Дата документу 11.08.2021 Справа № 336/3108/21
запорізький апеляційний суд
Провадження №11-сс/807/736/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №336/3108/21Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2021 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 29 червня 2021 року про застосування запобіжного заходу щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Верби Дубновського району Ровенської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

ВСТАНОВИЛА
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 29 червня 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_7 .

В апеляційній скарзі прокурор просив ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту з перебуванням за місцем проживання у період часу з 22.00 годині до 06.00 години строком на два місяці, посилаючись на те, що слідчим суддею не враховані всі наведені у клопотанні слідчого ризики, обставини та їх обґрунтування, та зроблені неправильні висновки про відмову у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Під час апеляційного розгляду прокурор підтримав апеляційну скаргу. Підозрюваний та його захисник заперечили проти скарги прокурора.

Заслухавши учасників провадження, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що старший слідчий в ОВС СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 , посилаючись на наявність передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК ризиків, звернувся до суду з погодженим прокурором клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту щодо ОСОБА_7 , якому 10 червня 2021 року повідомлено про підозру у вчиненні передбаченого ч.4 ст.191 КК.

Слідчий суддя, відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого, зазначила про відсутність доведених слідчим ризиків, на які останній посилається у клопотанні в обґрунтування обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Колегія суддів погоджується із прийнятим слідчим суддею рішенням з наступних підстав.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.181 КПК домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано для особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно з положеннями ст.177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя при розгляді клопотання, у відповідності до ст.194 КПК, дійшла правильного висновку про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення та відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК, а тому відмовила в застосуванні запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Згідно з ч.3 ст. 194 КПК слідчий суддя має право зобов`язати підозрюваного прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що при розгляді справи в суді першої інстанції прокурором не наведено достатніх підстав для застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту і не наведено достатніх підстав для покладення на підозрюваного обов`язку прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади.

Так, судова колегія вважає, що слідчий та прокурор не довели обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати про існування ризиків передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_7 , перебуваючи на свободі, зможе переховуватись від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Так, ОСОБА_7 має постійне місце проживання у м.Запоріжжя, офіційно працевлаштований, раніше не судимий, страждає на ряд захворювань, які у сукупності із віком передбачають необхідність постійного медичного спостереження, а тому колегія суддів вважає, що ризик переховування від органу досудового розслідування і суду є мінімальним.

Крім того, голослівними є ствердження прокурора і про те, що ОСОБА_7 буде незаконними засобами впливати на свідків у кримінальному провадженні. Зокрема, ні в засіданні суду першої інстанції, ні при апеляційному розгляді даних матеріалів прокурор не зміг назвати конкретних фактів, які б підтверджували таку поведінку підозрюваного.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні за підозрою ОСОБА_7 триває більше двох років, що на переконання колегії суддів, є більш ніж достатнім для збирання стороною обвинувачення доказів, які мають значення для встановлення обставин злочину.

Сама лише тяжкість інкримінованого злочину не може бути підставою для застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

З урахуванням зазначених обставин слідчий суддя обґрунтовано відмовила у застосуванні щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Правильність такого висновку у колегії суддів сумнівів не викликає.

Тому законних підстав для скасування ухвали слідчого судді, постановлення нової ухвали і застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 29 червня 2021 року про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4