Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження№ 1-кп/733/113/21
Єдиний унікальний №733/1095/21
Вирок
Іменем України

22 жовтня 2021 року м.Ічня

Ічнянський районний суд Чернігівської області
в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2
за участі прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ічня Чернігівської області кримінальне провадження №0000934 від 14.09. 2021 р. за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженця с.Дорогинка Ічнянського району Чернігівської області , українця, громадянина України , одруженого , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , офіційно не працюючого,раніше не судимого,
у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст.126-1 КК України,-
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 в період часу з 21 березня 2021 року по 10 вересня 2021 року вчиняє фізичне та психологічне насильство стосовно своєї дружини, з якою спільно проживає однією сім`єю як чоловік та жінка , яке виражається у словесних образах, висловлюваннях на її адресу словами нецензурної лайки, приниженні, погрозах, залякуванні, що спричиняє емоційну невпевненість, нездатність захистити себе, психологічні страждання та розлади здоров`я у потерпілої ОСОБА_5 .
Зокрема, 10 вересня 2021 року у вечірній час доби , перебуваючи за місцем спільного проживання, ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства стосовно своєї дружини ОСОБА_5 , повторно вчинив сварку з останньою, в ході якої висловлювався на адресу дружини нецензурною лайкою та ображав її, тобто вчинив домашнє насильство , внаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілої.
Аналогічна поведінка ОСОБА_4 мала місце 21 березня 2021 року близько 12 год., 28 липня 2021 року близько 21 год.30 хв.,30 липня 2021 року близько 20 год, 31 липня 2021 року близько 19 год та 02 серпня 2021 року близько 12 год, за що постановами Ічнянського районного суду Чернігівської області від 07 квітня 2021 року та 02 вересня 2021 року останнього визнано винним у вчиненні домашнього насильства.
Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ст.126-1 КК України, а саме домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного насильства

щодо особи, з якою останній перебуває у сімейних відносинах, що виразилось у втраті енергійності, втомі, фізичному дискомфорті, втраті повноцінного сну та відпочинку, яке призвело до психологічних страждань останньої, дестабілізації нормальної обстановки у родині, погіршення якості життя потерпілої та завдання шкоди її психічному здоров`ю у формі емоційної невпевненості, нездатності захистити себе, заниження самооцінки, втрати позитивних емоцій через негативні переживання.
Цивільний позов по справі не заявлений.
Потерпіла ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомленою, в судове засідання не з`явилась, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи у її відсутності, а також , що ніяких претензій до обвинуваченого немає.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та підтвердив суду обставини, викладені у обвинувальному акті щодо вчинення ним вищевказаного злочину. В скоєному щиро розкаявся, просив суворо не карати та запевнив, що в подальшому більше не буде вчиняти кримінальних правопорушень.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, за згодою усіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істиною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.
Оцінюючи в сукупності всі досліджені докази, суд вважає, що пред`явлене обвинувачення ОСОБА_4 знайшло своє підтвердження в судовому засіданні в повному обсязі, його дії органами досудового розслідування кваліфіковано правильно за ст.126-1 КК України, як умисне систематичне вчинення психологічного та фізичного насильства стосовно особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних відносинах, що призводить до фізичних та психологічних страждань, розладів здоров`я, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпілої особи.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст.65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Відповідно до вимог ч. 2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає - визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого суд визнає - вчинення кримінального правопорушення стосовно особи , з якою обвинувачений перебуває в сімейних відносинах.
При призначенні міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь суспільної небезпеки та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, його соціальне становище, який на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, за

місцем проживання характеризується негативно, одруженого, раніше не судимого , наявність як пом`якшуючих, так і обтяжуючих покарання обставин, суд приходить до висновку, що покарання необхідне та достатнє для перевиховання та виправлення, а також для запобігання вчиненню ОСОБА_4 нових кримінальних правопорушень в майбутньому, слід призначити за ст.126-1 КК України - у виді громадських робіт на строк в межах санкції даної статті.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Процесуальні витрати по кримінальному провадженні відсутні.
Речові докази відсутні.
Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не обирався, підстав передбачених ст.ст.176, 177 КПК України для його застосування - суд не вбачає.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 50, 63, 65-67, 126-1 КК України, ст.ст. 100, 349, 368 - 370, 371, 373, 374, 392-395 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ст.126-1 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 150 (сто п`ятдесят) годин.
Строк відбування покарання рахувати з часу звернення вироку до виконання.
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду через Ічнянський районний суд Чернігівської області , з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1