Справа №591/100/21 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/484/21 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - рішення слідчого про закриття кримінального провадження
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2021 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

заявника ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 05 жовтня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 05 жовтня 2021 року у задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову слідчого відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_8 від 23 вересня 2021 року про закриття кримінального провадження №0000076, було відмовлено за необгрунтованістю.

Не погодившись з таким рішенням слідчого судді, ОСОБА_7 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить, за необхідності, поновити строк на подання апеляційної скарги, скасувати ухвалу слідчого судді від 05 жовтня 2021 року у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, постановити нову ухвалу, якою скасувати постанову слідчого відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_8 від 23 вересня 2021 року про закриття кримінального провадження № 0000076 від 09 червня 2016 року, застосувати норми Європейської Конвенції про захист прав і основних свобод людини, та практику Європейського суду з прав людини.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що у даному кримінальному провадженні №0000076 від 09 червня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, слідчими неодноразово приймались постанови про закриття кримінального провадження, які, в подальшому, були скасовані рішеннями слідчих суддів від 02 листопада 2018 року, 17 липня 2019 року, 15 січня 2021 року, 13 квітня 2021 року. Останні рази постанови слідчого були скасовані з тих підстав, що слідчим не в повному обсязі зібрано, перевірено та оцінено докази з метою встановлення обставин, що мають значення для даного кримінального провадження.

Однак,як зазначає апелянт, після скасування слідчим суддею постанови від 31 березня 2021 року про закриття кримінального провадження, слідчий, не виконавши взагалі ніяких слідчих дій, не надавши правової оцінки діям відділу ДВС СМУЮ, не встановивши як законності постанови ДВС, так і порушень Закону України «Про виконавче провадження», прийняв наступну безпідставну постанову від 23 вересня 2021 року про закриття даного кримінального провадження, яка по суті, є аналогічною раніше скасованим постановам і містить такі ж саме порушення слідчого та свідчить про умисне невиконання вимог ст. 19, 129-1 Конституції, ст. 2, 36,39, 40, 219, 535 КПК України.

Апелянт зазначає, що з самого початку по даному кримінальному провадженню були внесені дані за фактом того, що посадові особи Пенсійного фонду України утримували з його пенсії грошові кошти та, в подальшому, не повернули йому ці кошти.

Вимоги його скарги стосувалися саме незаконного неповернення безпідставно стягнутих з нього коштів, і відповідь у кримінальному провадженні з цього приводу йому не надано, слідчим не досліджені обставини щодо його ( ОСОБА_7 ) вимог про повернення коштів, якими судовими рішеннями встановлена безпідставність їх стягнення та необхідність повернути ці кошти.

Апелянт посилається на те, що прийнятою ухвалою слідчий суддя, всупереч вимогам Конституції і Законів України, відмовив у захисті його прав, свобод та інтересів, не прийняв до уваги його заперечення щодо постанови слідчого, дійшов необгрунтованого висновку та прийняв незаконне рішення, чим порушив вимоги ст. с т.2,7,8,89,370 КПК України.

Крім того, апелянт вказує, що під час розгляду справи, слідчий суддя не дотримувався трьох основних принципів правосуддя, а саме: повноти, всебічності і об`єктивності, а також Європейської Конвенції про захист прав і основних свобод людини, практики Європейського суду з прав людини, не звернув уваги на його посилання у судовому процесі щодо вказаних норм та на відсутність жодного доказу, жодного посилання з іншої сторони, чим порушив присягу судді об`єктивно, безсторонньо, неупереджено, незалежно та справедливо здійснювати правосуддя.

За таких підстав, на думку апелянта, слідчий суддя, в порушення вимог ст. 6, 129 Конституції України щодо засад судочинства, навмисно і свідомо неправильно застосував норму матеріального права, грубо порушив норми процесуального права, і за завідомою невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, прийняв протиправне рішення.

При цьому апелянт вказує на те, що у зв`язку з прийняттям слідчим суддею незаконних рішень, ним ( ОСОБА_7 ) неодноразово направлялися до органів прокуратури відповідні заяви.

В судовому засіданні апелянт доповнив свої апеляційні вимоги та додатково просив встановити умисну бездіяльність процесуального керівника прокурора ОСОБА_6 шляхом прийняття відповідного рішення, яке направити прокурору Сумської області. На його думку, вказаний прокурор свідомо не приймав рішень у даному кримінальному провадженні, що, в подальшому, потягло звернення його за захистом своїх порушених прав до суду.

Заслухавши доповідь головуючого-судді щодо змісту оскаржуваного рішення слідчого судді та доводів апеляційної скарги, заявника ОСОБА_7 , який підтримав свої вимоги та просив їх задовольнити в повному обсязі, доводи прокурора, яка вважала ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, просила залишити її без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження №0000076 та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіряючи законність прийнятого судового рішення в межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вищезазначені вимоги Закону слідчим суддею в повному дотримано не було.

Так, зі змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що у задоволенні скарги ОСОБА_7 щодо скасування постанови слідчого СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_8 від 23 вересня 2021 року про закриття кримінального провадження №0000076 від 09 червня 2016 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, слідчий суддя відмовив у зв`язку з тим, що досудове розслідування було проведено в повному обсязі, з дотриманням вимог ст. 9 КПК України, а тому постанова слідчого є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування не було наведено та не встановлено.

Однак, з такими висновками колегія суддів погодитись не може, з врахуванням наступного.

Так, згідно п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України рішення слідчого про закриття кримінального провадження може бути оскаржене заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Рішення про закриття кримінального провадження, згідно ст. 283 КПК України, є формою закінчення досудового розслідування, а тому до вказаного рішення висуваються особливі вимоги до його змісту та достатності мотивів.

За своєю суттю постанова про закриття кримінального провадження є певним аналогом судового рішення, оскільки нею фактично завершується стадія досудового розслідування, а тому вимоги до її вмотивованості є аналогічні і до вмотивованості судового рішення.

Як вбачається з матеріалів даного кримінального провадження, у провадженні СУ ГУНП в Сумській області перебувало кримінальне провадження № 0000076 від 09 червня 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, розпочате за фактом того, що посадові особи пенсійного фонду України в Сумській області утримували з пенсії ОСОБА_7 грошові кошти за виконавчим листом, який в подальшому було скасовано, та не повернули останньому ці кошти.

Під час досудового розслідування слідчими неодноразово приймались рішення про закриття даного кримінального провадження, а саме, постановами 31 грудня 2020 року, 31 березня 2021 року, які, в подальшому, рішеннями слідчих суддів скасовувалися, а провадження направлялося для продовження досудового розслідування.

Вказані обставини свідчать про те, що дійсно, під час перевірки заяви ОСОБА_7 , на підставі якої були внесені дані до ЄРДР щодо неповернення органом Пенсійного фонду України стягнених з нього коштів в сумі 7712, 01 грн., слідчими, які здійснювали досудове розслідування, не було вжито заходів щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин даного кримінального провадження, не надано їм належної правової оцінки, внаслідок чого, були прийняті незаконні процесуальні рішення.

З матеріалів кримінального провадження також вбачається, що після скасування слідчими суддями постанов слідчих про закриття даного кримінального провадження, прокурором надавалися відповідні вказівки щодо вчинення необхідних дій для перевірки обґрунтованості вимог ОСОБА_7 щодо незаконного йому неповернення коштів, які були з нього стягнуті.

З цього приводу слідчий звернувся до слідчого судді з клопотаннями про тимчасовий доступ до речей та документів, які були у володінні Господарського суду Сумської області, Виконавчого комітету Сумської міської ради, Головного управління ПФ України в Сумській області, які було задоволено, допитав свідків, та дослідив докази, вже наявні в матеріалах даного кримінального провадження і в черговий раз прийняв рішення від 23 вересня 2021 року про закриття даного кримінального провадження.

Як неодноразово вказував ЄСПЛ «розслідування повинно бути ефективним». Так, у справі «Аднаралов проти України» (Заява № 10493/12) ЄСПЛ зазначив, що розслідування має бути ретельним. Це означає, що державні органи завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (див. вищезазначене рішення у справі «Ассенов та інші проти Болгарії» (Assenov and Others v. Bulgaria), пп. 103 et seq.). Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, серед іншого, покази свідків та висновки судових експертиз (див. рішення у справах «Танрікулу проти Туреччини» (Tanrikulu v. Turkey) [ВП], заява № 23763/94, пп. 104 et seq., ECHR 1999-IV, та «Гюль проти Туреччини» (Gul v. Turkey), заява № 22676/93, п. 89, від 14 грудня 2000 року). Будь - який недолік розслідування, що стає на заваді встановленню причин та винних осіб, є загрозою недотримання цього стандарту.

Закриття кримінального провадження допустиме лише після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів і як наслідок встановлення конкретної причетної особи (підозрюваного) до події злочину (п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України).

Результати досудового розслідування мають бути відображені в постанові про закриття кримінального провадження, яка відповідно до вимог ст. 110 КПК України має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі постановлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

З постанови слідчого відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_8 від 23 вересня 2021 року про закриття кримінального провадження № 0000076 від 09 червня 2016 року, вбачається, що слідчий послався на вимоги закону, якими він керувався при прийнятті такого рішення, однак, належної оцінки та відповідних обґрунтувань щодо його застосування, не навів.

Таким чином, слідчим всіх слідчих дій проведено не було, про що обґрунтовано зазначає ОСОБА_7 у своїй апеляційній скарзі, а саме, не з`ясовано, які обставини стали перепоною для повернення останньому стягнутих з нього коштів, не надано оцінки щодо незаконності чи законності стягнутих коштів, крім того, колегія суддів, звертає увагу, що вказівки, які неодноразово надавались прокурором в рамках даного кримінального провадження слідчому, відповідно до п.4 ч. 2 ст. 36 КПК України, в повному обсязі виконано не було.

Таким чином, колегія суддів вважає, що в ході досудового розслідування даного кримінального провадження та при прийнятті оскаржуваної постанови слідчий не забезпечив ефективність досудового розслідування, та не забезпечив повне збирання доказів.

У своєму рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції.

Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи «Серявін та інші проти України», «Проніна проти України») і з неї випливає, що ігнорування доречних аргументів сторони є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Аналізуючи вище наведені норми закону колегія суддів вважає, що постанова про закриття кримінального провадження не відповідає критерію вмотивованості.

Лише після повного, всебічного дослідження обставин та зібраних доказів, з посиланням на конкретні норми закону та відповідним, у зв`язку з чим, обґрунтуванням, слідчий може прийняти процесуальне рішення, яке має бути законним та обґрунтованим.

Визнаючи постанову слідчого про закриття кримінального провадження від 23 вересня 2021 року слідчий суддя належної правової оцінки не надав, а лише зазначив, що постанова слідчого є законною, а питання про можливе повернення останньому стягнених з нього коштів в сумі 7712,01грн., за певних умов, може бути вирішено шляхом звернення з відповідним позовом до суду.

Вказані порушення є істотними, такими, що є підставою для скасування судового рішення слідчого судді від 05 жовтня 2021 року (п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України), з постановленням нової ухвали (п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України), про направлення даного кримінального провадження до органу досудового розслідування для продовження досудового розслідування в загальному порядку до прийняття відповідного процесуального рішення, передбаченого ст. 283 КПК України, у зв`язку з чим, апеляційна скарга в цій частині підлягає до задоволення.

Що стосується інших вимог апелянта, з приводу встановлення умисної бездіяльності процесуального керівника прокурора ОСОБА_6 шляхом прийняття відповідного рішення з подальшим його направленням прокурору Сумської області, то вони до задоволення не підлягають, оскільки мають бути розгляду, як окремі звернення в ході досудового розслідування даного кримінального провадження, а атому апеляційна скарга заявника ОСОБА_7 підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 408, 410, 412, 418,419,422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 05 жовтня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову слідчого відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_8 від 23 вересня 2021 року про закриття кримінального провадження, скасувати , та постановити нову ухвалу, якою

Скасувати постанову слідчого відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_8 від 23 вересня 2021 року про закриття кримінального провадження № 0000076 від 09 червня 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.382 КК України, та направити матеріали цього кримінального провадження прокурору для організації досудового розслідування.

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4