Ухвала
28 грудня 2021року
м. Київ
справа № 341/2192/19
провадження № 51-5904 ск 21
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу потерпілої ОСОБА_4 на вирок Рогатинського районного суду від 31 березня 2021 року та ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 14 вересня 2021 року щодо ОСОБА_5 ,
встановив:
У касаційній скарзі потерпіла порушує питання про перевірку вказаних судових рішень у касаційному порядку.
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу потерпілою подано без додержання пунктів 3, 4 ч. 2 цієї статті.
Згідно вимог п. 3 ч. 1 ст. 427 КПК у касаційній скарзі необхідно зазначити судові рішення, що оскаржуються. Як вбачається з касаційної скарги вона подана на вирок Рогатинського районного суду від 31 березня 2021 року та ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 14 вересня 2021 року, проте як вбачається з долученої копії вироку, його постановлено Рогатинським районним судом Івано-Франківської області.
В зв`язку з цим, потерпілій необхідно уточнити в касаційній скарзі назву суду, який дійсно постановив вказане судове рішення.
Згідно п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК, касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Згідно вимог ч. 1 ст. 438 КПК, підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є:
1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК);
2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК);
3) невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
Тому, посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судових рішень, і які, на її думку, допущені судами обох інстанцій при їх винесенні, навести конкретні докази і аргументи в обґрунтування кожної позиції.
Водночас слід враховувати, що відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Однак, всупереч наведеним положенням процесуального закону, потерпіла у своїй касаційній скарзі хоча і покликається на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, проте не конкретизує яких саме порушень допустилися суди, розглядаючи кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 , та не обґрунтовує у чому саме ці порушення полягали, як вони вплинули на законність й обґрунтованість постановлених судами рішень, і чому ці порушення слід відносити до підстав для скасування або зміни касаційним судом оскаржуваних рішень, згідно з ч. 1 ст. 438 КПК та з огляду на положення статей 370, 374, 404, 412 - 414, 419 цього Кодексу в їх взаємозв`язку.
Крім того, як убачається зі змісту поданої касаційної скарги, у ній потерпіла не погоджується з призначеним засудженому покаранням, яке вважає суворим.
Статтею 414 КПК визначено, що невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визначається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або суворість.
Проте потерпіла при цьому не наводить обґрунтування саме явної несправедливості призначеного покарання засудженому ОСОБА_5 , через суворість.
Наявність цих недоліків, зважаючи на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Таким чином, оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, Суд вважає за необхідне, на підставі ч. 1 ст. 429 КПК, залишити касаційну скаргу потерпілої ОСОБА_4 без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
Колегія суддів звертає увагу, що недоліки касаційної скарги можуть бути усунуті шляхом складання нового тексту касаційної скарги, якщо зауваження стосувалися змістовної частини скарги, та/або шляхом подання додаткових документів, якщо всупереч вимогам КПК, не додано усіх документів, які мають подаватися разом з касаційною скаргою.
На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу потерпілої ОСОБА_4 на вирок Рогатинського районного суду від 31 березня 2021 року та ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 14 вересня 2021 року щодо ОСОБА_5 , залишити без руху і надати їй строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів із дня отримання копії ухвали.
У разі неусунення зазначених в ухвалі недоліків в установлений строк скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3