Провадження № 1-кп/947/1038/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.11.2021 року Київський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засіданні ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні в приміщені суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001350 від 13.08.2021 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Котловина Ренійського району Одеської області, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 396, ст. 198 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
17.07.2021 року в 00 год. 58 хв. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи разом з особою (матеріали відносно якої виділені в окреме провадження), проходячи біля будинку №88 по вул. Люстдорфська дорога в м. Одесі побачив, як їм на зустріч прямує раніше не знайомий ОСОБА_5 , який тримав в руках мобільний телефон марки «Blackview» BV5900, чорного кольору, в ході чого у особи (матеріали відносно якої виділені в окреме провадження), виник злочинний умисел спрямований на відкрите заволодіння вище вказаним мобільним телефоном із застосуванням насильства.

Так особа (матеріали відносно якої виділені в окреме провадження),вирішив нанести удар ногою в область грудної клітини ОСОБА_5 після чого заволодіти належним останньому телефоном.

Особа (матеріали відносно якої виділені в окреме провадження), реалізуючи свій злочинний намір спрямований на відкрите заволодіння телефоном ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи корисливий мотив почав рухатись на зустріч ОСОБА_5 , порівнявшись на відстань необхідну для нанесення удару ногою, наніс цілеспрямований удар лівою ногою в грудну клітину ОСОБА_5 . Від нанесеного удару ОСОБА_5 втратив рівновагу та впав на землю при цьому випустив мобільний телефон з рук.

Особа (матеріали відносно якої виділені в окреме провадження), реалізуючи свій злочинний намір спрямований на відкрите заволодіння телефоном потерпілого підняв мобільний телефон ОСОБА_5 з землі та поклав його собі до кишені.

В цей час, усвідомлюючи фактичні обставини вчиненого діяння особа (матеріали відносно якої виділені в окреме провадження) та факт того, що безпосередньо після вчинення злочину він може бути викритий працівниками поліції, збув мобільний телефон марки «Blackview» BV5900 ОСОБА_4 ,який відкрито викрав у ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 , в свою чергу усвідомлюючи шлях здобуття вказаного мобільного телефону, злочинним шляхом, достовірно розуміючи, що особа (матеріали відносно якої виділені в окреме провадження) може бути викрита, працівниками поліції за вищезазначеним телефоном, заздалегідь не обіцяючи приховати майно,прийняв зазначений телефон та почав його зберігати при собі. Своїми діями, ОСОБА_4 , приховав факт придбання мобільного телефону, який здобуто злочинним шляхом під час вчинення кримінального правопорушення особою (матеріали відносно якої виділені в окреме провадження).

Разом з тим, 17.07.2021 безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення особою (матеріали відносно якої виділені в окреме провадження), близько о 01 год. 01 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи на перехресті вулиці Генерала Петрова та Героїв Крут в місті Одесі, достовірно усвідомлюючи, що телефон здобутий злочинним шляхом та що особа (матеріали відносно якої виділені в окреме провадження) може бути викрита працівниками поліції за вищезазначеним телефоном прийняв мобільний телефон марки «Blackview» BV5900.

В подальшому, достовірно усвідомлюючи злочинне походження майна, телефону марки «Blackview» BV5900, ОСОБА_4 , протягом тривалого часу зберігав зазначений мобільний телефон і використовував його в особистих цілях та 23.07.2021 приблизно о 23 год. 00 хв. ОСОБА_4 , подарував зазначений мобільний телефон своєму брату ОСОБА_6 .

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, з відповідною кримінально-правовою кваліфікацією його дій погодився, зазначивши, що 17.07.2021 року в 00 год. 58 хв. він, перебуваючи разом зі знайомим, проходячи біля будинку №88 по вул. Люстдорфська дорога в м. Одесі побачив, як їм на зустріч прямує раніше не знайома особа. Після чого, його знайомий заволодів мобільним телефоном «Blackview» зазначеної особи, та в подальшому збув мобільний телефон йому. Він протягом тривалого часу зберігав мобільний телефон і використовував його в особистих цілях, а 23.07.2021 року подарував мобільний телефон своєму брату. У скоєному щиро розкаюється.

Покази ОСОБА_6 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінальних правопорушень, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінальних правопорушень, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин кримінального провадження, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових матеріалів, зокрема: письмових документів, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_6 та матеріалів, дослідження яких є необхідним для вирішення питань, передбачених ч. 1 ст. 368 КПК України.

За таких обставин, суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 396, ст. 198 КК України, у повному обсязі доведена, а відтак дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 396 КК України - заздалегідь не обіцяне приховування тяжкого злочину; ст. 198 КК України - заздалегідь не обіцяне отримання, зберігання, збут майна, завідомо одержаного злочинним шляхом.

Згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 виду та міри покарання, суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, особу винного та встановлені обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Зокрема, суд приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, характеризуючи обвинуваченого матеріали, відповідно до яких останній раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що обвинувачений не є суспільно небезпечною особою, яка потребує обов`язкової ізоляції від суспільства, а тому суд вважає, що по відношенню до обвинуваченого є доцільним призначити покарання у вигляді позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням, що на думку суду, буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Речові докази в рамках кримінального провадження відсутні.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 в рамках даного кримінального провадження не обирався.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 396, ст. 198 КК України, та призначити покарання:

- за ч. 1 ст. 396 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік;

- за ст. 198 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 70 КК України, остаточно призначити покарання, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.

На підставі п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

На вирок учасниками кримінального провадження може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1