В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2022 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши в м. Біла Церква, у відкритому підготовчому засіданні, угоду про визнання винуватості, яка укладена 14 лютого 2022 року між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника адвоката ОСОБА_6 , за письмовою згодою потерпілого ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0001743, яке внесене до ЄРДР 27 липня 2021 року відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чирчик Ташкентського району, республіки Узбекситан, громадянина України, з середньою освітою, пенсіонера, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України (далі Угода про визнання винуватості),

учасники кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

потерпілий ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_5 ,

захисник адвокат ОСОБА_6 , установив таке.

Формулювання обвинувачення та статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, яка передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачувалася особа.

ОСОБА_5 обвинувачувався за ч. 1 ст. 121 КК України, тобто у в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння, за таких фактичних обставин.

27 липня 2021 року близько 09:00 год. ОСОБА_5 , керуючи автомобілем VOLKSWAGEN POLO, н.з. НОМЕР_1 , по автодорозі Е-95 «Київ-Одеса», в напрямку м. Київ на 91 км., помітив сідловий тягач марки DAF з напівпричепом з н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 , який в притул наблизився до його автомобіля ззаду. На ґрунті вказаного ОСОБА_5 зупинив автомобіль VOLKSWAGEN POLO, н.з. НОМЕР_1 на проїжджій частині, тим самим повністю заблокував рух автомобілів в напрямку м. Київ.

В подальшому ОСОБА_5 вийшов з автомобіля та наблизився до водійських дверей сідлового тягача марки DAF з напівпричепом з н.з. НОМЕР_2 та розпочав словесний конфлікт з водієм вказаного автомобіля ОСОБА_4 , який також вийшов з кабіни сідлового тягача. Надалі, ОСОБА_5 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно, з метою заподіяння останньому тяжких тілесних ушкоджень потерпілому, тримаючи у правій руці предмет схожий на ніж, умисно завдав потерпілому ОСОБА_4 один удар вищевказаним предметом у черевну порожнину, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді: проникаючої рани живота справа з ушкодженням міжреберної артерії справа та з утворенням міжм`язової гематоми передньої черевної стінки справа, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечним для життя в момент заподіяння.

Відомості про укладену угоду, її реквізити, зміст та визначена міра покарання.

Згідно із Угодою про визнання винуватості, сторони повністю погодилися з формулюванням фактичних обставин кримінального правопорушення та їх правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 121 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість і зобов`язався беззастережно визнати винуватість у обсязі обвинувачення у судовому засіданні.

Сторони погодилися на призначення ОСОБА_5 покарання, за ч. 1 ст. 121 КК України покарання у виді п`яти років позбавлення волі та визначили за доцільне звільнити його, на підставі ст. 75 КК України, від відбування покарання з випробуванням з призначенням іспитового строку тривалістю два роки із покладенням обов`язків, передбачених п. 1, 2, ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам цього Кодексу та закону і ухваленні вироку, та положення закону, якими він керувався.

Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України є тяжким злочином.

Згідно із п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Відповідно до абз. 5 ч. 4 ст. 469 КПК України, потерпілий ОСОБА_4 надав прокурору згоду на укладення Угоди про визнання винуватості.

Отже, у кримінальному провадженні № 0001743, яке внесене до ЄРДР 27 липня 2021 року відносно ОСОБА_5 , за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, може бути укладена угода про визнання винуватості.

Суд вважає, що вона містить усі необхідні відомості, які передбачені ст. 472 КПК України.

Суд переконався, що укладення Угоди про визнання винуватості є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, наслідком обіцянок тощо та обвинуваченому роз`яснені наслідки укладення та затвердження угод, передбачені ст. 473 КПК України.
ОСОБА_5 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а також засвідчив, що він цілком розуміє: що має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують; характер обвинувачення; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд зазначає, що Угода про визнання винуватості відповідає вимогам КПК України та закону, адже дії ОСОБА_5 кваліфіковані вірно за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Погоджене у ній покарання ОСОБА_5 відповідає вимогам Загальної та Особливої частин КК України, адже визначене в межах санкції ч. 1 ст. 121 КК України та з огляду на ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_5 злочину, обставини, що пом`якшують покарання щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку, відсутність обставин, що обтяжують покарання, дані про його особу.

Судом встановлено, що Угода про визнання винуватості, відповідає інтересам суспільства, які полягають в забезпеченні оперативного судового провадження, процесуальної економії часу, для розгляду складніших кримінальних проваджень, викритті більшої кількості кримінальних правопорушень або інших більш тяжких кримінальних правопорушень.

Отже, суд вважає, що наявні умови для її затвердження.

Відповідно до ч. 2 ст. 75 КК України, суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Отже, оскільки сторони Угоди про визнання винуватості, узгодили ОСОБА_5 покарання не більше п`яти років позбавлення волі та звільнення від відбування покарання з випробуванням, суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_5 положення ч. 2 ст. 75 КК України та покласти на нього обов`язки, визначені у ч. 1 ст. 76 КК України.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України, питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Згідно із постановою про визнання та приєднання до матеріалів провадження речових доказів від 08 жовтня 2021 року, зразок крові, футболку, штани, ковпак заднього лівого колеса, визнані речовими доказами.

Відповідно до п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України, зразок крові необхідно знищити, футболку, штани, ковпак заднього лівого колеса, - повернути ОСОБА_5 .

Згідно із постановою про визнання та приєднання до матеріалів провадження речових доказів від 27 вересня 2021 року, шорти та майку потерпілого, змиви речовини бурого кольору, визнано речовими доказами.

Відповідно до п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України, змиви речовини бурого кольору необхідно знищити, шорти та майку, - повернути ОСОБА_4 .

Згідно із постановою про визнання та приєднання до матеріалів провадження речових доказів від 27 липня 2021 року, два предмети схожі на канцелярські ножі.

Відповідно до п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України, їх необхідно конфіскувати в дохід держави.

Підстав, передбачених ч. 2 ст. 177 КПК України для застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу, судом не встановлено.

Керуючись ст. 100, 368, 374, 381-382, 395, 475, 532 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

затвердити угоду про визнання винуватості, яка укладена 14 лютого 2022 року між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника адвоката ОСОБА_6 , за письмовою згодою потерпілого ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0001743, яке внесене до ЄРДР 27 липня 2021 року відносно ОСОБА_5 , за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Призначити ОСОБА_5 покарання, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України у виді п`яти років позбавлення волі.

Згідно із ч. 2 ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Встановити ОСОБА_5 іспитовий строк тривалістю два роки.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_5 , виконувати такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

Іспитовий строк обчислювати з 14 лютого 2022 року.

Речові докази, а саме:

1) зразок крові, змиви речовини бурого кольору, - знищити;

2) футболку, штани, ковпак заднього лівого колеса, - повернути ОСОБА_5 ;

3) шорти та майку, - повернути ОСОБА_4 ;

4) два предмети схожі на канцелярські ножі, - конфіскувати в дохід держави.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду, через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області, протягом тридцяти днів з дня його оголошення, з обмеженнями передбаченими ст. 394, 424 КПК України.

Вирок набирає законної сили у порядку визначеному ст. 532 КПК України.

Копію вироку негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя

Білоцерківського міськрайонного суду

ОСОБА_7