УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2021 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні в м. Києві клопотання слідчого СВ Шевченківського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0002284 від 11.06.2021, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянин України, уродженця м. Києва, освіта середня технічна, працюючого на посаді охоронця в ДП «НІРУ Оріона», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м. Києва 23.09.2021 надійшло клопотання слідчого СВ Шевченківського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КК України, а саме:
прибувати до слідчого та прокурора за першою вимогою;
не відлучатися із місця, де він проживає в м. Києві, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;
здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон.
Клопотання обґрунтоване тим, що слідчим відділом Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0002284, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.06.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.
17.09.2021 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
З метою гарантування виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а також запобігання ризикам, а саме: того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду для уникнення від кримінальної відповідальності, незаконно впливати на потерпілого та свідків, орган досудового розслідування вважає, що до останнього необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
У судовому засіданні прокурор просив задовольнити клопотання з підстав, які у ньому зазначених.
Підозрюваний ОСОБА_5 залишив вирішення даного клопотання на розсуд суду.
Слідчий суддя, заслухавши сторони кримінального провадження, дослідивши надані ними матеріали, дійшов до наступного.
У відповідності до частини 1 статті 176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, тримання під вартою.
Відповідно до ч. 1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язків, передбачених статтею 194 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Крім того, відповідно до положень статті 184 КПК України клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу обов`язково повинно містити посилання на один або кілька ризиків, зазначених у статті 177цього Кодексу; виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини;обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. Тобто, одних припущень слідчого та прокурора щодо наявності певних ризиків недостатньо для винесення слідчим суддею, судом рішення про обрання запобіжного заходу, кожен конкретний ризик має бути доведений та обґрунтований доказами його існування, з наданням копій матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України», наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.
Тлумачення наведених процесуальних норм у їх логічному зв`язку з положеннями Глави 4 КПК України, приводить до висновку, що під час вирішення питання щодо застосування, продовження запобіжних заходів оцінка доказів має спрямовуватись не на досягнення остаточного переконання у винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а має на меті встановити, чи є підозра обґрунтована.
Згідно з п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року). При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин.
Крім того, Європейський суд з прав людини у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.
Відповідно до ч. 4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.
За результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів викладених стороною обвинувачення та стороною захисту, слідчий суддя вважає, що прокурором не доведено існування ризиків, визначених ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваний працює, позитивно характеризується, має місце проживання. При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для застосуванню запобіжного заходу. Виходячи з викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення клопотання.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 40, 131, 132, 176-179, 193, 194, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Шевченківського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0002284 від 11.06.2021, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання щодо ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя