Провадження № 11-сс/811/1188/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2021 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючої судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 24 вересня 2021 року,

встановила:
цією ухвалою, відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові.
На дану ухвалу ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати таку та постановити нову ухвалу, якою зобов`язати ТУ ДБР у м.Львові внести відомості викладені у його скарзі до ЄРДР.
На думку апелянта слідчий суддя належним чином не дослідив його скаргу на бездіяльність Територального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, оскільки ОСОБА_6 належним чином мотивував таку, вказавши на те, що вбачає в діях суддів наведених у його скарзі кримінальних правопорушень а не дисциплінарних проступків, у зв`язку з чим звергнувся із відповідною заявою вищевказаного органу досудового розслідування.
Окрім цього, розгляд справи за його апеляційною скаргою просить проводити у його відсутності, у зв`язку із хворобою.
Дослідивши матеріали скарги, доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч.1 ст.214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.
Відповідно до ч.1 ст.2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом. З вищевказаної норми закону вбачається, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.
Як вбачається з матеріалів скарги ОСОБА_6 звернувся в ДБР із заявою від 28.05.2021 про кримінальне правопорушення, а саме щодо винесення неправосудного рішення по справі № 5010/1126/2012-Б-25/24 суддями Господарського суду Івано-Франківської області та Львівського апеляційного господарського суду, оскільки такі скасовані Вищим господарським судом України. Вказана заява прийнята до розгляду. Відповідно слідчим першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у місті Львові надано ґрунтовну відповідь, відповідно до якої роз`яснено право звернутися по даному питанню до Вищої ради правосуддя. Так відповідно до ст.ст. 107,108 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» порушене питання у заяві є предметом розгляду саме Вищої ради правосуддя.
Відмовляючи в задоволенні зазначеної скарги слідчий суддя в своєму рішенні зазначив те, що доводи ініціювання кримінального переслідування судді у згаданому контексті є способом незаконного впливу на суд, суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.
Разом з тим, зі скарги ОСОБА_6 та його заяви про скоєння кримінального правопорушення, не вбачається об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, а лише зводиться до незгоди з процесуальними рішеннями суддів Господарського суду Івано-Франківської області та Львівського апеляційного господарського суду по справі № 5010/1126/2012-Б-25/24 .
Таким чином, наведення заявником власних міркувань та припущень щодо вчинення на його думку, суддями Господарського суду Івано-Франківської області та Львівського апеляційного господарського суду, злочину, без наявності об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки вказаного злочину, не є підставою для внесення відомостей до ЄРДР.
Як наслідок слідчий суддя прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги ОСОБА_6 на бездіяльність ДБР, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за його заявою від 28.05.2021.
Суд апеляційної інстанції досліджуючи матеріали скарги, приходить до обґрунтованого переконання про те, що висновки слідчого судді з приводу скарги ОСОБА_6 є обґрунтованими належним чином та суд апеляційної інстанції не вбачає жодних підстав не погоджуватися із зазначеними висновками.
Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «РуїзТорія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.
Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до переконання про те, що ухвала слідчого судді, якою було відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 , є законною, обґрунтованою та вмотивованою, і висновки викладені в ній відповідають матеріалам справи, і не вбачається жодних законних та обґрунтованих підстав для задоволення її апеляційної скарги.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 419, 422 КПК України, колегія суддів
постановила:
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 24 вересня 2021 року, про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 , на бездіяльність особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за його заявою від 28.05.2021 без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4