Справа №345/4542/21
Провадження № 1-кс/345/1141/2021
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.10.2021 року м. Калуш

Слідчий суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , представника скаржника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Калуш Івано-Франківської області скаргу на постанову від 24.09.2021 про закриття кримінального провадження №0000395 від 17.09.2021 за ч. 3 ст. 357 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Представник скаржника ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою, в якій просить: поновити строк на оскарження постанови про закриття кримінального провадження; скасувати постанову дізнавача Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області від 24.09.2021 у кримінальному провадженні № 0000395 про закриття кримінального провадження.

В обґрунтування скарги посилається на те, що відомості до ЄРДР за ознаками вчинення кримінального правопорушення внесені на підставі ухвали суду 17.09.2021. 24.09.2021 дізнавач винесла постанову про закриття кримінального провадження. Дане рішення прийняла передчасно і без достатнього обгрунтування, вказавши у постанові неправдиву інформацію. Так, ОСОБА_3 вказує, що документи в неї було викрадено конкретною особою ОСОБА_5 , в той же час у постанові вказано, що документи викрадені невідомою особою. Допитавши особу, яка незаконно володіє документами скаржниці, отримавши від цієї особи достатньо показів для пред"явлення підозри, працівники сектору дізнання не вчинили відповідних дій, а провівши низку неефективних і непотрібних слідчо-розшуковихї дій, закрили дане кримінальне провадження, взявши до уваги покази ОСОБА_5 щодо буцімто добровільного передання документів ОСОБА_3 як гарантію повернення боргу. 28.09.2021 ОСОБА_3 було подано клопотання про ознайомлення з матеріалами провадження, на яке лише 08.10.2021 була надана копія постанови про закриття провадження.

В судовому засіданні представник скаржника - адвокат ОСОБА_4 та скаржниця ОСОБА_3 підтримали подану скаргу, просили її задовольнити з підстав, наведених у ній.

Дізнавач СД Калуського РВП ГУ НП України в судове засіданні не з`явився, причин неявки не повідомив, що згідно вимог КПК України не є перешкодою для розгляду даної скарги.

Заслухавши скаржника та її представника скаржника, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов такого висновку.

В поданій скарзі, представник скаржника ставить питання про поновлення строку, оскільки скаржник отримала копію оскаржуваної постанови лише 08.10.2021.

З метою забезпечення права на доступ до правосуддя, передбаченого ст. 55 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, вважаю, за можливе в даному випадку поновити представнику скаржника строк на подання скарги.

Згідно зі ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України рішення дізнавача про закриття кримінального провадження на досудовому розслідуванні може бути оскаржене, зокрема, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Встановлено, що на підставі ухвали Калуського міськрайонного суду 17.09.2021 СД Калуського РВП розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №000395 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України.

24.09.2021 дізнавач СД Калуського РВП ГУ НП України в Івано-Франківській області ОСОБА_6 винесла постанову про закриття вищевказаного кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України (а.с. 3-5).

У вказаній постанові зазначено, що дізнавачем допитано ОСОБА_3 , яка пояснила, що працювала на посаді експерта-оцінювача в ломбарді "ПТ Ломбард сакура Качалова А.В. і Компанія", керівником якого була ОСОБА_5 . 26.08.2021 у приміщенні ломбарду ОСОБА_5 та її чоловік ОСОБА_7 повідомили ОСОБА_3 про виявлену недостачу в ломбарді. ОСОБА_5 сказала ОСОБА_3 оформити кредит для погашення недостачі, при цьому сказала надати паспорт громадянина України та документи на квартиру, що вона і зробила під впливом погроз та психологічного тиску зі сторони ОСОБА_8 та ОСОБА_5 . Також дізнавачем допитано ОСОБА_5 , яка повідомила, що ОСОБА_3 сама запропонувала віддати їй документи на квартиру, як гарантію погашення боргу. Крім того, зі змісту постанови вбачається, що досудовим розслідуванням проведено ряд оперативно-розшукових заходів та слідчих дій, зокрема, допитано в процесуальному статусі потерпілого, свідків, також проводилися опитування раніше судимих осіб та осіб, які вчиняли аналогічні правопорушення, однак становити інформацію, яка б могла дозволити встановити об"єктивну істину у кримінальному провадженні не представилося можливим. Також не представилося можлививм встановити свідків та очевидців події. Жодній особі підозру не повідомлено (а.с. 3-5).

Однак з таким висновком дізнавача при прийнятті оскаржуваної постанови не можливо погодитись, виходячи з такого.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

У відповідності до вимог ст. 110 КПК України постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи (установи), яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Виходячи з викладеного, на слідчого суддю, відповідно до норм КПК України, покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, який зобов`язаний перевіряти законність прийнятої слідчим постанови. А тому прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливо лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Відповідно дост. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконаня рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свободта практику Європейського суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа «Ассенов та інші проти Болгарії»). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справах «Танрікулу проти Туреччини» та «Ґюль проти Туреччини»).

У п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13 січня 2011 року в справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що за ст. 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь - якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно з ч. 1 ст. 40-1 КПК України дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення дізнання.

Однак, вказані вимоги закону дізнавачем ОСОБА_6 належним чином не виконані.

Відповідно до вимог ч. 1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Згідно з положеннями п. 4 ч.ч. 1, 2 ст. 91 КПК Україниу кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження; доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Положеннями ст. 92 КПК України передбачено, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Однак, не зважаючи на вказані вимоги закону, у судовому засіданні доказів, які б спростовували доводи скарги та підтверджували обставини, які стали підставою для закриття кримінального провадження, не надано.

Окрім цього, відсутні також докази, які б свідчили про повноту ведення досудового розслідування, оскільки встановлено, що дізнавач під час проведення досудового розслідування не дослідив обставин, на які вказувала скаржниця.

Враховуючи викладене, оскаржувана постанова не вмотивована, оскільки не перевірені обставини вчинення кримінального правопорушення, не надано оцінки обставинам, які викладені в заяві.

Відсутність самих матеріалів кримінального провадження позбавляє суд перевірити, які дії проводилися дізнавачем по кримінальному провадженню, кого допитано у статусі свідків, які конкретні дії вчинені.

Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Отже, при наявності таких обставин необхідно усунути зазначену вище неповноту досудового розслідування, більш детально з`ясувати усі обставини справи, в тому числі й ті, на які вказує у скарзі представник скаржника, з метою правильної та належної їх оцінки.

З огляду на викладене, слідчий суддя приходить переконання, що постанова про закриття кримінального провадження №000395 від 17.09.2021 винесена передчасно, без достатніх для цього підстав, без проведення усіх необхідні слідчих дій, спрямованих на отримання доказів у кримінальному провадженні, та підлягає скасуванню.

Виходячи з наведеного та керуючись ст.ст. 2, 22, 84, 91, 93, 94, 220, 224, 283, 284, 303, 304, 306, 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ :

Поновити адвокату ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , строк на подання скарги.

Скаргу адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , на постанову про закриття кримінального провадження задовольнити.

Скасувати постанову дізнавача сектору дізнання Калуського РВП ГУ НП України в Івано-Франківській області ОСОБА_6 від 24.09.2021 про закриття кримінального провадження № 0000395 від 17.09.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено о 13.00 год. 26.10.2021.

Слідчий суддя: