Справа № 175/1250/21
Провадження № 1-кп/175/67/21

Вирок

Іменем України

14 вересня 2021 року

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретареві ОСОБА_2 ,

за участю сторін: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське кримінальне провадження № 0000052 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Підгородне Дніпропетровського району Дніпропетровської області, громадянина України, ІПН НОМЕР_1 , з базовою загальною середньою освітою, неодруженого, офіційно непрацюючого, не маючого реєстрації місця проживання, фактично проживаючого по АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

встановив:

11 березня 2021 року у денну пору доби, більш точний час органом досудового розслідування невстановлений, ОСОБА_5 знаходився за місцем свого проживання у будинку АДРЕСА_1 , де у нього раптово виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, реалізуючи який підійшов до будинку АДРЕСА_2 , переліз через бетонний паркан і незаконно проник на територію вказаного домоволодіння, де побачив одну гаражну створку металевих воріт зеленого кольору з елементами іржі розмірами 1,88 м х 1,20 м, одну гаражну створку металевих воріт зеленого кольору з елементами іржі розмірами 1,88 м x 1,15 м і одну металеву сітку рабицю довжиною 3 м висотою 1,5 м, які визначив об`єктом свого злочинного посягання.

Перебуваючи у зазначений час і у зазначеному місці він упевнився у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, з корисливих мотивів, таємно викрав приналежну ОСОБА_6 одну створку металевих воріт розміром 1,88 м x 1,20 м (товщина металевого листа 3 мм, товщина металевих кутів каркасу 14-го розміру 5 мм) вартістю 1709,41 грн., яку перекинув через паркан і з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду у вказаному розмірі. Інші об`єкти свого злочинного посягання залишив на місці та вирішив повернутися за ними пізніше.

Продовжуючи діяти з єдиним злочинним умислом, 15 березня 2021 року у денну пору доби, більш точний час органом досудового розслідування невстановлений, ОСОБА_5 знову переліз через бетонний паркан і незаконно проник на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , звідки умисно, з корисливих мотивів, таємно викрав приналежні ОСОБА_6 одну гаражну створку металевих воріт зеленого кольору з елементами іржі розмірами 1,88 м x 1,15 м (товщина металевого листа 3 мм, товщина металевих кутів каркасу 14-го розміру 5 мм) і одну металеву сітку рабицю довжиною 3 м висотою 1,5 м загальною вартістю 1780,23 грн., які перекинув через паркан і з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду у вказаному розмірі.

У судовому засіданні ОСОБА_5 свою провину визнав повністю і пояснив, що за обставин, викладених у обвинувальному акті, 11 і 15 березня 2021 року проник на територію домоволодіння сусіда, звідки викрав дві створки металевих воріт і одну сітку рабицю. У скоєному щиросердно кається та просить суворо не карати.

Його провина у вчиненні вказаного судом діяння підтверджується показаннями потерпілого ОСОБА_7 , який в суді підтвердив факт викрадення двох створом воріт і одного рулону сітки, а також доказами, дослідженими за згодою сторін у порядку, визначеному ч.3 ст.349 КПК України, оскільки фактичні обставини вчинення злочину не оспорюються сторонами.

Переконавшись у правильному розумінні ОСОБА_8 змісту обставин інкримінованого йому діяння і добровільності його позиції, суд дійшов висновку, що за обставин, викладених у обвинувальному акті (в новій редакції від 31.03.2021 року), було вчинено кримінальне правопорушення, в якому він обвинувачується, і його умисні дії кваліфікує за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище.

При визначенні виду й міри покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини справи та особу ОСОБА_9 , - раніше не судимий і не притягався до кримінальної відповідальності, задовільно характеризується за місцем проживання, зі слів фактично працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують його покарання, суд визнає щиросердне каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, суд не вбачає.

Згідно з ч.1 і ч.2 ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Виходячи з цих вимог закону і положень ст.ст.65-67 КК України, з урахуванням обставин справи і даних про особу ОСОБА_9 , його ставлення до наслідків злочину, віднесеного ст.12 КК України до категорії тяжких, а також позиції прокурора та потерпілого щодо виду і міри покарання, суд вважає можливим призначити мінімальне покарання, передбачене санкцією ч.3 ст.185 КК України, з випробуванням із застосуванням ст.75 КК України, вважаючи, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Під час досудового розслідування та судового провадження ОСОБА_10 запобіжний захід не обирався.

Потерпілий ОСОБА_6 цивільний позов не заявляв.

Відповідно до ст.ст.122, 124 КПК України з ОСОБА_9 підлягають стягненню на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта для проведення експертизи, які складають 250 грн. (а.к.п.68).

Долю речових доказів суд вирішує відповідно з вимогами ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.369, 374, 376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.185 КК України та піддати кримінальному покаранню у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання за умови, що протягом одного року іспитового строку він не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі пунктів 1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
У рахунок відшкодування витрат на залучення експерта стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_1 ) 250 (двісті п`ятдесят) гривень на користь судового експерта ОСОБА_11 (р/р. НОМЕР_2 , рахунок в формі IBAN: НОМЕР_3 , МФО 323583, код ЄДРПОУ в Кіровоградському РУ АТ КБ «Приватбанк», м. Олександрія, призначення платежу: за експертизу № 1180 від 27.03.2021 року).

Дві гаражні створки металевих воріт зеленого кольору з елементами іржі розмірами 1,88 м х 1,20 м і 1,88 м x 1,15 м, а також одну металеву сітку рабицю довжиною 3 м висотою 1,5 м, передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 по розписці від 22.03.2021 року, - після набрання вироком законної сили залишити у його розпорядженні.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

На вирок сторонами може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду через Дніпропетровський районний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1