1Справа № 335/9175/21 1-кп/335/701/2021
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2021 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000058 від 11.11.2020 року відносно:

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гнаровське, Вільнянського району, Запорізької області зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, солдата номера обслуги 3 орудійного розрахунку 2 гаубичного самохідно-артилерійського взводу 2 гаубичної самохідно-артилерійської батареї гаубичного самохідно-артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 01.11.2019 року за № 68 о/с солдата військової служби за контрактом ОСОБА_4 з 01.11.2019 року призначено на посаду номера обслуги 3 орудійного розрахунку 2 гаубичного самохідно-артилерійського взводу 2 гаубичної самохідно-артилерійської батареї гаубичного самохідно-артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України.

З часу видання виконувачем обов`язків Президента України, Головою Верховної ради України Указу «Про часткову мобілізацію» №303/2014 від 17.03.2014 року, згідно ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та ст. 1 Закону України «Про оборону України», на території України почав діяти особливий період, тобто період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.

Будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, солдат ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (надалі Статуту), ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України (надалі Статуту), бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.

Разом з цим, солдат ОСОБА_4 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення, вчинивши військовий злочин за наступних обставин.

Так, солдат ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби у військовій частині, 26.10.2020 року, в умовах особливого періоду, не з`явився вчасно на службу без поважних причин до розташування військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, заходів для повернення до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України не приймав та про своє місцезнаходження до органів командування, в органи військового та цивільного управління не повідомляв та незаконно перебував за межами військової частини до 19.08.2021 року.

Таким чином, в період з 26.10.2020 року до 19.08.2021 року солдат ОСОБА_4 , умисно, без поважних причин обов`язки військової служби не виконував, до місця несення військової служби безпідставно не прибував, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів для з`явлення до місця несення військової служби, звернення до правоохоронних або інших державних органів чи органів військового управління, за наявності реальної можливості для цього.

В подальшому, 19.08.2021 року солдат ОСОБА_4 самостійно прибув до Запорізької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону.

Судовий розгляд проведено в межах обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 допитаний у суді, не оспорюючи час, місце, спосіб, мотив і мету, вину по обвинуваченню за кримінальним правопорушенням, передбаченим ч. 4 ст. 407 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні надав показання, що дійсно, він в жовтні 2020 року не з`явився на службу до військової частини та не поставивши командування до відома виїхав до м. Одеси, де протягом 10 місяців працював. Потім повернувся до м. Запоріжжя та самостійно з`явився до військової прокуратури з зізнанням.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, дослідження доказів по даному кримінальному провадженню, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини за кримінальним правопорушенням, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним у зв`язку із відсутністю сумнівів у правильності розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Таким чином, суд приходить до висновку, що винність ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, а саме, у нез`явленні військовослужбовцем (крім строкової служби) вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, тривалістю понад один місяць, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, доведена і він повинен нести відповідальність за вчинене.

Умисні дії ОСОБА_4 , які виразились у нез`явленні військовослужбовцем (крім строкової служби) вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, тривалістю понад один місяць, суд кваліфікує за ч. 4 ст. 407 КК України.

При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер і ступінь небезпечності вчиненого ним злочину, який віднесено до тяжких злочинів, сукупність всіх обставин його вчинення, дані про особу обвинуваченого, що він визнав свою вину, щиро розкаявся, є особою раніше не судимою, має постійне місце проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Також, суд враховує позицію прокурора щодо можливого виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства.

Тому, суд приходить до висновку, про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, тобто без реального відбування покарання і призначає йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статі.

При цьому, суд приходить до висновку про необхідність звільнення обвинуваченого від відбуття покарання у виді позбавлення волі з випробуванням - з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Саме таке покарання на думку суду буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Міра запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 під час проведення досудового розслідування та розгляду справи в суді, не обиралася.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено, судові витрати та речові докази у справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 369-371, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити йому за цією статтею покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку, який суд визначає в 1 (один) рік, не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до вимог п.1, 2 ч.1 та п.2 ч.3 ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

До набрання вироком законної сили, запобіжний захід відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - відсутній.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів після його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники кримінального провадження мають право отримати копію вироку негайно після його проголошення, особам, які не були присутні при проголошенні вироку, його копія не пізніше наступного дня буде направлена поштою.

Суддя

Орджонікідзевського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1