ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 641/3131/21 Головуючий І-ої інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/3025/21 Доповідач: ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

з секретарем - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19 серпня 2021 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И Л А :
Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19 серпня 2021 року задоволено клопотання прокурора, продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 строк тримання під вартою до 16.10.2021 року.
Захисник обвинуваченого не погоджуючись з ухвалою суду подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати. Одночасно захисник порушує питання про поновлення апеляційного строку, посилаючись на те, що ухвалою встановлено строк її оскарження 7 днів, а її копію отримав 28.08.2021 року.
В обгрунтування апеляційних вимог захисник вказує, що клопотання було подане із порушенням строків, визначених Перехідними положенням КПК України. Ризик впливу на свідків необгрунтований, не вказано на яких свідків, про що вони свідчили. Вказує, що обвинувачений має відносини з цивільною дружиною, про що сторона захисту надавала докази, має матір похилого віку, сестру та друзів. Прокурором не надано переліку свідків відповідно до ст. 183 КПК України та матеріалів, якими обгрунтовано доводи клопотання. Суд формально оцінив заперечення захисника. Прокурором не доведено неможливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу.
Вислухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 422-1 КПК України розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.
Відповідно до ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду. Встановлено, що під час вирішення судом питання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою його захисник був відсутній. Враховуючи, що доводи адвоката про отримання ним копії ували 28.08.2021 року ніким не спростовані, а апеляційна скарга була подана в цей же день, колегія суддів вважає, що наявні підстави для задоволення клопотання адвоката та поновлення йому строку на апеляційне оскарження.
Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Встановлено, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 152 КК України.
Суд першої інстанції встановив, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які були встановлені під час обрання запобіжного заходу не зменшилися. Зі змісту клопотання сторони обвинувачення вбачається, що прокурором були заявлені ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, з наявністю яких погоджується і колегія суддів. Зокрема про їх існування свідчить те, що ОСОБА_6 на даний час обвинувачується у вчиненні кількох кримінальних правопорушень. Як зазначено у клопотанні раніше був засуджений за вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 152, ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 152, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 152, ч. 2 ст. 187, ч. 4 ст. 187, п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України до 15 років позбавлення волі, інкриміновані злочини вчинив через нетривалий час після звільнення. Як вказує прокурор потерпілі та свідки ще не допитані, тому не виключена можливість здійснення на них впливу у випадку застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Надаючи оцінку настання ризиків, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що обвинувачений з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій, а тому застосування в даному випадку більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім.

Враховуючи пред`явлене обвинувачення та дані про особу обвинуваченого небезпідставними є доводи прокурора щодо продовження існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційних вимог адвоката та зміни тримання під вартою на інший більш м`який запобіжний захід, який не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого. Посилання адвоката на те, що обвинувачений має дружину, матір, похилого віку, сестру та друзів не спростовують встановлених ризиків, оскільки лише наявність родинних зв`язків не є достатнім для зміни запобіжного заходу. Захисник також вказує, що клопотання прокурора було подане із порушенням строків, визначених Перехідними положенням КПК України. Проте вказана обставина не є безумовною підставою для зміни чи скасування раніше обраного запобіжного заходу. Таким чином апеляційні доводи не спростовують обгрунтованості судового рішення та необхідності продовження обвинуваченому строку тримання під вартою.
Керуючись ст.ст.405, 407 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Клопотання адвоката ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19 серпня 2021 року задовольнити.
Поновити захиснику адвокату ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження ухвали Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19 серпня 2021 року.
Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19 серпня 2021 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_6 залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку в частині поновлення строку, а в решті набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді