своїй заяві та скарзі не зазначає.

Тому, постанова, винесена слідчим Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_20 про відмову у задоволенні клопотання про застосування заходів безпеки є законною та обґрунтованою, а тому в задоволенні скарги ОСОБА_2 про скасування постанови про відмову у задоволенні клопотання про застосування заходів безпеки слід відмовити.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 303-307, 309 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_2 про відмову у задоволенні клопотання про застосування заходів безпеки, винесену винесену слідчим ВРЗСПЖЗО СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 від 28.10.2021 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддяОСОБА_1