ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2021 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду міста Запоріжжя матеріали кримінального провадження за обвинувальним актом, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002181 від 22.09.2020, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, має базову середню освіту, офіційно не працюючого, розлученого, на утримані дітей не має, є особою без реєстрації місця проживання, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, в силу ст.89 КК України,

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст.121 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
22.09.2020, приблизно о 10:00, ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , у ході розпиття спиртних напоїв із потерпілим ОСОБА_6 , діючи зі злочинною недбалістю, не маючи прямого умислу на спричинення потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння у вигляді заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, хоча повинен був і міг їх передбачити, утримуючи у правій руці ніж, який має колючо-ріжучі властивості, ОСОБА_4 наніс один удар потерпілому ОСОБА_6 в область черевної порожнини, чим згідно висновку експерта № 1289 від 20 листопада 2020 року, спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді: проникаючого поранення черевної порожнини із локалізацією колото-різаної рани по передній поверхні черевної стінки ліворуч, з пораненням за ходом раневого каналу, тонкого кишківника, брижі тонкого кишківника, заочеревного простору, гематоми заочеревного простору, із скупченням крові та згустків в черевній порожнині та геморрагічного шоку IV ступеня, що кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Судовий розгляд проведено в межах пред`явленого обвинувачення відповідно до ст. 337 КПК України.

У ході судового розгляду було допитано обвинуваченого, свідка та досліджено зібрані під час досудового розслідування та судового розгляду, надані сторонами докази.

Допитаний у ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у нанесенні необережного тілесного ушкодження потерпілому визнав, однак не визнає кваліфікацію за ч.1 ст.121 КК України, щиро розкаявся та жалкує, що так сталося. Пояснив, що 22.09.2020 він, його брат ОСОБА_7 та потерпілий ОСОБА_6 вживали спиртні напої за адресою його проживання: АДРЕСА_1 . Після вживання алкогольних напоїв протягом тривалого часу, усі перебували у стані сильного алкогольного сп`яніння. Його брат ОСОБА_7 та потерпілий ОСОБА_6 заснули. ОСОБА_6 спав сидячи у кріслі. У цей час він встав із свого місця щоб підти на кухню та взяти закуску, в його правій руці перебував ніж. Проходячи повз крісла, в якому спав ОСОБА_6 , останній проснувся та привстав із крісла, потерпілого похитнуло у його бік, внаслідок чого ОСОБА_6 наткнувся на ніж, який перебував у його правій руці. Він відштовхнув його у крісло та побачив на лезі ножа кров, піднявши футболку, в яку був одягнений ОСОБА_6 побачив рану в області живота. У подальшому затиснув рану потерпілого та одразу викликав швидку допомогу. При цьому, зазначив, що жодного конфлікту між ним та потерпілим не було, умислу на нанесення тілесних ушкоджень у нього не було, вказані дії відбулися випадково. Також пояснив, що ОСОБА_6 перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння та фактично не міг ходити. Він також був у стані сильного алкогольного сп`яніння та у ході пересування його хитало. Куди у подальшому подівся ніж, він не пам`ятає.

У ході судового розгляду вказаного кримінального провадження потерпілий ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 помер, що підтверджується інформацією відділу ДРАЦС у Запорізькій області Управління державної реєстрації Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Дніпро) від 17.03.2021 за вих.№ 1602/05.2-37.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснив, що 22.09.2020 за адресою: АДРЕСА_1 , він, його брат ОСОБА_4 та ОСОБА_6 вживали алкогольні напої. Після великої кількості вживаного алкоголю, він заснув на дивані, а коли проснувся, то побачив, що ОСОБА_4 закриває ганчіркою рану в області живота ОСОБА_6 . Після чого, приїхала бригада швидкої допомоги та працівники поліції. Також пояснив, що нанесення ножового поранення ОСОБА_6 він не бачив, конфліктів між ними не було, та усі події погано пам`ятає, оскільки був у сильному алкогольному сп`янінні. Разом з тим, зазначив, що коли він допомагав потерпілому ОСОБА_6 спускатися до автомобіля швидкої допомоги, останній йому сказав, що напоровся на ніж. Також пояснив, що ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у цей день перебували у сильному алкогольному сп`янінні.

Крім показань обвинуваченого, свідка судом досліджено письмові докази, а саме:

-витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінального провадження №0002181, відомості про яке внесені до ЄРДР 22.09.2020. Правова кваліфікація злочину - ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України;

-протокол огляду місця події від 22.09.2020 квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 з доданими фототаблицями (а.с.50-69), дозвіл на проведення якого надано слідчим суддею Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 24.09.2020 (а.с.64-66), відповідно до якого зазначено розташування квартири, розташування кімнат у квартирі, розташування меблів та речей у кімнатах, та у ході якого виявлено та вилучено: два кухонних ножа; предмет схожий на розкладний ніж, на які накладено арешт відповідно до ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25.09.2020. (а.с.67-71), та визнано речовими доказами відповідно до постанови слідчого СВ Вознесенівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області від 10.12.2020 (а.с.231-236);

- протокол огляду місця події від 22.09.2020 квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.72-80), дозвіл на проведення якого надано слідчим суддею Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 24.09.2020 (а.с.82-84), відповідно до якого зазначено розташування квартири, розташування кімнат у квартирі, розташування меблів та речей у кімнатах, та у ході якого виявлено та вилучено: недопалки; предмет схожий на ніж; стакан полімерний; стакан металевий; піхви від ножа; футболку зі слідами РБК, на які накладено арешт відповідно до ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25.09.2020. (а.с.85-88) та визнано речовими доказами відповідно до постанови слідчого СВ Вознесенівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області від 10.12.2020 (а.с.231-236);

-відеозапис проведення огляду місця події (додаток до протоколу огляду місця події від 22.09.2020), який відтворено у судовому засіданні (а.с.81);

-висновок експерта №1289 від 19.11.2020 (судово-медична експертиза гр. ОСОБА_6 ), відповідно до підсумків якого встановлено: 1. Проникаюче поранення черевної порожнини із локалізацією колото-різаної рани по передній поверхні черевної стінки ліворуч, з пораненням, за ходом ранового каналу, тонкого кишківника, брижі тонкого кишківника, заочеревиного простору, гематома заочеревиного простору, зі скупчення крові та згустків в черевній порожнині та розвитком геморрагічного шоку IV ступеня у гр. ОСОБА_6 кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження за ознакою небезпеки для життя (згідно п.2.1., п.2.1.1.а., п.2.1.3.й., П.2.1.3.к., п.2.1.3.о «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень»).

2.За даними медичної документації тілесне ушкодження у гр. ОСОБА_6 вказане як колото-різане, тобто утворилося від дії предмета, що має колото-різані властивості. Встановити від дії якого предмету було спричинено тілесне ушкодження потерпілому ОСОБА_6 експерту не видається можливим, через проведення хірургічної обробки рани та природні процеси загоєння.

3.Давність утворення тілесного ушкодження у гр. ОСОБА_6 не суперечить строку, вказаному в постанові слідчого, в наданій медичній документації та зі слів освідуваного. (а.с.114-116), яку проведено на підставі постанови слідчого від 12.11.2020 (а.с.112-113);

-висновок експерта (експертиза за матеріалами справи) №555/к від 23.11.2020, відповідно до підсумків якого встановлено: 1.Згідно наданої медичної карти стаціонарного хворого № 4543 із КНП «Міська лікарня №9» ЗМР у гр. ОСОБА_6 , 1977р.н., виявлено: проникаюче поранення черевної порожнини із локалізацією колото-різаної рани по передній поверхні черевної стінки ліворуч, з пораненням, за ходом ранового каналу, тонкого кишківника, брижі тонкого кишківника, заочеревиного простору, гематома заочеревиного простору, зі скупчення крові та згустків в черевній порожнині та розвитком геморрагічного шоку IV ступеня. За даними медичної документації тілесне ушкодження у гр. ОСОБА_6 вказане як колото-різане, тобто утворилося від дії предмета, що має колото-різані властивості.

Встановити від дії якого предмету було спричинено тілесне ушкодження потерпілому ОСОБА_6 комісії не видається можливим, через проведення хірургічної обробки рани та природні процеси загоєння.

2.Враховуючи локалізацію, кількість та розташування наявного ушкодження у ОСОБА_6 комісія вважає, що йому було нанесено не менше одного травматичного впливу предметом, що має колото-різані властивості в ділянку черевної стінки ліворуч.

3.Виникнення виявленого ушкодження у гр. ОСОБА_6 можливо при будь- якому положенні потерпілого відносно особи, що спричинила йому тілесне ушкодження, за умови доступності зони ушкодження для травматичного впливу. (а.с.119-124), яку проведено на підставі постанови слідчого про призначення додаткової судово-медичної експертизи від 12.11.2020 (а.с.112-113);

- висновок експерта (експертиза за матеріалами справи) №579/к від 04.12.2020, відповідно до підсумків якого встановлено: 1.Згідно наданих даних («Висновок експерта» №1289 з опрацьованою медичною документацією від 19.11.2020) у гр. ОСОБА_6 , 1977 р.н., виявлено проникаюче поранення черевної порожнини із локалізацією колото-різаної рани по передній поверхні черевної стінки ліворуч, з пораненням, за ходом ранового каналу, тонкого кишківника, брижі тонкого кишківника, заочеревиного простору, гематомою заочеревиного простору, зі скупченням крові та згустків в черевній порожнині та розвитком геморрагічного шоку IV ступеня.

За даними медичної документації тілесне ушкодження у гр. ОСОБА_6 вказане як колото-різане, тобто утворилося від дії предмета, що має колото-різані властивості.

При ревізії ранового каналу (дані із оперативного втручання від 22.09.20) - направлення ранового каналу знизу доверху, зправа наліво, зпереду назад, проникаючий в черевну порожнину.

2.Згідно даних протоколу допиту (23.09.2020) та стенограми протоколу проведення слідчого експерименту (19.11.2020) за участю потерпілого ОСОБА_6 , який вказує, що: ««Андрей» взял .. нож, какой именно я не знаю, так как до этого момента их там было несколько, после чего нанес мне удар в область живота с левой стороны......

Таким чином, між даними про характер та локалізацію тілесних ушкоджень (колото- різана рана, що розташована на передній черевній стінці ліворуч) та обставинами їх нанесення, згідно протоколу допиту (23.09.2020) та стенограми протоколу проведення слідчого експерименту (19.11.2020) за участю потерпілого ОСОБА_6 встановлено збіг за локалізацією та механізмом утворення, а саме: клинок ножа, що утримував в руці підозрюваний, діяв в ділянку передньої черевної стінки ліворуч, як колюче-ріжучий предмет.

На підставі вищевикладеного можливість утворення рани в ділянці передньої черевної стінки ліворуч у гр. ОСОБА_6 за механізмом на який він вказує протоколі допиту (23.09.2020) та стенограми протоколу проведення слідчого експерименту (19.11.2020р.) - не виключається.

3.За даних стенограми протоколу допиту (22.09.2020) та протоколу проведення із стенограмою слідчого експерименту (19.11.2020) свідка ОСОБА_7 , механізм нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 в своїх показах свідок ОСОБА_7 не зазначає.

4.Згідно даних протоколу допиту (23.09.2020) та протоколу проведення із стенограмою слідчого експерименту (01.12.2020) за участю підозрюваного ОСОБА_4 , який вказує, що: «Зі слів ОСОБА_4 під час того як він піднявся на ноги тримаючи у правій руці ніж у вертикальному положенні лицем до гори. Одночасно з цим зі слів ОСОБА_4 з іншого крила підвівся на ноги ОСОБА_6 який не втримавшись на ногах впав в бік ОСОБА_4 .... Фото №1 Фото 2: Момент когда со слов подозреваемого ОСОБА_4 потерпевший встал и упал на него при этом, напоровшись на нож, когда ОСОБА_4 держал его в правой руке лезвием вверх....»

Таким чином, між даними про характер та локалізацію тілесних ушкоджень (колото- різана рана, що розташована на передній черевній стінці ліворуч) та обставинами їх нанесення, згідно протоколу допиту (23.09.2020) та протоколу проведення із стенограмою слідчого експерименту (01.12.2020) за участю підозрюваного ОСОБА_4 , встановлено збіг за локалізацією та механізмом утворення, а саме: клинок ножа, що утримував ОСОБА_4 в правій руці, діяв в ділянку передньої черевної стінки ліворуч, як колюче-ріжучий предмет.

На підставі вищевикладеного можливість утворення рани в ділянці передньої черевної стінки ліворуч у гр. ОСОБА_6 за механізмом на який вказує підозрюваний ОСОБА_4 в протоколі допиту (23.09.2020.) та протоколі проведення із стенограмою слідчого експерименту (01.12.2020) не виключається. (а.с.194-207), яку проведено на підставі постанови слідчого про призначення додаткової судово-медичної експертизи від 03.12.2020 (а.с.191-193);

-протокол проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_6 від 19.11.2020 із стенограмою протоколу проведення слідчого експерименту (а.с.133-131, 133-145), відповідно до якого потерпілий ОСОБА_6 розповів про події, які відбувалися 22.09.2020 під час вживання алкогольних напоїв із ОСОБА_4 та ОСОБА_7 в одній із кімнат, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . Пояснив та показав місце його розташування, місце розташування ОСОБА_4 та місце нанесеного ножового поранення в області живота;

-відеозапис проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_6 (додаток до протоколу слідчого експерименту від 19.11.2020), який відтворено у судовому засіданні (а.с.132);

- протокол проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_4 від 01.12.2020 із стенограмою протоколу проведення слідчого експерименту (а.с.146-156, 158-172), відповідно до якого підозрюваний ОСОБА_4 розповів про події, які відбувалися 22.09.2020 під час вживання алкогольних напоїв із ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в одній із кімнат, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . Пояснив та показав місця розташування його та потерпілого, механізм нанесення ножового удару потерпілому;

-відеозапис проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_4 (додаток до протоколу слідчого експерименту від 01.12.2020), який відтворено у судовому засіданні (а.с.157);

- протокол проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_7 від 19.11.2020 із стенограмою протоколу проведення слідчого експерименту (а.с.173-179, 181-190), відповідно до якого свідок ОСОБА_7 розповів про події, які відбувалися 22.09.2020 під час вживання алкогольних напоїв із ОСОБА_4 та ОСОБА_6 в одній із кімнат, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ;

-відеозапис проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_7 (додаток до протоколу слідчого експерименту від 19.11.2020), який відтворено у судовому засіданні (а.с.180);

-протокол огляду предмету від 01.12.2020, а саме: флеш-носія інформації, на якому міститься аудіо запис, при відтворення якого встановлено про виклик бригади швидкої медичної допомоги чоловіком ( ОСОБА_4 ) 22.09.2020 о 10 год. 57 хв. на адресу: АДРЕСА_1 , для надання медичної допомоги ОСОБА_6 внаслідок ножового поранення у живіт, з мобільного телефону за номером НОМЕР_1 , який належить гр. ОСОБА_8 (мати обвинуваченого ОСОБА_4 ) (а.с.214-216);

- аудіозапис, який міститься на СД диску щодо виклику бригади швидкої медичної допомоги (додаток до протоколу огляду предмету від 01.12.2020), який відтворено у судовому засіданні (а.с.217), та який визнано речовим доказом відповідно до постанови слідчого СВ Вознесенівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області від 01.12.2020 (а.с. 220-221);

-протокол огляду предмету від 01.12.2020, а саме: флеш-носія інформації, на якому міститься аудіо запис, при відтворенні якого встановлено про повідомлення відділу поліції оператором лікарні щодо ножового поранення ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , з телефону за номером НОМЕР_2 , який є службовим телефоном диспетчерського пульта «103» оперативно-диспетчерського управління КНП «ТМО «ОЦЕМД та МК» ЗОР (оператор №18) (а.с.210-212);

- аудіозапис, який міститься на СД диску, щодо повідомлення відділу поліції оператором лікарні про ножове поранення 22.09.2020 (додаток до протоколу огляду предмету від 01.12.2020), який відтворено у судовому засіданні (а.с.213), та який визнано речовим доказом відповідно до постанови слідчого СВ Вознесенівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області від 01.12.2020 (а.с. 218-219).

Оцінюючи письмові докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку із наданими показаннями, суд вважає, що вищезазначені докази відповідають вимогам передбаченим ст.ст. 85-87 КПК України і в повному обсязі доводять вину обвинуваченого у вчиненні злочину, за наведених у вироку обставин.

Суд враховує, що практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (Рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» п. 43). Також має братися до уваги якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (Рішення ЄСПЛ від 11.07.2013 у справі «Веренцов проти України» - п.86).

У даному випадку, на думку суду, досліджені у судовому засіданні докази відповідають саме такому критерію, є належними, допустимими, достовірними та такими, що у своїй сукупності підтверджують встановлені судом обставини скоєння ОСОБА_4 злочину, передбаченого ст.128 КК України, виходячи з наступного.

Досудовим розслідуванням дії обвинуваченого ОСОБА_4 було кваліфіковано за ч.1 ст.121 КК України умисне спричинення тяжкого тілесного ушкодження яке є небезпечними для життя в момент його спричинення.

За нормативним визначенням умисне тяжке тілесне ушкодження (ст. 121 КК України) з об`єктивної сторони характеризуються дією або бездіяльністю у вигляді протиправного посягання на здоров`я іншої людини, наслідками у вигляді заподіяння тяжких тілесних ушкоджень та причинним зв`язком між указаними діянням та наслідками, а із суб`єктивної сторони умисною формою вини (прямим або непрямим умислом), коли винний усвідомлює, що може заподіяти тяжкої шкоди здоров`ю потерпілого, передбачає такі наслідки і бажає або свідомо припускає їх настання (ст. 24 КК України). Необережне тяжке тілесне ушкодження (ст.128 КК України) характеризується аналогічними елементами об`єктивної сторони, а за суб`єктивною стороною проявляється в необережній форми вини у вигляд злочинної самовпевненості або злочинної недбалості, ви значення яких надано у ст. 25 КК України.

Отже, розмежування умисного протиправного заволодіння тяжких тілесних ушкоджень іншій людині (ч. 1 ст. 121 КК) і необережне заподіяння таких ушкоджень (ст.128 КК) здійснюється як за об`єктивною, так і об`єктивно сторонами цих злочинів

Таким чином, у даному випадку тяжке тілесне ушкодження було наслідком необережності обвинуваченого, чого останній хоч і не передбачав, але повинен був і міг передбачити.

Характерною ознакою прямого умислу є також бажання настання злочинного наслідку, що був задуманий, щодо матеріальних злочинів. У такого роду бажанні знаходить своє вираження вольова ознака умислу як його найважливіша і відмінна риса. Наявністю бажання настання злочинного наслідку при вчиненні злочину з матеріальним складом прямий умисел відрізняється від інших форм і видів вини. Бажання, як вольове начало, перебуває в нерозривній єдності із свідомістю особи, яка діяла з прямим умислом, і її здатністю передбачити наслідки свого діяння.

Умисне тяжке ушкодження може бути вчинене лише за наявності прямого умислу на його нанесення, коли особа усвідомлює суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачає його суспільно небезпечні наслідки і бажає їх настання. Якщо такий умисел не встановлений, особа не може нести відповідальність за умисне тяжке ушкодження.

Разом з тим, при кваліфікації злочинів проти життя і здоров`я особи питання про наявність чи відсутність умислу на умисне тяжке ушкодження необхідно вирішувати з огляду на сукупність усіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного й потерпілого, що передувала події, їхні стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій.

Натомість, з показань обвинуваченого у сукупності з іншими дослідженими доказами беззаперечно встановлено відсутність такого бажання на умисне заподіяння потерпілому тяжкого тілесного ушкодження, який вину визнавав, каявся, але стверджував, що дійсно мала місце випадковість.

У матеріалах кримінального провадження відсутні об`єктивні докази наявності прямого умислу у обвинуваченого на вчинення умисного тяжкого ушкодження потерпілому.

Обвинувачений ОСОБА_4 під час вживання алкогольних напоїв з потерпілим ОСОБА_6 , не висловлював жодних погроз, жодних конфліктів між ними не відбувалося, одразу після виявлення поранення у потерпілого викликав швидку допомогу та надав допомогу шляхом закриття поранення.

Виходячи з показань обвинуваченого і матеріалів слідчого експерименту за участі потерпілого, які є фактично тотожними з приводу розташування їх під час механізму спричинення та локалізації поранення, враховуючи висновки експертів та показання обвинуваченого під час судового розгляду, суд дійшов до висновку, що відсутні докази, які б у сукупності підтверджували вчинення ОСОБА_4 інкримінованого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, оскільки маючи можливість довести умисел до завершення, дій щодо переслідування потерпілого з метою нанесення тілесних ушкоджень за допомогою ножа, останній не здійснив таких дій, певний час залишаючись при цьому на місці події.

Крім того, суд враховує, що потерпілий перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння та не виключає нанесення йому поранення при обставинах, викладених обвинуваченим, що підтверджується у сукупності дослідженими у судовому засіданні матеріалами слідчого експерименту за участі потерпілого, висновками експертиз та показаннями свідка ОСОБА_7 .

Відтак, враховуючи у сукупності все вищевикладене, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_4 , які кваліфіковано за ч.1 ст.121 КК України (обвинувальний акт зі зміненим обвинуваченням від 23.09.2021), необхідно перекваліфікувати на ст.128 КК України.

Отже, в конкретному випадку мало місце не умисне, а необережне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, у зв`язку з чим дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ст. 128 КК України, як необережне тяжке тілесне ушкодження.

Відповідно до ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст. 12 КК України віднесено до категорії нетяжкого злочину, особу обвинуваченого, необережну форму вини, обставини вчинення кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшує та обтяжують покарання.
При призначенні виду та розміру покарання ОСОБА_4 суд враховує дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, в силу ст.89 КК України, перебуває на обліку бездомних осіб, однак постійно проживає у квартирі, яка належить його батькам, офіційно не працевлаштований, на обліку та лікаря-психіатра не перебуває, перебуває під спостереженням нарколога з 25.09.2020 з діагнозом «Психічні та поведінкові розлади, внаслідок вживання алкоголю. Вживання зі шкідливими наслідками.», позитивно характеризується.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 є щире каяття. Обставина, що обтяжує покарання, є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Суд, враховуючи викладене, вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ст. 128 КК України із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою, а саме: покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Суд вважає, що призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого (підсудного), що випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду» і не буде становити особистий надмірний тягар для особи.
Зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_4 період перебування під вартою з 22.09.2020 по 17.12.2020.

Арешти, накладені ухвалами слідчих суддів Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, у ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження, - підлягають скасуванню, на підставі ч.4 ст.174 КПК України.

Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
Цивільний позов не заявлено.
Підстав для обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_9 до набрання вироком суду законної сили не вбачається, оскільки відповідні клопотання не заявлялися.

Керуючись ст. ст. 100, 174, 369, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 128 КК України і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Зарахувати у строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_4 строк перебування під вартою у період з 22.09.2020 по 17.12.2020.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25.09.2020 (справа №335/8096/20, № 1-кс/335/4145/20) на: три недопалки; предмет схожий на ніж сірого кольору; стакан полімерний; стакан металевий; футболку зі слідами РБК та порізом; піхви від ножа.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25.09.2020 (справа №335/8096/20, № 1-кс/335/4146/20) на: спортивні штани чорного кольору; спортивну кофту синього кольору; черевики чорного кольору.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25.09.2020 (справа №335/8096/20, № 1-кс/335/4147/20) на: предмет схожий на кухонний ніж довжиною 22 см.; предмет схожий на розкладний ніж довжиною 20 см.; предмет схожий на кухонний ніж довжиною 30 см.

Речові докази:

-два CD-R диска із аудіозаписами, отриманих від оператора «102», які долучено до матеріалів кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження ЄУН 335/10680/20;

- три недопалки (упаковано до паперового конверту); предмет схожий на ніж сірого кольору (упаковано до паперової (картонної) коробки); стакан полімерний (упаковано до паперової (картонної) коробки); стакан металевий (упаковано до паперової (картонної) коробки), футболка зі слідами РБК та порізом ( упаковано до паперової (картонної) коробки); піхви від ножа (упаковано до паперової (картонної) коробки); предмет схожий на кухонний ніж довжиною 22 см. (упаковано до картонної коробки); предмет схожий на розкладний ніж довжиною 20 см. (упаковано до картонної коробки); предмет схожий на кухонний ніж довжиною 30 см. (упаковано до картонної коробки), які передані на відповідальне зберігання до камери схову речових доказів Вознесенівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області знищити;

- спортивні штани чорного кольору (упаковано до картонної коробки); спортивна кофта синього кольору (упаковано до картонної коробки); черевики чорного кольору (упаковано до картонної коробки), які належать ОСОБА_4 повернути за належністю ОСОБА_4 ;

- зразки букального епітелію підозрюваного ОСОБА_4 , упаковані до паперового конвенту; зразки папілярних візерунків з пальців та долонь обох рук підозрюваного ОСОБА_4 , (поміщені на дактилокарту яку упаковано до паперового конвенту), (після проведених досліджень дактилокарта упакована експертом до сейф пакету №5232634, разом з первинною упаковкою); зразки слини підозрюваного ОСОБА_4 , упаковані в паперовий конверт (після проведених досліджень зразки слини упаковані експертом до первинної упаковки); зразки (зрізи) вільних кінців нігтьових пластин пальців обох рук підозрюваного ОСОБА_4 , упаковано до подвійного (розділеного на 2 секції) паперового конверту, (після проведених досліджень упаковані експертом до первинної упаковки); змиви з долонь обох рук підозрюваного ОСОБА_4 , упаковано до двох окремих паперових конвертів (кожен з яких розділений на 2 секції), разом з контрольними зразками для них, (після проведених досліджень упаковані експертом до первинних упаковок); зразки крові, підозрюваного ОСОБА_4 , упаковані до паперового конверту (після проведених досліджень зразок крові упакований експертом до сейф пакету №5472137, разом з первинною упаковкою); зразки корові на марлі, підозрюваного ОСОБА_4 , упаковані до паперового конверту (після проведених досліджень зразок крові на малі упакований експертом до паперового конверту який поміщено в полімерний пакет з збіркою експерта (також у вказаному пакеті упаковані зразки крові на марлі свідка ОСОБА_7 та потерпілого ОСОБА_6 ); зразки слини свідка ОСОБА_7 , упаковано до паперового корнеру; зразки крові свідка ОСОБА_7 , упаковано до паперового конверту; зразки папілярних візерунків з пальців та долонь обох рук свідка ОСОБА_7 , (поміщені на дактилокарту яку упаковано до паперового конвенту); зразки корові на марлі свідка ОСОБА_7 , упаковані до паперового конверту після проведених досліджень зразок крові на малі упакований експертом до перового конверту, який поміщено в полімерний пакет з біркою експерта у вказаному пакеті упаковані зразки крові на марлі підозрюваного ОСОБА_4 та потерпілого ОСОБА_6 ); зразки слини потерпілого ОСОБА_6 упаковано до паперового корнеру; зразки крові потерпілого ОСОБА_6 упаковано до паперового конверту; зразки папілярних візерунків з пальців та долонь обох рук потерпілого ОСОБА_6 (поміщені на дактилокарту яку упаковано до паперового конвенту); зразки корові на марлі потерпілого ОСОБА_6 упаковані до паперового конверту (після проведених досліджень зразок крові на малі упакований експертом до паперового конверту, який поміщено в полімерний пакет з біркою експерта (також у вказаному пакеті упаковані зразки крові на марлі свідка ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_4 ), які передані на відповідальне зберігання до камери схову речових доказів Вознесенівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя.

Учасники судового провадження мають право отримати у суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1