КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/5011/2021 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 199 КПК Доповідач: ОСОБА_2
Єдиний унікальний номер № 359/6914/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 вересня 2021 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду, з використанням відеоконференцзв`язку з Державною установою «Київський слідчий ізолятор», апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04 серпня 2021 року,

за участю:
прокурора ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04.08.2021 року задоволено клопотання начальника відділу розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого відділу Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Бориспільської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_10 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 24.00 год. 02.10.2021 року, щодо:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сновське Щорського району Чергігівської області, одруженого, маючого на утриманні дитину-інваліда 2006 року народження, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 127 КК України.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_6 подав в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 апеляційну скаргу, у якій просив ухвалу слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04.08.2021 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або особистого зобов`язання.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, захисник зазначає, що вважає оскаржувану ухвалу необґрунтованою і такою, що підлягає скасуванню.

Захисник зазначає, що клопотання органу досудового розслідування про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою містить лише посилання на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, проте в ньому відсутні посилання на відповідні матеріали, що підтверджують наявність цих обставин.

Зокрема, на теперішній час потерпілі в кримінальному провадженні вже допитані, крім того, обставини, з-приводу яких давали показання потерпілі були зафіксовані під час проведення НСРД та містяться в матеріалах досудового розслідування.

На думку апелянта, під час вирішення питання про продовження строку тримання під вартою, не було доведено, що з часу застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу, раніше заявлені ризики не зменшилися.

Крім того, слідчим суддею було оцінено лише частину відомостей про особу підозрюваного, оскільки на момент застосування запобіжного заходу, такі дані не були йому надані органом досудового розслідування. Не було враховано того, що останній є одруженим, має на утриманні неповнолітню дитину, яка має інвалідність, що свідчить про міцність його соціальних зв`язків, він має хронічне невиліковне захворювання, у зв`язку із чим потребує періодичного лікування в умовах стаціонару, яке не може отримати в умовах Київського слідчого ізолятору. ОСОБА_7 офіційно працює на посаді заступника СТОВ «Придніпров`я», позитивно характеризується за місцем проживання, приймає активну участь у громадському житті.

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного та захисника, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити в повному обсязі, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

З матеріалів, наданих до апеляційного суду вбачається, що Бориспільським районним управлінням поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000016 від 05.02.2021 року за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189 КК України, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 127 КК України.

Органом досудового розслідування зазначено, що ОСОБА_11 , реалізуючи прямий злочинний умисел на створення організованої групи, діючи з корисливим мотивом, з метою особистого незаконного збагачення за рахунок чужого майна, не пізніше грудня 2020 року, з метою створення організованої групи з числа особисто знайомих йому осіб, відносно яких мав впевненість у їх особистих вольових рисах, особистій відданості, готовності беззаперечного виконання його вказівок, схильності до протиправної діяльності, наявності потрібних навичок та знань, запропонував увійти до складу створюваної ним організованої групи раніше відомим йому особам - ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , яким повідомив про свої злочинні наміри щодо створення організованої групи, діяльність якої мала за своїми наслідками забезпечити йому та іншим учасникам вказаного утворення незаконне збагачення за рахунок грошових коштів та іншого майна громадян унаслідок вчинення відносно них злочинів, на що вказані особи, будучи переконаними у отриманні обіцяної винагороди у вигляді невстановлених дій матеріального характеру, погодилися та таким чином увійшли до складу організованої групи.
Після входження ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 до складу організованої групи, ОСОБА_11 розподілив між ними у зазначеному злочинному утворенні функції та обов`язки щодо підготовки та вчинення злочинів.
Так, ОСОБА_11 взяв на себе керівну функцію у створенні та діяльності організованої групи і вчинюваних її учасниками злочинів, а саме: надавав відповідні вказівки учасникам організованої групи; розподілив між учасниками функції, визначив об`єкти протиправних посягань та злочинну діяльність в цілому шляхом погодження планів вчинення злочинів, забезпечив організовану групу власним автомобілем марки «LAND ROVER» моделі «RANGE ROVER» з реєстраційним номером НОМЕР_1 та автомобілем «Мітсубісі» моделі «Pagero» з реєстраційним номером « НОМЕР_2 ».
На ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_15 та ОСОБА_14 як активних учасників і виконавців організованої групи, що володіють спеціальними навичками та знаннями, схильних до вчинення насильства, покладались функції щодо безпосереднього вчинення злочинів, спричинення тілесних ушкоджень потерпілим, заволодіння майном потерпілих.
На ОСОБА_13 як активного учасника та виконавця організованої групи, що володіє спеціальними навичками та знаннями, схильний до вчинення насильства, покладались функції щодо безпосередньої участі у вчиненні злочинів, заволодіння майном потерпілих, забезпечення організованої групи автомобілем марки «VOLKSWAGEN» моделі «TRANSPORTER», який належить ОСОБА_17 .
На ОСОБА_16 покладалась функція сприяння вчиненню кримінальних правопорушень іншими співучасниками шляхом надання особистої інформації про потерпілих, зокрема, про адреси їх фактичного проживання, номерів телефонів, особистих та сімейних фотознімків, для їх використання при висуненні вимог передачі чужого майна.
У грудні 2020 року, ОСОБА_11 , будучи організатором та керівником створеної ним організованої групи, від іншого учасника організованої групи ОСОБА_16 отримав інформацію про матеріали кримінального провадження №0006834 за ознаками злочину, передбаченого ч. З цією метою Колісник ст. 194 КК України, що розслідується слідчим відділом Чернігівського ВП ГУ НП в Чернігівській області, за фактом умисного підпалу автомобіля «Mazda СХ7» державний номер НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_18 , та автомобіля «Subaru Outback» державний номер НОМЕР_4 , яким користувався ОСОБА_16 , відповідно до яких до вчинення злочину вірогідно можуть бути причетні ОСОБА_19 та ОСОБА_20 .
В дійсності у кримінальному провадженні №0006834 не було зібрано достатньо доказів для оголошення про підозру у вчиненні злочину ОСОБА_21 та ОСОБА_20 і будь- яким особам не повідомлялось про підозру у вчиненні вказаного злочину.
Вказану інформацію ОСОБА_11 повідомив іншим учасникам створеної ним організованої групи, а саме: ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , а також надав пропозицію про вчинення вимоги передачі чужого майна, а саме, коштів у сумі 35 тис. доларів США, щодо ОСОБА_22 та ОСОБА_20 з погрозою насильства над потерпілими чи їх близькими родичами.
С.І. надав ОСОБА_11 також повну інформацію щодо ОСОБА_22 , зокрема, адресу його фактичного проживання, номер телефону, особисті та сімейні фотознімки, а також номер телефону і адресу реєстрації ОСОБА_20 для їх використання при висуненні вимог передачі чужого майна.
27.12.2020 року ОСОБА_11 , реалізуючи спільний злочинний умисел, керуючи організованою злочинною групою, разом з ОСОБА_12 та ОСОБА_7 прибув до домоволодіння ОСОБА_22 за адресою: АДРЕСА_2 , з метою здійснення щодо ОСОБА_22 вимоги передачі чужого майна з погрозою застосування насильства над потерпілим чи його близькими родичами, а також пошкодження чи знищення їхнього майна.
Після прибуття, ОСОБА_11 разом з ОСОБА_12 та ОСОБА_7 зустрівся з ОСОБА_23 у ресторані «PioppoNero» за адресою м. Київ, вул. Виноградна, 1, що знаходиться неподалік від місця проживання ОСОБА_22 , пред`явив особисті та сімейні фотознімки ОСОБА_24 , отримані від ОСОБА_16 , висловив погрози застосування насильства над потерпілим чи його близькими родичами, а також пошкодження чи знищення їхнього майна, оскільки володіє повною інформацією щодо нього та його близьких родичів і їхнього майна, після чого висловив вимогу передачі йому коштів під вигаданим приводом компенсації за знищення шляхом підпалу автомобіля «Mazda СХ7» державний номер НОМЕР_3 в м. Чернігів, яке сталося у 2019 році, яке нібито організував ОСОБА_19 та виконав ОСОБА_20 .
Після цього, ОСОБА_19 запропонував ОСОБА_11 зустрітись через певний час після того, як він ( ОСОБА_19 ) особисто з`ясує вище вказані обставини спалення автомобіля в м. Чернігів.
21.01.2021 року 24.01.2021 року, 09.02.2021 року ОСОБА_11 телефонував ОСОБА_21 з номеру абонента НОМЕР_5 на номер НОМЕР_6 ' за допомогою месенджера «WhatsApp» та продовжував висловлювати вимоги передачі йому коштів.
18.03.2021 року ОСОБА_11 , ОСОБА_7 та ОСОБА_12 прибули до місця проживання ОСОБА_20 за адресою: АДРЕСА_3 , з метою вимоги передачі чужого майна з погрозою застосування насильства над ОСОБА_20 , а також пошкодження чи знищення його майна.
Однак, ОСОБА_20 зачинився у будинку та викликав працівників поліції і відмовився розмовляти з ОСОБА_11
18.03.2021 року приблизно о 13.55 год. ОСОБА_19 та ОСОБА_20 на вимогу ОСОБА_11 зустрілись з ним, ОСОБА_7 та ОСОБА_12 на АЗС «Глуско» на 48 км. траси Київ-Харків, де ОСОБА_11 надав ОСОБА_21 копії матеріалів кримінального провадження №0006834, що розслідується слідчим відділом Чернігівського ВП ГУ НП в Чернігівській області, зазначивши, що у них на його думку містяться докази вчинення підпалу автомобіля «Mazda СХ7» державний номер НОМЕР_3 ОСОБА_23 та ОСОБА_20 та повторив вимогу передати йому кошти у сумі 15 тис. доларів США.
В дійсності у кримінальному провадженні №0006834 не було зібрано достатньо доказів для оголошення про підозру у вчиненні злочину ОСОБА_21 та ОСОБА_20 і будь- яким особам не повідомлялось про підозру у вчиненні вказаного злочину.
Після цього, ОСОБА_11 надіслав ОСОБА_21 два CMC-повідомлення - «15», «жду неделю» - у месенджері «WhatsApp», що означає вимогу сплатити через тиждень 15 тис. доларів США.
В подальшому, ОСОБА_11 спланував разом з ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 та ОСОБА_15 вчинити викрадення
ОСОБА_20 і його катування з метою примусити зізнатись у вчиненні підпалу автомобіля «Mazda СХ7» державний номер НОМЕР_3 та автомобіля «Subaru Outback» державний номер НОМЕР_4 за замовленням ОСОБА_25 та в подальшому використати цей факт як погрозу застосування аналогічного насильства до останнього для примусу ОСОБА_25 та ОСОБА_20 передати ш грошові кошті у сумі 35 тис. доларів США.
09.04.2021 року ОСОБА_11 ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 на автомобілях марки «VOLKSWAGEN» моделі «TRANSPORTER» реєстраційний номер НОМЕР_7 та марки «LAND ROVER» моделі «RANGEROVER» реєстраційний номер НОМЕР_1 прибули на АЗС «Глуско» на 48 км. автодороги Київ-Харків, куди також викликали ОСОБА_25 та ОСОБА_20 .
Реалізовуючи зазначений спільний умисел на вчинення вимагання коштів у ОСОБА_25 та ОСОБА_20 , викрадення і катування ОСОБА_20 , ОСОБА_11 спільно з
ОСОБА_26 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 та ОСОБА_15 розмістили автомобілі біля альтанки на парковці АЗС «Глуско» таким чином, щоб загородити від сторонніх спостерігачів та камер спостереження АЗС місце навколо альтанки.
Після прибуття на АЗС 09.04.2021 приблизно о 14.44 год., ОСОБА_25 та ОСОБА_20 пройшли до альтанки, де знаходились ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 та ОСОБА_15 .
У цей момент ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , виконуючи спільний злочинний план, переслідуючи корисливий мотив, діючи організованою групою, викрали ОСОБА_20 , а саме, із застосуванням насильства примусово помістили його у автомобіль марки «VOLKSWAGEN» моделі «TRANSPORTER» реєстраційний номер НОМЕР_7 та вивезли у невстановлене місце неподалік АЗС «Глуско» на 48 км. автодороги Київ-Харків.
Тим часом, ОСОБА_11 , перебуваючи на вказаній АЗС, наніс удар рукою в обличчя ОСОБА_25 з метою залякування та переконання у дійсності його ( ОСОБА_11 ) намірів застосувати в подальшому до ОСОБА_25 фізичне насильство у разі не передачі йому коштів, після чого ОСОБА_11 також під`їхав на автомобілі «LAND ROVER» моделі «RANGEROVER» реєстраційний номер НОМЕР_1 у невстановлене місце неподалік АЗС «Глуско» на 48 км. автодороги Київ-Харків, куди ОСОБА_7 ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 примусово доставили ОСОБА_20 , викравши його.
Перебуваючи у невстановленому місці неподалік АЗС «Глуско» на 48 км. автодороги Київ- Харків, ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 протягом приблизно 2 годин умисно, з метою заподіяння ОСОБА_20 сильного фізичного болю та фізичних страждань, наносили йому удари руками, ногами, молотком по голові, руках, ногах, тулубу та обличчю, вимагаючи зізнатись у вчиненні підпалу автомобіля «MazdaСХ7» державний номер НОМЕР_3 та автомобіля «SubaruOutback» державний номер НОМЕР_4 , яким користувався ОСОБА_16 .
Під час незаконного позбавлення волі та викрадення і катування ОСОБА_20 , останній з метою припинення заподіяння йому фізичного болю та фізичних страждань, на вимогу ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 повідомив, що це саме він вчинив за власною ініціативою підпал автомобіля «Mazda СХ7» державний номер НОМЕР_3 та автомобіля «Subaru Outback» державний номер НОМЕР_4 , яким користувався ОСОБА_16 , без сприяння у цьому інших осіб.
Після цього, ОСОБА_11 повернувся на АЗС «Глуско» на 48 км. автодороги Київ-Харків та повідомив ОСОБА_16 та ОСОБА_25 про те, що ОСОБА_20 зізнався у вчиненні за власною ініціативою умисного підпалу автомобіля «Mazda СХ7» державний номер НОМЕР_3 та автомобіля «SubaruOutback» державний номер НОМЕР_4 , яким користувався ОСОБА_16 , а також повідомив, що він разом з ОСОБА_7 ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 може продовжити катування ОСОБА_20 .
У зв`язку з цим, ОСОБА_25 , з метою уникнути катування ОСОБА_20 , усвідомлюючи реальність намірів застосування ОСОБА_11 , ОСОБА_7 ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 фізичного насильства також і до нього, прийняв їхню вимогу передати їм кошти у сумі 15 тис. доларів США.
Далі ОСОБА_11 , продовжуючи реалізовувати спільний з іншими учасниками злочинної групи злочинний план на вчинення вимагання коштів у сумі 35 тис. доларів США, користуючись моральною пригніченістю ОСОБА_25 через раніше застосоване насильство до нього та ОСОБА_20 , 18.04.2021у месенджері «WhatsApp» з номеру абонента НОМЕР_5 на номер НОМЕР_6 надіслав ОСОБА_27 . СМС-повідомлення з вимогою сплатити йому крім раніше обумовленої суми додатково ще 20 тис. доларів США нібито за спалення автомобіля «Subaru Outback» державний номер НОМЕР_4 , яким користувався ОСОБА_16 у телефонній розмові ОСОБА_22 з ОСОБА_16 за номером абонента НОМЕР_8 у месенджері «WhatsApp» повторив вимоги злочинної групи про передачу додатково ще 20 тис. доларів США та ОСОБА_19 , будучи морально пригніченим через раніше застосоване насильство до нього та ОСОБА_20 , погодився, усвідомлюючи, що у разі відмови злочинна група у складі ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_28 та ОСОБА_15 застосує аналогічне фізичне насильство до нього чи його близьких або пошкодить чи знищить їхнє майно, оскільки володіє повною інформацією щодо нього.
05.02.2021 року СВ Бориспільського РУП ГУНП в Київській області внесено відомості до ЄРДР за №0000016 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. З ст. 146, ч. 4 ст.189, ч. З ст. 28 ч. 2 ст. 127 КК України.
06.05.2021, ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. З ст. 146, ч. 4 ст. 189, ч. З ст. 28 ч. 2 ст. 127 КК України.
17.06.2021 року слідчим суддею Бориспільського міськрайонного суду Київської області продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 до 06.08.2021 року.
29.07.2021 року ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області у кримінальному провадженні за №0000016 продовжено строк досудового розслідування до шести місяців, тобто до 06.11.2021 року.
02.08.2021 року начальник відділу розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого відділу Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором Бориспільської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_10 звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04.08.2021 року з клопотанням про продовження щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04.08.2021 року задоволено клопотання начальника відділу розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого відділу Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Бориспільської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_10 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовжено щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 24.00 год. 02.10.2021 року.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу

Згідно з вимогами ст. ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на такий, що не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжений у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення в строки, встановлені статтею 219 цього Кодексу.

Слідчий суддя, під час розгляду клопотання слідчого про продовження ОСОБА_7 строку тримання під вартою, на думку колегії суддів, правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останнім кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 127 КК України.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, журналу судового засідання, на основі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах.

Колегія суддів звертає увагу, що слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах дані у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня («Панченко проти Росії»). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови»).

Продовження строку тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_29 не порушує його права на судовий розгляд упродовж розумного строку, оскільки відповідно до п.110 Рішення ЄСПЛ «Кудла проти Польщі», тривале тримання під вартою може бути виправдане у кожному окремому випадку за наявності конкретних ознак існуючої необхідності захисту інтересів суспільства, яка - незважаючи на презумпцію невинуватості - переважає принцип поваги до особистої свободи, встановлений ст. 5 Конвенції.

Згідно ст. 277 КПК України, письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.

Повідомлення має містити такі відомості:

1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення;

2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру;

3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення;

4) зміст підозри;

5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;

6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру;

7) права підозрюваного;

8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Як вбачається з повідомлення про підозру від 06.05.2021 року, ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 127 КК України, при цьому зазначено виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого останній підозрюється, а тому доводи сторони захисту щодо необґрунтованості повідомленої ОСОБА_7 підозри є безпідставними.

Отже, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_7 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на суспільну небезпечність кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , на тяжкість покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винним у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, та конкретні обставини кримінального провадження.

Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилається орган досудового розслідування у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що заявлені ризики з часу застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися та існують на теперішній час.

При цьому, колегія суддів враховує дані, що характеризують особу підозрюваного, зокрема те, що ОСОБА_7 є раніше не судимим, є одруженим та має на утриманні малолітню дитину-інваліда, що свідчить про стійкі соціальні звязки, постійне місце проживання, має проблеми зі здоров`ям, тобто дані, передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України обставини, проте з урахуванням вищевказаних обставин, погоджується з висновками слідчого судді про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Колегії суддів вважає, що слідчий суддя, всупереч доводам захисника, навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення, а тому підстав для застосування щодо ОСОБА_30 більш м`яких запобіжних заходів не вбачається.

Щодо застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

Згідно ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею;

4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України.

5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.
На думку колегії суддів, слідчий суддя постановив правильне рішення, не визначивши ОСОБА_7 заставу в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи те, що останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення із застосуванням насильства.

На підставі наведеного, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з рішенням слідчого судді місцевого суду щодо необхідності задоволення клопотання слідчого, оскільки він, всупереч доводам захисника, довів обставини, які виправдовують подальше обмеження права ОСОБА_7 перебувати на волі.

Разом з тим, підстав для задоволення заяви ОСОБА_31 про взяття підозрюваного ОСОБА_7 на поруки, колегією суддів не вбачається, з огляду на тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, обґрунтованості підозри та існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Таким чином, істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не виявлено.

Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним, обґрунтованим і вмотивованим, оскільки постановлене згідно норм кримінального процесуального закону з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість доводи та твердження захисника, про які йдеться в поданій апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційної інстанції вважає безпідставними, у зв`язку з чим приходить до висновку про залишення поданої апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваної ухвали слідчого судді без змін.

Керуючись ст. ст. 176 178, 183, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04 серпня 2021 року, якою задоволено клопотання начальника відділеної розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого відділу Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Бориспільської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_10 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовжено щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 24.00 год. 02 жовтня 2021 року, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , залишити без задоволення.
У задоволенні заяви ОСОБА_31 про особисту поруку відмовити.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4