Провадження № 1-кп/752/382/22
УХВАЛА

15 лютого 2022 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК,
за участю прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5 ,
перекладача ОСОБА_6 ,
встановив:

В провадженні Голосіївського районного суду міста Києва перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК.
Прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, мотивуючи наявністю ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК.
Захисник заперечив проти продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, просив змінити запобіжний захід на особисте зобов`язання, пославшись на відсутність ризиків, про які зазначив прокурор у клопотанні.
Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав захисника. Запевнив, що не має наміру переховуватись від суду чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Просив знизити визначений йому розмір застави, мотивуючи відсутністю достатніх коштів.
Заслухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов висновку про необхідність продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, виходячи з наступного.
Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 23 грудня 2021 року обвинуваченому ОСОБА_3 продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 20 лютого 2022 року включно з визначенням застави в розмірі 5 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 12 405 грн.

Враховуючи, що у суду відсутня можливість закінчити судовий розгляд кримінального провадження в період граничного строку визначеного запобіжного заходу, суд відповідно до приписів ч. 3 ст. 331 КПК зобов`язаний вирішити питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим у ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Частиною 1 ст. 177 КПК передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 1 ст. 178 КПК передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Відповідно до приписів ст. 194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Оцінка обґрунтованості підозри в даному випадку здійснюється не в контексті доведення чи не доведення винуватості обвинувачених. За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у ст. 5 параграфу 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин». Вимога обґрунтованої підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

За результатами вивчення обвинувальних акиів та доданих до них матеріалів, суд дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим інкримінованих йому злочинів.

З огляду на характер злочинів, даних про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за вчинення кримінальних правопорушень проти власності, не має постійного місця роботи та проживання, стійких соціальних зв`язків в Україні, суд дійшов висновку, що ризики та обставини відповідно до ст. 177, ст. 178 КПК, які враховував суд при продовженні запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на сьогодні не зменшилися та продовжують існувати. Обвинувачений може переховуватися від суду та вчиняти нові кримінальні правопорушення.

При цьому, застосування щодо обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів, у тому числі особистого зобов`язання, про що просила сторона захисту в судовому засіданні, буде недостатнім для запобігання зазначеним ризикам, не забезпечить дієвості кримінального провадження та виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

Застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою в даному випадку виправдано наявністю справжніх інтересів суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи, що узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини.

Таким чином, клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає задоволенню.

При цьому, підстав для зменшення розміру застави, визначеної ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 23 грудня 2021 року, суд не вбачає.

Керуючись статтями 177, 183, 194, 334 КПК, суд

постановив:
Відмовити у задоволенні клопотання захисника та обвинуваченого про зміну запобіжного заходу.
Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів до 15 квітня 2022 року включно.
Визначити ОСОБА_3 заставу в розмірі 5 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 12 405 грн, яка може бути внесена протягом дії строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою на розрахунковий рахунок Голосіївського районного суду м. Києва (одержувач ТУДСАУ в м. Києві, банк одержувач Державна казначейська служба України м. Київ, р/р UA1012089, МФО 820172, призначення платежу застава), після внесення якої ОСОБА_3 підлягає звільненню з-під варти в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 202 КПК.

У разі звільнення з-під варти, покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки: з`являтися на виклик до суду, а в разі неможливості з`явитися через поважні причини - завчасно повідомляти про це суд; не відлучатися із населеного пункту, за місцем фактичного проживання без дозволу суду; повідомляти суд про зміну місця проживання.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України і використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У частині продовження дії строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1