Справа № 642/1948/21
Провадження № 1-кп/642/58/22
У Х В А Л А

04 січня 2022 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000328, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Ленінського районного суду м. Харкова знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Відповідно до ухвали Ленінського районного суду м. Харкова від 11.11.2021 року запобіжний захід, обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , у вигляді тримання під вартою, був продовжений на 60 днів, а саме до 09.01.2022 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України на суд покладається обовязок незалежно від наявності клопотань сторони обвинувачення або і захисту розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з того моменту, як до суду надійшов обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, або з того дня, коли до обвинуваченого судом був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні відповідно до вимоги ст.331 КПК України, судом було ініційоване питання доцільність збереження такого запобіжного заходу як тримання під вартою, обраного відносно всіх обвинувачених.

Прокурор ОСОБА_3 вважав необхідним продовжити обраний обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, зазначивши, що він обґрунтовано обвинувачується у вчиненні інкримінованого злочину, який відноситься до категорії тяжкого, раніше неодноразово судимий за вчинення тяжких злочинів, не працює, та перебуваючи на волі зможе з метою уникнення від кримінальної відповідальності переховуватись від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були враховані при обранні даному обвинуваченому запобіжного заходу не змінилися та продовжують існувати. Проти задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника про зміну запобіжного заходу заперечував.

При вирішенні даного питання обвинувачений ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_7 заперечували проти продовження обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили змінити даний запобіжний захід на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, зазначивши, що обвинувачений тривалий час утримується під вартою, ризики, зазначені прокурором, ним не доведені, та зі спливом певного часу ці ризики зменшуються, обвинувачений не мають необхідності перешкоджати кримінальному провадженню, оскільки потерпілий та свідки обвинувачення були допитані судом, не збирається вчиняти новий злочин та переховуватись від суду, має ряд тяжких захворювань.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 також заперечували проти продовження обраного обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Суд, вислухавши думки учасників кримінального провадження, перевіривши матеріали справи, приходить до висновку що обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно продовжити строк дії обраного відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, виходячи з наступного .
Так ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, громадянин України, з базовою загальною середньою освітою, не одружений, проживаючий у цивільному шлюбі, не працюючий, без визначеного місця реєстрації, раніше неодноразово судимий за вчинення тяжких злочинів.

Відповідно до ст. 178 КПК при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 нього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих кронами кримінального проваджений матеріалів зобовязаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного,

обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він

підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоровя підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних звязків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного

проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання осіб під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахування конкретних обставин. Тримання осіб під вартою може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
При розгляді питання про доцільність тримання осіб під вартою судовий орган повинен брати до уваги факти які можуть мати відношення до справи: характер «обставини» і тяжкість передбачуваного злочину, обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин, покарання яке можливо буде призначене в результаті засудження, характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Аналогічні відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься в положеннях ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.
Також, практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, а відтак суд не приймає доводи захисника та обвинуваченого щодо зміни запобіжного заходу на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою.
Так, ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжкого злочинну. На даний час судовий розгляд вищевказаного кримінального провадження триває, обвинувачений ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий за вчинення тяжких злочинів, обвинувачується у вчиненні даного злочину через незначний період часу після його звільнення в місць позбавлення волі за попереднім вироком суду, має ряд тяжких захворювань, не має визначеного місця реєстрації, не працює, а тому суд вважає, що у разі обрання йому запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, останні може переховуватись від суду та вчинити нове кримінальне правопорушення.
При цьому суд зазначає, що стороною захисту не надано суду доказів відсутності ризиків, які були встановлені та прийнятті до уваги слідчим суддею при обранні йому запобіжного заходу.
Згідно медичної довідки про стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_4 від 09.07.2021 останній страждає рядом тяжких захворювань, станом на даний час загальний стан здоров`я задовільний, отримує амбулаторний курс медикаментозного лікування згідно лікарських призначень, лікарськими засобами забезпечений в повному обсязі. Стаціонарного лікування, в тому числі за межами установи, не потребує. На день складання довідки протипоказань за станом здоров`я ув`язнений ОСОБА_4 утримуватись в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» не має.(а.с.137-138)
Суд також вважає, що зміна ОСОБА_4 обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`які запобіжні заходи буде недостатніми для запобігання ризикам встановленим ст.177 КПК України.
Крім того стороною захисту не надано суду будь-яких документальних підтверджень, що обвинувачений ОСОБА_4 не може утримуватись під вартою в умовах слідчого ізолятору.

Судом встановлено, що на даний час ризик незаконного впливу на потерпілого та свідків, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, перестав існувати внаслідок допиту вказаних осіб.
Отже, ризики, які стали підставою для продовження запобіжного заходу в виді тримання під вартою, зменшились.
Таким чином, суд на даному етапі розгляду кримінального провадження не вбачає підстав для не продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 або зміни йому запобіжного заходу на більш м`який.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 183, 194, 201, 202, 322, 372, 376 КПК України, суд,

П о с т а н о в и в:

Продовжити застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор», обраного обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на 60 днів, а саме до 03.03.2022 року.

Термін дії ухвали по 03.03.2022 року включно.
Ухвалу направити на виконання до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

Відкласти судовий розгляд кримінального провадження у зв`язку з неявкою перекладача ОСОБА_8 на 10.02.2022 на 10.15 год.

Про місце та час розгляду справи повідомити учасників судового провадження.
Ухвала може бути оскаржена стороною захисту безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Суддя ОСОБА_1