ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 495/9988/21

Номер провадження 1-кп/495/38/2022

17 січня 2022 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого одноособово судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровського кримінальне провадження внесеного в ЄРДР № 00002016 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця: с. Старокозаче, Білгород-Дністровського району, Одеської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 335 КК України, -

сторони кримінального провадження:

прокурор Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення при наступних обставинах:

Так, обвинувачений ОСОБА_3 будучи призовником, на виконання вимог Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» у встановленому порядку пройшов медичний огляд у призовній дільниці ІНФОРМАЦІЯ_2 та рішенням призовної комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 був визнаний придатним до військової служби і призваний на строкову військову службу.

У подальшому обвинувачений ОСОБА_3 отримав повістку та зобов`язався прибути до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Одеського збірного пункту за адресою: АДРЕСА_2 ) на 08 годину 00 хвилин 25.06.2020 для відправлення у військову частину у зв`язку із призовом на строкову військову службу.

Однак, обвинувачений ОСОБА_3 , будучи завчасно повідомленим про час та місце явки для відправлення до строкової військової служби, за відсутності поважних на те причин, не маючи підстав для відстрочки чи звільнення від призову, діючи умисно, переслідуючи мету ухилення від її проходження, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та будучи належним чином повідомленим про наслідки відмови від виконання свого військового обов`язку, 25.06.2020 та у подальшому не прибув до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Одеського збірного пункту) для відправки у війська та проходження строкової військової служби у лавах Збройних Сил України та таким чином шляхом бездіяльності ухилився від призову на строкову військову службу.
Обвинувачений ОСОБА_3 винним себе визнав у повному обсязі.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив вимоги ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнає недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_3 відносно фактичних обставин кримінального правопорушення, оскільки вони ніким не оспорюються, та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_3 погодився з тим, щоб судовий розгляд обмежився його допитом, та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого. Йому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оспорювати в апеляційному порядку фактичні обставини кримінального правопорушення.

Не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 пояснив що дійсно будучи призовником, пройшов медичний огляд у призовній дільниці м. Білгород-Дністровський та повинен був прибути до м. Одеса, проте будучи завчасно повідомленим про час та місце явки, за відсутності поважних на те причин, не прибув до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Одеського збірного пункту) для відправки у війська та проходження строкової військової служби. У скоєному щиро розкаявся та просив його суворо не карати, запевнив, що більш не буде вчиняти злочини.
Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винним обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєні інкримінованого йому кримінального правопорушення та кваліфікує його за ст. 335 КК України ухилення від призову на строкову військову службу.

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відносить щире каяття та сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року ратифікованої законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Оскільки в судовому засіданні було встановлено обґрунтованість висунутого проти обвинуваченого ОСОБА_3 кримінального обвинувачення, суд вважає необхідним призначити йому покарання.

Відповідно до приписів ст. 65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує суспільну небезпеку та характер вчиненого ним кримінального правопорушення, посередню характеристику за місцем мешкання, його вік, стан здоров`я те, що він раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків, його щире каяття в скоєному.

Враховуючи викладене та те, що обвинувачений ОСОБА_3 вперше притягається до кримінальної відповідальності, його ставлення до вчиненого, а саме те, що він щиро розкаявся у скоєному те, що він має постійне місце проживання на території Білгород-Дністровського району Одеської області, суд вважає недоцільним призначити покарання у вигляді обмеження волі та приходить до переконання про можливість його звільнення від відбування покарання з випробуванням у відповідності до ст. ст. 75, 76 КК України.

Судові витрати, речові докази, та цивільний позов у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

Керуючись ст.ст. 349, 369, 371, 373, 374, 376, 392-395 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 335 КК України, та на підставі санкції вказаної статті призначити йому покарання у виді 1 року обмеження волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк у 1 рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 не обирався.

Судові витрати, речові докази, та цивільний позов у кримінальному провадженні відсутні.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення, через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Вирок суду у відповідності з вимогами ст. 394 ч.2 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку негайно видати засудженому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1