УХВАЛА

09 вересня 2021 року м. Рівне

Слідчий суддя
Рівненського міського суду ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим,-

В С Т А Н О В И В :
До Рівненського міського суду надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим.
У скарзі зазначив, що 16 березня 2021 року він направив електронним засобом зв`язку до СУ ГУНП в Рівненській області повідомлення про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 212 та ч. 2 ст. 366 КК України, з детальним описом обставин вчинення кримінальних правопорушень та клопотанням про залученням мене до справи у статусі потерпілого.
Відповідно направлена скарга до Рівненського міського суду і отримана ухвала Справа № 569/5489/21 22 березня 2021 року.
Ухвала суду в порушення вимог КПКУ не була виконана слідством, що становить склад злочину за ч.2ст.382ККУ,а заявник потерпілий подав 25.05.21р скаргу до Рівненської окружної прокуратури в якій в чергове клопотав про залученням до справи у статусі потерпілого.
Отримавши повідомлення, що справу доручено розслідувати СУФР ГУ ДПС м.Рівне направив ряд клопотань №1-3/0621/0542 , №1-7/0621/0542, №1-8/0621/0542, №1-14/0621/0542 ,№1-17/0621/0542 для співпраці зі слідством з долученням документів державних контролюючих органів,а саме: ЦНАП,Держпраці та ГУДПС (додано),які свідчать:діяльність «Філії ТОВ Ідеал Груп» з 2014року на території м.Рівне без сплати податків та реєстрації,без повідомлення у встановленому законом порядку контролюючих органів;-постанову на облік ГУ ДПС «Філії ТОВ Ідеал Груп» тільки в лютому 2021р з позначкою «не повідомлення про діяльність» та відсутність договорів з працівниками за результатом перевірки Державного агентства з праці м.Київ; не отримання запитів ГУ ДПС та відсутність за основним місцем реєстрації м.Костопіль ,що має ознаки фіктивної діяльності.
Звертає увагу на умисні дії керівника Філії ТОВ «Компанія Ідеал Груп» щодо не реєстрації філії та не сплати податків з 2014року.
На вказані клопотання в порушення вимог КПКУ ст..110 та 220 не отримано: постанов про відмову, у відповідності до вимог ст..110,220КПКУ та повідомлення про приєднання вказаних документів державних контролюючих установ ,що свідчать про вчинення кримінального правопорушення, до матеріалів справи;
-в порушення вимог ч.2ст.55КПКУ отримав постанову від 11.06.21р про відмову у визнанні потерпілим,як заявник,оскільки слідством не здобуто станом на дату звернення жодних доказів відповідно до вимог ч.5ст.55 не завдання мені моральної та матеріальної шкоди,
-при цьому слідчий в постанові про відмову у визнанні потерпілим вказує,що дане рішення він прийняв «вивчивши матеріали справи» без отримання показів заявника та потерпілого,а відповідно проведення досудового розслідування у ЄРДР№0000542 .
Вказаних вимог закону слідчим не дотримано.
Так, в мотивувальній частині оскаржуваної постанови відсутні відомості, передбачені ч.5 ст.110 КПК України, натомість міститься твердження слідчого про відсутність доказів на підтвердження завдання ОСОБА_3 кримінальним правопорушенням шкоди. Стосовно ж мотивів, з яких ОСОБА_3 було відмовлено у визнанні його потерпілим, слідчим у постанові такі не зазначені.
Також зі змісту оскаржуваної постанови не вбачається, що слідчим вчинялись слідчі та процесуальні дії спрямовані на встановлення заподіяної шкоди, хоча у своїй постанові слідчий зазначає, що досудовим розслідуванням такої шкоди не встановлено.
Обґрунтовуючи постанову про відмову у визнанні потерпілим слідчий зазначив, що відсутні відомості про завдання ОСОБА_3 шкоди.
Як вбачається з оскаржуваної постанови від 11.06.2021, остання не містить викладу обставин a6o вмотивованих обґрунтувань, оскільки обмежується лише формальними обставинами, констатуванням факту, що ще не здобуто фактів спричинення шкоди заявнику злочином.
За таких обставин, постанова слідчого носить у собі формальний характер,порушуючи вимоги ст.55КПКУ і направлена на звуження процесуальних прав заявника і потерпілого з порушенням прав наданих ст.56 Кпку,що становить правопорушення за ч.3 ст.161ККУ
Заявник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, однак подав заяви про розгляд справи у його відсутність, вимоги скарги підтримав та просив їх задоволити в повному обсязі.
Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явилися, повідомлені належним чином, причини своєї неявки до суду не повідомили та матеріалів кримінального провадження не надали.
Вивчивши зміст скарги, слідчий суддя вважає за необхідне задовольнити скаргу з наступних підстав.
Згідно п. 1 ч. 5 та п. 7 ст. 303 КПК України На досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.
Судом встановлено, що слідчим СУФР ГУ ДПС м.Рівне ОСОБА_4 здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000542.
Частиною 2 ст. 22 КПК України встановлено, що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Згідно з ст. 222 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.
11.06.2021 року слідчим СУФР ГУ ДПС м.Рівне ОСОБА_4 винесена постанова про відмову ОСОБА_3 у визнанні його потерпілим, в кримінальному провадженні № 0000542.
Із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що відсутні відомості про завдання ОСОБА_3 шкоди.
Як вбачається з оскаржуваної постанови від 11.06.2021, остання не містить викладу обставин a6o вмотивованих обґрунтувань, оскільки обмежується лише формальними обставинами, констатуванням факту, що ще не здобуто фактів спричинення шкоди заявнику ЗЛОЧИНОМ.
З огляду на викладене, а також те, що відмова слідчого є істотним обмеженням процесуальних прав особи, наслідком яких може бути суттєве ускладнення відстоювання учасником своє позиції при проведенні судового розгляду кримінального провадження, ОСОБА_3 вказує на необґрунтованість оскаржуваної постанови слідчого від 11.06.2021 року.
Відповідно до ч. 4 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
У рішенні ЄСПЛ «Шмалько проти України» п. 33 та «Далбан проти Румунії» п. 44 визначено, що термін «потерпілий» у сенсі статті 34 Конвенції про захист прав людини i основоположних свобод означає особу, яка безпосередньо постраждала від дії чи бездіяльності, яка є предметом судового розгляду; при цьому порушення Конвенції може мати місце навіть за відсутності шкоди. Отже, прийняття рішення чи вжиття заходу на користь заявника в принципі не є достатнім для позбавлення останнього статусу «потерпілого», якщо державні органи не визнали порушення Конвенції, чи то безпосередньо, чи по суті, i не надали за це поpyшeння компенсації.
Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.
Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.
Відповідно до ч. 5 ст. 55 КПК України лише за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим.
Отже, єдиною законною підставою для винесення слідчим постанови про відмову у визнанні потерпілим є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано такої шкоди.
Вимогами ч.5 ст. 110 КПК України, передбачено, що мотивувальна частина рішення слідчого, викладеного у формі постанови повинна містити відомості про мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу, однак в Постанові в якій слідчий відмовив ОСОБА_3 у залученні його в якості потерпілого.
Викладене свідчить, що оскаржувана дія щодо складання та надсилання постанови ОСОБА_3 та відмови його в залученні його в якості потерпілого, яка датована 11.06.2021 не відповідає вказаним вимогам ч. 5 ст. 55, 110, 222 КПК України, оскільки у мотивувальній частині слідчий не вказав очевидних та достатніх підставах вважати, що заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди.
Положеннями ч. 1, 2, 3 ст. 55 КПК України передбачено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.
Права та обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.
Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.
З матеріалів скарги вбачається, що ОСОБА_3 є заявником в межах даного кримінального провадження, відомості до ЄРДР внесені саме на підставі його заяви про вчинення кримінального правопорушення. Сама лише ця обставина є підставою, відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 55 КПК України, для визнання особи потерпілим.
Крім того, ОСОБА_3 даним кримінальним правопорушенням можливо було завдано матеріальної та моральної шкоди, що можливо встановити під час здійснення досудового розслідування.
Тобто відсутні будь-які правові підстави для відмови ОСОБА_3 в залученні його до кримінального провадження в якості потерпілого.
Таким чином, в розумінні приписів кримінального процесуального законодавства України, ОСОБА_3 є особою, якій завдано шкоду вчиненням кримінального правопорушення.
Отже, слідчий суддя приходить до висновку, що постанова від 11.06.2021 року про відмову у задоволенні клопотання винесена слідчим СУФР ГУ ДПС м.Рівне ОСОБА_4 є необґрунтованою та такою що підлягає скасуванню.
Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 55, 303, 306, 307, 309, КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В :
Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим задовольнити.
Скасувати постанову слідчого СУФР ГУ ДПС м.Рівне ОСОБА_4 від 11.06.2021 року про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №0000542.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Рівненського міського суду (підпис) ОСОБА_5
Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.
Ухвала набрала законної сили 09.09.2021 року.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1

_____________2021 року.