Номер справи 610/4045/21
Номер провадження 1-кс/610/37/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.01.2022 м. Балаклія

Слідчий суддя Балаклійського районного суду Харківської області ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
адвоката ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в режимі відеоконференції з Фрунзенським районним судом м. Харкова, скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову про відмову у визнанні потерпілою від 20.12.2021 по кримінальному провадженню №0000081 від 18.08.2021 за ч. 3 ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

17.01.2022 до Балаклійського районного суду Харківської області надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову про відмову у визнанні потерпілою від 20.12.2021 по кримінальному провадженню №0000081 від 18.08.2021 за ч. 3 ст. 358 КК України, у якій скаржник серед іншого просить скасувати постанову прокурора Балаклійського відділення Ізюмської окружної прокуратури в Харківській області ОСОБА_5 про відмову у визнанні потерпілою ОСОБА_4 та зобов`язати прокурора Балаклійського відділення Ізюмської окружної прокуратури в Харківській області ОСОБА_6 визнати ОСОБА_4 потерпілою у вказаному кримінальному провадженні.
Ухвалою від 18.01.2022 відкрито провадження за скаргою представника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 та призначено скаргу до судового розгляду на 20.01.2022, в подальшому за клопотанням останнього розгляд скарги відкладено на 25.01.2022.
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримав та просить задовольнити посилаючись на обставини, зазначені в скарзі, вказуючи, що ці обставини підтверджені дослідженими в судовому засіданні матеріалами досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000081.
Від прокурора наявна заява про розгляд скарги без її участі, заперечує проти задоволення скарги, вважає її необґрунтованою та просить відмовити в її задоволенні.
Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності прокурора, оскільки його неявка не є перешкодою для розгляду скарги.
Вислухавши пояснення скаржника, дослідивши скаргу та матеріали, додані до скарги, матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000081, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних мотивів.

В судовому засіданні встановлено, що 18.08.2021 в ЄРДР зареєстроване кримінальне провадження за №0000081 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України за заявою адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 щодо підроблення невстановленими особами офіційних документів.
Постановою прокурора Балаклійського відділу Ізюмської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_7 від 20.12.2021 відмовлено адвокату ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 в задоволенні клопотання про визнання останньої потерпілою у кримінальному провадженні №0000081 з огляду на те, що «…на даний час відсутні будь-які докази завдання моральної, фізичної або майнової шкоди ОСОБА_4 у вказаному кримінальному провадженні».
Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно з ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.
Положеннями частин 1 та 2 ст. 55 КПК України передбачено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.
Таким чином, діючий КПК України не передбачає обов`язку посадових осіб органів досудового розслідування приймати процесуальне рішення про визнання особи потерпілою, оскільки згідно з ч. 2 ст. 55 КПК України права та обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення.
Отже, з цього моменту така особа, за відсутності постанови про відмову у визнанні потерпілим, відповідно до ст. 220 КПК України може вносити клопотання про вчинення процесуальних дій, які мають бути розглянуті, зокрема і щодо такої процесуальної дії, як вручення повідомлення про процесуальні права та обов`язки.
У той же час, за змістом ч. 5 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим. В такому випадку, оскарженню підлягає саме така постанова на підставі п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України.
Процесуальною підставою прийняття рішення про відмову у визнанні потерпілим відповідно до ст. 55 КПК України є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява подана особою, якій не завдано шкоди.
При цьому, така постанова складається на стадії досудового розслідування, коли триває збір доказів у кримінальному провадженні. Таким чином, винесення вказаної постанови можливо за умови існування сукупності таких підстав:

1) певній особі не було завдано шкоди внаслідок вчинення кримінального правопорушення і це беззаперечно вбачається з матеріалів кримінального провадження;

2) у кримінальному провадженні вже не може бути зібрано доказів, які свідчитимуть про протилежне.

Постанова слідчого про відмову у визнанні потерпілим має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту свої прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають можливість визнання особи потерпілою, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).
У відповідності до п. 33 рішення Європейського суду з прав людини «Шмалько проти України» та п. 44 рішення ЄСПЛ «Далбан проти Румунії» визначено, що термін «потерпілий» у сенсі ст. 34 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод означає особу, яка безпосередньо постраждала від дії чи бездіяльності, яка є предметом судового розгляду. При цьому порушення Конвенції може мати місце навіть за відсутності шкоди.
Дослідивши постанову прокурора ОСОБА_7 від 20.12.2021 року про відмову у визнанні потерпілою на предмет її обґрунтованості, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором при винесенні постанови зроблено загальне посилання на те, що з матеріалів кримінального провадження не вбачається підстав для визнання ОСОБА_4 потерпілою, так як відсутні докази завдання останній будь-якої шкоди. На підтвердження такого висновку прокурором у постанові не наведено, які саме матеріали досудового розслідування дають підстави дійти такого висновку, та не надано їх оцінку.
Суд вважає постанову прокурора від 20.12.2021 про відмову у визнанні потерпілою ОСОБА_4 передчасною та не вмотивованою, оскільки постанова не містить конкретних фактичних обставин із посиланням на докази, які дають підставу дійти висновку, що останній не завдано кримінальним правопорушенням фізичної, майнової або моральної шкоди.
Таким чином, неналежне мотивування постанови про відмову у визнанні потерпілим, з одного боку, не відповідає вимогам процесуального законодавства, а з іншого - не дає слідчому судді змоги перевірити правильність прийнятого рішення про наявність чи відсутність шкоди для конкретної особи у зв`язку із вчиненням кримінального правопорушення.
За таких обставин постанова прокурора про відмову у визнанні потерпілим підлягає скасуванню, а скарга у цій частині задоволенню.
Водночас, з норм статті 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Так, відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
Що ж стосується прохальної частини скарги щодо зобов`язання прокурора визнати ОСОБА_4 потерпілою у кримінальному провадженні №0000081, то слід зазначити, що дані вимоги не ґрунтуються на законі, оскільки вирішення даних питань відноситься до дискреційних повноважень слідчого та прокурора, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, однак він не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 22 КПК України).
Поряд із тим, варто зауважити, що ч. 2 ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування не передбачено постановлення слідчим суддею ухвали про визнання дій прокурора протиправними.
Отже, в даному випадку вимоги щодо визнання дій прокурора протиправними, незаконними та зобов`язати прокурора визнати ОСОБА_4 потерпілою у кримінальному провадженні №0000081 від 18.08.2021 виходять за межі повноважень слідчого судді.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про часткове задоволення скарги.
Керуючись ст.ст. 303-307 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову про відмову у визнанні потерпілою від 20.12.2021 по кримінальному провадженню №0000081 від 18.08.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України задовольнити частково.
Скасувати постанову прокурора Балаклійського відділення Ізюмської окружної прокуратури в Харківській області ОСОБА_5 від 20.12.2021 про відмову у визнанні потерпілою ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000081 від 18.08.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України.
В іншій частині заявлених у скарзі вимог відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1