Справа № 376/2218/20
Провадження № 1-кп/362/236/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2022 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за №0000164 від 11.04.2020 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Чагерний, Красноярський край, Російська Федерація, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Малосілка, Бердичівського району Житомирської області, українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 проживаючий за адресою: АДРЕСА_3 , в силу ст. 89 раніше не судимого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Красноводськ, Республіки Туркменістан, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше судимого,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Хмельницький, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_5 , в силу ст. 89 раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ст. 257, ч. 1 ст. 263 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Васильківського міськрайонного суду Київської області перебуває кримінальне провадження за №0000164 від 11.04.2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ст. 257, ч. 1 ст. 263 КК України.

У судовому засіданні прокурор просив вирішити питання про продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у виді тримання під вартою, враховуючи тяжкість висунутого обвинувачення та те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України та встановлені при обранні запобіжного заходу не відпали та продовжують існувати, а більш м`який запобіжний захід не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого. Крім того, прокурор просив вирішити питання про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_5 дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком на 60 днів, з метою забезпечення процесуальної поведінки обвинуваченого та, враховуючи наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Обвинувачені та захисники щодо заявлених клопотань прокурора про продовження запобіжних заходів відносно обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 заперечили.
Вислухавши думку учасників судового провадження, суд дійшла до наступних висновків.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта ,чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк , що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або продовжити злочину діяльність. При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, має бути враховано тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу обвинуваченого та розмір заподіяної ним майнової шкоди.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи.

Згідно ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.

Суд вважає за доцільне продовжити обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки обвинувачення їм пред`явлено у вчиненні особливо тяжкого злочину, ризики неявки обвинувачених до суду та вчинення ними нових злочинів залишилися, обвинувачені можуть незаконно впливати на потерпілих, тому застосування більш м`ягкого запобіжного заходу не забезпечить його належної процесуальної поведінки.

Клопотання прокурора про вирішення питання про запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у виді тримання під вартою обгрунтоване, оскільки на даний час ризики та обставини, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які були підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого, не змінилися та продовжують існувати.

Суд також враховує те, що будь-які дані, які б свідчили про неможливість тримання обвинуваченого ОСОБА_4 , під вартою, сторонами кримінального провадження суду не надавалися.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, зокрема, правовим позиціям, викладеним в п.35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», колегія суддів вважає за необхідне продовжити щодо обвинуваченех винятковий вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення відсутності визначених вище ризиків.

Відповідно до Рішення Конституційного суду України №4р-2019 від 13 червня 2019 року, дана ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження обвинуваченому строку домашнього арешту, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно з вимогами ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого.

Враховуючи вищевикладене, суд, оцінивши в сукупності всі обставини, у тому числі відповідно до ст. 178 КПК, а саме: тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ст. 257, ч. 1 ст. 263; його вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків у місці його проживання, має постійне місце проживання, відсутність компрометуючих матеріалів на ОСОБА_5 щодо переховування останнього від суду, суд приходить до висновку, що обраний обвинуваченим запобіжний захід у вигляді домашнього арешту необхідно продовжити, оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України, що були підставою для застосування щодо нього такого запобіжного заходу як домашній арешт, не зменшилися та не перестали існувати, підстав для застосування стосовно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж домашній арешт, судом не встановлено, а тому слід продовжити йому запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на 60 днів.

Керуючись ст.ст. 314-316, 371-372 КПК України, суд-

У Х В А Л И В :

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі Київському слідчому ізоляторі на 60 днів до 14.04.2022 року, включно.

Продовжити дію запобіжного заходу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю (браслету) строком на 60 днів, а саме до 14.04.2022 року включно.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обов`язок:

- не залишати житло в нічний час з 21 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_4 ;

- з`являтися на виклики прокурора, суду у встановлений ними час;

- утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками в кримінальному провадженні за №0000164 від 11.04.2020 року;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В разі невиконання вищевказаних зобов`язань може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Направити копію ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту для виконання та контролю до Прилуцького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області (17500 Чернігівська область, м.Прилуки, вул. Котляревського, 66)

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1