Дата документу 19.01.2022 Справа № 554/5152/19
Провадження № 1-кс/554/1301/2022
УХВАЛА

іменем України

19.01.2022 року слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 , його захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтава клопотання старшого слідчого ВРЗСТ СВ Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у виді взяття під варту відносно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, українця, громадянина України, одруженого, з вищою освітою, на утриманні має трьох малолітніх дітей, тимчасово не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

встановила:

19.01.2022 року до суду надійшло клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у виді взяття під варту стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання слідчий посилався на те, що в ході досудового розслідування встановлено, що 09.06.2019 близько 00:30 год., ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи транспортним засобом автомобілем Mitsubishi Pajero Wagon, номерний знак НОМЕР_1 , перед виїздом не перевіривши і не забезпечивши технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, а саме маючи несправність ходової частини автомобіля, яка полягала у тому, що залишкова глибина малюнку протектора шини переднього лівого колеса була менше 1.6 мм., чим порушив п. 31.4.5. а) Правил дорожнього руху України, рухався на вищевказаному автомобілі по вулиці Сакко у м. Полтаві у напрямку від вулиці Миру до вулиці Старокотелевської.

Рухаючись на автомобілі Mitsubishi Pajero Wagon, номерний знак НОМЕР_1 , по вулиці Сакко у межах своєї смуги для руху, у порушення вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України, у районі будинку № 141 по вулиці Сакко у м. Полтава, ОСОБА_5 будучи об`єктивно спроможним виявити небезпеку для руху у вигляді пішохода ОСОБА_7 , котрий йшов по проїзній частині у попутному напрямку та тягнув за собою металевий возик та маючи можливість попередити наїзду шляхом застосування своєчасних мір гальмування з метою зниження швидкості свого руху, негайно не вжив необхідних заходів та скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_7 .

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав тілесні ушкодження у вигляді:

1-а група: Крововиливи в м`які покриви голови в лобній області в центрі. Лінійний перелом кісток черепа. Залишки субдуральної гематоми в потиличних ділянках з обох сторін, які є прижиттєвими та стосовно живої особи носять ознаки ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень по критерію загрози для життя.

2-а група: Поперечний перелом велико- та малогомілкової кісток лівої гомілки, на рівні від підошвенної поверхні стопи 14 см. з утворенням трикутного відломка на великогомілковій кістці, основою обернутий назад і в середину з незначними крововиливами в м`які тканини, які є прижиттєвими та стосовно живої особи кваліфікуються як тілесні ушкодження СЕРЕДНЬОГО ступеня тяжкості.

Причиною смерті ОСОБА_7 стали віддаленні наслідки черепно-мозкової травми з набряком-набуханням головного мозку. Між тілесними ушкодженнями, отриманими ОСОБА_7 під час дорожньо-транспортної пригоди та настанням його смерті мається прямий причинно-наслідковий зв`язок.

Причиною дорожньо-транспортної пригоди та її наслідків стало порушення водієм ОСОБА_5 п. 12.3 Правил дорожнього руху України, згідно з яким:

12.3 У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Крім того, 09.06.2019 близько 00:30 год., ОСОБА_5 після вчинення дорожньо-транспортної пригоди поблизу будинку № 141 по вулиці Сакко у м. Полтава, одразу покинув місце дорожньо-транспортної пригоди, не вживши усіх можливих заходів щодо надання потерпілому ОСОБА_7 допомоги, не викликав карету швидкої медичної допомоги для доставки потерпілого в медичний заклад, не повідомив про дорожньо-транспортну пригоду до поліції, не дочекався прибуття працівників поліції до місця дорожньо-транспортної пригоди хоча мав можливість і зобов`язаний був це зробити відповідно до вимог п. 2.10 (а, г, д, е) Правил дорожнього руху України.

Отже, ОСОБА_5 залишив потерпілого ОСОБА_7 , в небезпечному для життя стані, тобто в становищі, коли потерпілий внаслідок травм, отриманих під час дорожньо-транспортної пригоди, не міг вжити ефективних заходів до самозбереження.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, а також у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 135 КК України, тобто у завідомому залишенні без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, коли він сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан.

Вина ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами у своїй сукупності.

Один із інкримінованих ОСОБА_5 злочинів відноситься до категорії тяжких, інший являється умисним нетяжким злочином проти життя та здоров`я особи.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення,незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, знищити або сховати будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Інші більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не можливо застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 .

У разі застосування до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, неможливо запобігти вищевказаним ризикам, оскільки всі вони передбачають перебування на волі, що дає можливість вчинити дії вказані у наведених ризиках, тим самим негативно вплинути на повне та всебічне встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

Слідчий та прокурор клопотання підтримали та просили його задовольнити.

Підозрюваний та його захисник просили обрати підозрюваному запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.

Заслухавши думки сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшла наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що СВ Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000552 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 червня 2019 року за ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 135 КК України.

19.01.2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 135 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: протоколом огляду місця ДТП від 09.06.2019, висновком експерта № 319 від 27.06.2019 за результатами експертизи технічного стану транспортного засобу, показаннями свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , показаннями потерпілої ОСОБА_14 , висновком № 406/407 від 16.03.2021 за результатами комплексної судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи, висновком експерта № 67/880/881 від 30.06.2021 за результатами комплексної судово-медичної, транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи, протоколом проведення слідчого експерименту від 30.08.2021, висновком експерта № СЕ?19/117-21/11123-ІТ від 22.09.2021 за результатами судової автотехнічної експертизи, іншими доказами у своїй сукупності.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

У відповідності до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Досліджені слідчим суддею докази в сукупності свідчать про те, що причетність підозрюваного до вчинення ним кримінальних правопорушень є обґрунтованою.

Перевіряючи обґрунтованість ризиків, на які послався в клопотанні слідчий та надав пояснення прокурор, слідчий суддя вважає недоведеним ризик того, що підозрюваний може знищити або сховати будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки будь-яких доказів на підтвердження вказаного слідчому судді не надано, а відтак, такі твердження є лише припущеннями.

Судом враховуються дані про особу підозрюваного ОСОБА_5 , його вік, стан здоров`я, наявність на його утриманні трьох малолітніх дітей, постійне місце проживання.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 пояснив, що наміру ухилятися від слідства він не має, оскільки особисто, добровільно з`явився до слідчого та суду.

Водночас, слідчий суддя враховує, що підозрюваний підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, які є тяжкими і за які законом передбачене покарання у виді позбавлення волі, тому не виключено, що підозрюваний під загрозою покарання може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а відтак, на думку слідчого судді, прокурором доведено ризик можливого переховування від органів досудового розслідування та суду.

Проте вказаний ризик може бути мінімізовано, шляхом застосування до підозрюваного менш обтяжливого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою. На переконання слідчого судді, слідчим, прокурором в суді не доведено, що застосування більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім для запобігання існуючих ризиків і існує необхідність застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Об`єктивні дані про наявність таких обставин в матеріалах клопотання відсутні.

Відповідно до приписів ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу

Таким чином, слідчим суддею встановлено, що відсутні підстави для застосування найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому існує обставина, передбачена п. 1,2 ч.1 ст. 194 КПК України, з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків, існують підстави для застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, який буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки особи з покладенням на підозрюваного певних обов`язків відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 177, 178, 179, 183, 193,194, 196 КПК України, слідчий суддя

ухвалила:

у задоволенні клопотання старшого слідчого ВРЗСТ СВ Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у виді взяття під варту відносно підозрюваного ОСОБА_5 , - відмовити

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:

прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

не відлучатися із населеного пункту, в якому він на даний час, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи.

Роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання покладених на нього судом обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на слідчого.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з часу проголошення в частині відмови в задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Повний текст ухвали проголошено 24.01.2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1