Справа № 157/1437/21
Провадження №1-кп/157/50/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2022 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 жовтня 2021 року за № 0000320, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця і жителя АДРЕСА_1 , освіта повна загальна середня, одружений, не працевлаштований, раніше судимий: вироком Маневицького районного суду Волинської області від 1 липня 2021 року за ст. ст. 126-1, 75, 76 КК України на 2 роки обмеження волі з випробуванням з іспитовим строком 1 рік,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 9 жовтня 2021 року близько 13 год., перебуваючи у житловому будинку за місцем свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , під час конфлікту та сварки, які виникли на ґрунті ревнощів та тривалих особистих неприязних відносин з дружиною ОСОБА_6 , умисно кулаками рук та ногами наніс не менше п`яти ударів по голові та обличчю останньої, внаслідок чого заподіяв їй тілесні ушкодження у вигляді синців, садна та крововиливу в ділянці голови та обличчя, які по ступеню тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку визнав повністю і пояснив, що 9 жовтня 2021 року знаходився у будинку по місцю проживання, а його дружина ОСОБА_6 вийшла на вулицю, затрималась там і він подумав, що їй хтось подзвонив, а тому, коли остання повернулася, то на ґрунті ревнощів наніс їй два чи три удари руками по обличчю, а також наніс удари ногами, цей інцидент тривав недовго, і коли він побачив у потерпілої кров, то дуже злякався. На теперішній час після цих подій він пішов проживати до матері у с. Великий Обзир, але продовжує з дружиною спілкуватися, періодично приїжджає до неї та дітей. Обвинувачений просив у судовому засіданні суворо його не карати.

Окрім визнання вини самим обвинуваченим ОСОБА_4 , його винуватість у заподіянні потерпілій ОСОБА_6 умисного легкого тілесного ушкодження підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами.

З показань у судовому засіданні потерпілої ОСОБА_6 вбачається, що 9 жовтня 2021 року в обідню пору вона вийшла з будинку по місцю проживання на хвилинку на вулицю, а її чоловік ОСОБА_4 подумав, що вона десь ходила та приревнував, і коли вона повернулася, то на ґрунті ревнощів він наніс їй тілесні ушкодження, а саме, вдарив одною рукою по голові, потім ще 4 удари наніс і руками, і ногами, вона присіла, а тому два удари ногою прийшлися їй у голову, з носа у неї текла кров. Діти на час конфлікту знаходилися вдома, але були в іншій кімнаті і цих подій не бачили. Обвинувачений просив у неї вибачення, вона його пробачила, просить суворо не карати. На теперішній час вони проживаю окремо, але чоловік ОСОБА_4 по вихідних приїжджає до сім`ї, останній працює та добре заробляє.

З протоколу проведення слідчого експерименту від 18 жовтня 2021 року з фототаблицями до нього вбачається, що потерпіла ОСОБА_6 під час проведення слідчого експерименту детально показала механізм та локалізацію нанесення їй обвинуваченим ударів, а саме, один удар кулаком лівої руки в область носа справа, два удари правою рукою в область шиї, два удари лівою ногою в область лівого ока.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 152 від 13 жовтня 2021 року, при проведенні судово-медичної експертизи у ОСОБА_6 виявлено тілесні ушкодження у вигляді синців, садна та крововиливи в ділянці голови та обличчя. Дані тілесні ушкодження утворилися від дії тупого твердого предмету з обмеженою травмуючою поверхнею, можливо при обставинах, вказаних в описовій частині постанови, терміном утворення не менше 3-4 доби до моменту обстеження, мінімальною кількістю не менше п`яти. Судово-медичних даних, що вищевказані тілесні ушкодження утворились при падінні з висоти власного зросту немає. Тілесні ушкодження у ОСОБА_6 у вигляді синців, садна та крововиливу в ділянці голови та обличчя по ступеню тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Аналізуючи вищенаведені докази в їх сукупності, які узгоджуються між собою, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 в умисному легкому тілесному ушкодженні, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, повністю доведена.

Призначаючи покарання, суд враховує, що вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення відноситься до кримінальних проступків, а також особу обвинуваченого, який вину у вчиненні кримінального проступку визнав повністю, працює, має на утриманні 4 неповнолітніх дітей, але раніше судимий за вчинення домашнього насильства щодо потерпілої і кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, вчинив у період іспитового строку, що свідчить про його вперте не бажання стати на шлях виправлення.

Обставинами, що пом`якшують покарання, як зазначено в обвинувальному акті, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обвинувачений у судовому засіданні повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального проступку та, як підтвердила у судовому засіданні потерпіла, просив у неї вибачення. Окрім того, прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснила, що під час досудового розслідування обвинувачений висловлював жаль з приводу вчиненого, а також останній давав правдиві показання та детально розповідав про обставини вчинення ним кримінального проступку, чим активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення.

Обставинами, що обтяжують покарання, є вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя, рецидив кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відносить до кримінальних проступків і пов`язане з посяганням на життя та здоров`я особи, вищенаведені дані про особу обвинуваченого, фактичні обставини кримінального провадження, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, і думку потерпілої, яка просила суворо обвинуваченого не карати, суд дійшов висновку, що доцільно та необхідно призначити покарання ОСОБА_4 у виді громадських робіт на строк 120 годин, як про це просила у судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 .

Підстав для призначення за вчинення цього кримінального проступку більш м`якого виду покарання, зокрема, у виді штрафу, про що просив у судовому засіданні захисник, та більш суворого покарання, суд, з огляду на вищезазначені обставини у їх сукупності, не вбачає.

Суд встановив, що вироком Маневицького районного суду Волинської області від 1 липня 2021 року, який набрав законної сили, ОСОБА_4 був засуджений за ст. 126-1 КК України на 2 роки обмеження волі та на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Згідно з ч. 3 ст. 78 КК України, у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Приєднання невідбутої частини покарання, призначеного за попереднім вироком, є обов`язком суду, який призначає покарання за сукупністю вироків.

У разі ж вчинення нового кримінального правопорушення у період іспитового строку при звільненні від відбування покарання з випробуванням невідбутою частиною покарання є раніше призначене покарання в його повному обсязі, за винятком строку попереднього ув`язнення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид.

Після постановлення вироку Маневицького районного суду Волинської області від 1 липня 2021року і до повного відбуття покарання, фактично під час іспитового строку, ОСОБА_4 9 жовтня 2021 року вчинив нове кримінальне правопорушення, а тому остаточне покарання йому має бути призначене за сукупності вироків.

З огляду на вищезазначені обставини кримінального провадження та наведені положення закону, суд дійшов висновку, що на підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків належить до покарання, призначеного за даним вироком, повністю приєднати невідбуту частину покарання за попередніми вироком від 1 липня 2021 року, перевівши за правилами ст. 72 КК України менш суворий вид покарання в більш суворий, виходячи із співвідношення, що одному дню обмеження волі відповідає вісім годин громадських робіт, та призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки 15 днів.

Підстав для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження немає.

Керуючись ст. ст. 368, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 120 (сто двадцять годин) годин.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком, повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Маневицького районного суду Волинської області від 1 липня 2021 року, перевівши за правилами ст. 72 КК України менш суворий вид покарання в більш суворий, виходячи із розрахунку, що одному дню обмеження волі відповідає вісім годин громадських робіт, та призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки 15 (п`ятнадцять) днів.

Строк відбуття покарання обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Камінь-Каширський районний суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Головуючий: ОСОБА_1