Справа № 361/8219/21
Провадження № 1-кс/361/1545/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.09.21 року слідчий суддя Броварського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бровари клопотання прокурора Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,
ВСТАНОВИВ:
У провадження слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 надійшло клопотання прокурора Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно: а саме автомобіль марки «Subaru Forester», державний номерний знак НОМЕР_1 , білого кольору, vin код НОМЕР_2 , який на даний період часу на праві власності належить ФОП ОСОБА_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування поданого клопотання прокурор вказує на те, що сектором дізнання Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 13 вересня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001333, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 12.09.2021 року, о 11 години 42 хвилини, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , громадянин ОСОБА_5 , самовільно, всупереч установленому законом порядку, забрав малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у матері ОСОБА_7 і не повернув.

В ході досудового розслідування встановлено, що 12.09.2021 року, о 11 години 42 хвилини, громадянин ОСОБА_5 , приїхав до свого малолітнього сина ОСОБА_8 , який проживає разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_2 , щоб провести з ним час, відповідно до рішення Великодимерської селищної ради. Маючи на меті забрати свого сина, ОСОБА_5 , користуючись малозначним приводом, забрав дитину з подвір`я будинку та сів з ним до орендованого ним автомобіля марки «Subaru Forester», державний номерний знак НОМЕР_1 , білого кольору та покинув місце проживання дитини. В подальшому, ОСОБА_5 на вказаному автомобілі разом із своїм малолітнім сином виїхали за межі села Богданівка, Броварського району, де поблизу КП № 1 «Нова Богданівка» в полі залишив вказаний автомобіль та разом із малолітнім сином пересів до іншого автомобіля та вирушив у невідомому напрямку, при цьому обірвавши зв`язок із матір`ю сина ОСОБА_7

12.09.2021 року було встановлено місце знаходження автомобіля марки «Subaru Forester», державний номерний знак НОМЕР_1 , білого кольору, vin код НОМЕР_2 , в ході огляду якого виявлено договір прокату (оренди) рухомого майна № 2187, укладений між ФОП ОСОБА_4 в особі наймодавця та фізичною особою ОСОБА_5 , відповідно до якого ОСОБА_5 орендував даний автомобіль 11.09.2021 року і зобов`язаний повернути 13.09.2021 року.

13 березня 2021 року, автомобіль марки «Subaru Forester», державний номерний знак НОМЕР_1 , білого кольору, vin код НОМЕР_2 у рамках кримінального провадження визнано речовим доказом.

Прокурор та володілець майна на виклик до суду не з`явились. Про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлялися належним чином. Із будь якими заявами не зверталися.

Згідно ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Суд визнав за можливе розгляд клопотання проводити у відсутність прокурора, власника майна .
Згідно з нормою ч. 1 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали провадження за клопотанням прокурора, приходить до наступного висновку.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч.5 ст.132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. 2 ст. 170 КПК України).

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою.

Згідно ч.5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

З огляду на вищенаведене, прокурор мав діяти у законний спосіб та звернутися з відповідним клопотанням до слідчого судді не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна.

Відповідно до частини 2 та 7 статті 115 КПК України при обчисленні строку годинами строк закінчується в останню хвилину останньої години. При обчисленні процесуального строку в нього включаються вихідні і святкові дні, а при обчисленні строку годинами - і неробочий час.

У свою чергу, статтею 116 КПК України встановлено, що строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти.

З матеріалів клопотання встановлено, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт, було вилучено 12.09.2021 року, а тому клопотання про арешт майна, вилученого під час огляду місця події повинно було бути поданим до суду не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна.

За приписами ч. 2 ст. 113 КПК України, процесуальні дії під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Разом із тим, з клопотанням про арешт майна відповідно до пункту 1 частини 2 статті 170 КПК України прокурор звернувся до слідчого судді 14.09.2021 року, тобто після спливу граничного строку.

Виходячи із системного аналізу норм процесуального закону, під поважними причинами кримінальний процесуальний закон розуміє лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами, труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у строк, визначений законом.

Отже в ініційованому учасником кримінального провадження клопотанні про поновлення процесуального строку має бути наведено причини, через які цей строк пропущено.

З огляду на вищенаведене, прокурор мав діяти у законний спосіб та звернутися до слідчого судді не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна з клопотанням про накладення арешту на вилучене під час огляду місця події майна.

Пропустивши строк звернення до слідчого судді з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, прокурор у своєму клопотанні просить його поновити, однак заявлене прокурором клопотання про поновлення строку не містить обґрунтованих підстав для його поновлення, жодних аргументів на підтвердження поважності причин, які б слугували підставою для поновлення цього строку в порядку ч. 1 вищезазначеної статті та з урахуванням вимог статей 170,171 КПК України, у клопотанні не наведено.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя приходить до висновку про те, що клопотання прокурора про поновлення строку подачі клопотання про арешт тимчасово вилученого майна в ході огояду місця події, задоволенню не підлягає за недоведеністю поважності причин пропуску строку звернення.

Оскільки клопотання про арешт тимчасово вилученого майна подано з пропуском строку, зважаючи на імперативну норму абзацу другого частини 5 статті 171 КПК України, вказане клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 98, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання прокурора Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0001333 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1