Справа № 192/1251/21
Провадження № 1-в/192/243/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 вересня 2021 року смт Солоне
Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
представника СВК №21 - ОСОБА_4
засудженого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Солоне Дніпропетровської області в режимі відеоконференції під час трансляції з приміщення ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)», клопотання засудженого
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Павлоград Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, вдівця, засудженого 10.11.2014 Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.115 КК України до 10 років позбавлення волі,
про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,
Початок строку: 08.07.2014 року

Кінець строку: 05.02.2024 року

ВСТАНОВИВ:

До Солонянського районного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, в якому засуджений зазначає про наявність у нього трьох заохочень, добрі характеристики з місць відбування покарання. Зазначає, що оформив пенсію в 2018 році, підтримує зв`язки з донькою та сином, в липні 2021 року у нього народився онук, він достроково погасив процесуальні витрати за вироком суду, свою провину усвідомив та глибоко кається тому просить звільнити його умовно-достроково на невідбутий строк покарання.
В судовому засіданні в режимі відеоконференції засуджений просив клопотання задовольнити та звільнити його від подальшого відбуття покарання умовно-достроково. Зазначив, що більше йому немає необхідності перебувати в установі, хоче допомагати сину, ростити онука. Комісією установи відмовлено у направленні матеріалів до суду оскільки він потрібен СВК№21, бо працює художником-оформлювачем. Також зазначив, що усвідомив свою провину у вчиненому, а ще в радянські час був засуджений за ДТП з тяжкими наслідками та крадіжку, однак на час засудження Павлогардським міськрайонним судом відповідно до ст. 89 КК України є таким, що раніше не судимий.
Представник ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)» в судовому засіданні зазначив, що наявні позитивні зміни, однак зважаючи на тяжкість злочину та особу ОСОБА_5 він не не довів свого виправлення.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання засудженого вважав, що ОСОБА_5 став на шлях виправлення, однак не довів його та лише одне бажання ростити онука не може бути підставою для умовно-дострокового звільнення.
Суд, вислухавши засудженого, представника ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)», думку прокурора, дослідивши матеріали справи, вивчивши матеріали особової справи засудженого, встановив таке.
Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.

ОСОБА_5 відбуває покарання за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10.11.2014, яким він засуджений за ч.1 ст. 115 КК України до 10 років позбавлення волі.
Згідно характеристики ОСОБА_5 та довідки СВК (№21) по особовій справі, ОСОБА_5 в установах виконання покарань знаходиться з 13.07.2014 року. За період перебування в слідчому ізоляторі м.Дніпро характеризувався посередньо, допустив одне порушення режиму утримання за що має одне стягнення яке погашено за плином часу, заохочень не мав.
В Солонянській виправній колонії № 21 знаходиться з 08.01.2015. Працює у клубі в секції художньої самодіяльності, до праці ставиться задовільно. За час відбування покарання характеризується задовільно, порушень режиму утримання не допускав, стягнень не має, має три заохочення. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Дбайливо ставиться до майна установи, виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Виконує роботи із самообслуговування. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. Участі в організації виховних заходів, які проводяться в установі не бере. Бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Професія», не прагне до підвищення свого навчального рівня, вважає свій рівень достатнім. Бере участь у роботі самодіяльних організацій, проявляє соціально корисну активність в організації їх роботи. Входить до складу ради колективу засуджених (самодіяльних секцій, редакції стінної газети). Підтримує зв`язки з рідними шляхом листування та отримання посилок та передач.
01.03.2019 комісією установи відмовлено у застосуванні зміни умов і тримання відповідно статей 100, 101 Кримінально-виконавчого кодексу України як особі, що не стає на шлях виправлення.
13.08.2021 комісією установи відмовлено в застосуванні умовно-дострокового звільнення від покарання, згідно ст. 81 Кримінального кодексу України, як особі, що не довела свого виправлення.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 26.11.2014 було оголошено догану у зв`язку із вилученням забороненого предмету. Дане стягнення погашено.
ОСОБА_5 має три заохочення у вигляді подяк, застосовані до нього 03.11.2015 за підсудками роботи в ІІІ кварталі 2015 року, 21.04.2016 за підсумками роботи в І кварталі 2016 року, 18.10.2019 за підсумками роботи в ІІІ кварталі 2019 року.
Дійсно, ОСОБА_5 відбув 3/4 строку покарання, призначеного Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за умисний особливо тяжкий злочин, передбачений ч.1 ст.115 КК України.
Згідно ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення (ч. 2 ст. 81 КК України).
Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.
Відповідно ст. 9 КВК України, неухильне додержання правил поведінки, які передбачені для засуджених, є обов`язком засудженого, і виконання своїх обов`язків є лише одним з критеріїв, які в своїй сукупності дають підстави вважати, що засуджений довів своє виправлення.
Аналізуючи поведінку засудженого за весь період відбування покарання, суд враховує, що ОСОБА_5 має три заохочення, одне погашене стягнення. Разом з тим, суд вважає, що застосовані до ОСОБА_5 заохочення не мають системного характеру, оскільки застосовані із плином значного часу: останнє заохочення застосовано ще 18.10.2019, всі заохочення застосовані за підсумками роботи у відповідному кварталі року.
Суд погоджується з позитивними перемінами в особистості засудженого ОСОБА_5 , який працює у клубі та до праці ставиться задовільно. За час відбування покарання в СВК №21 характеризується задовільно, порушень режиму утримання не допускав. Разом з цим, за час знаходження в СІЗО ОСОБА_5 характеризувався посередньо, посередньо він характеризувався в СВК №21 станом на 01.03.2019, що відображено в характеристиці в особовій справі засудженого на а.с.65.

Суд також враховує, що ОСОБА_5 в організації виховних заходів установи не бере, однак приймав участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Професія», бере участь у роботі самодіяльних організацій, проявляє соціально корисну активність в організації їх роботи та входить до складу ради колективу засуджених.

Суд приймає до уваги, що комісією установи ОСОБА_5 було відмовлено у застосуванні зміни умов тримання як особі, що не стає на шлях виправлення, а в направленні матеріалів до суду для застосування умовно-дострокового звільнення від покарання, як особі, що не довела свого виправлення.
Суд вважає, що основна мета призначеного судом покарання на цьому етапі не досягнута та умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_5 є недоцільним, оскільки суспільна небезпека вчиненого ОСОБА_5 злочину проти життя, переважає над досягнутими позитивними змінами.
Приймаючи рішення щодо доведеності виправлення особи, яка вчинила особливо тяжкий злочин проти життя людини, та можливості застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, суд повинен забезпечити не тільки права засудженого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Враховуючи відсутність беззаперечних доказів виправлення ОСОБА_5 суд приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання засудженого.
На підставі викладеного, ст. 81 КК України та керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення, а сторонами, які не були присутні у судовому засіданні у той же строк з дня отримання копії ухвали суду.
Повний текст ухвали складено та підписано 09.09.2021.

Суддя ОСОБА_1