КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 серпня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання ОСОБА_4

за участю:
прокурора ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 22 грудня 2020 року,-

В с т а н о в и л а:
Цією ухвалою частково задоволено клопотання інспектора відділу дізнання Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 , погодженого прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_8 , про арешт майна та накладено арешт на тимчасово вилучене під час огляду місця події від 26 листопада 2020 року, за адресою: м. Київ, просп. Броварський, 15, майно, а саме: автомобіль марки «Toyota Corolla», н/з НОМЕР_1 (литовська реєстрація), синього кольору, номер кузова (шасі) НОМЕР_2 , заборонивши його відчуження, а також на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 (литовська реєстрація) автомобіля марки «Toyota Corolla», н/з НОМЕР_1 (литовська реєстрація), заборонивши його відчуження та користування.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 22 грудня 2020 року, постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання про арешт майна.

Мотивуючи свою апеляційну скаргу вказує на те, що постанова інспектора дізнання Дніпровського УП ГУНП в м. Києві від 27.11.2020 року про визнання вказаного транспортного засобу речовим доказом у кримінальному провадженні містить суто формальний характер, оскільки в ній не наведено ознак, встановлених ст. 98 КПК України. Крім того, досудове розслідування в кримінальному провадженні здійснюється за фактом використання підробленого свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, а не за фактом підроблення номеру кузова (шасі) автомобіля.

Щодо пропущення строку на апеляційне оскарження, то, як зазначає апелянт, розгляд клопотання проводився без його виклику, копію оскаржуваної ухвали він не отримував, а відтак строк на апеляційне оскарження, згідно вимог ч. 3 ст. 395 КПК України, ним не пропущено.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, яка вважає ухвалу слідчого судді законно та обґрунтованою, а тому такою, яку необхідно залишити без змін, дослідивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Враховуючи ті обставини, що розгляд клопотання органу досудового розслідування про арешт майна відбувся без повідомлення зацікавленої особи, колегія суддів, виходячи з положень ст. 395 КПК України, погоджується з доводами апелянта щодо своєчасного оскарження ухвали слідчого судді.

В судове засідання третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, ОСОБА_6 не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги був повідомлений завчасно та належним чином, що дає суду апеляційної інстанції підстави розглядати справу у його відсутність.

Як вбачається з матеріалів справи, в провадженні відділу дізнання Дніпровського УП ГУНП в м.Києві знаходиться кримінальне провадження №0002154 від 27.11.2020 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.
Постановою інспектора відділу дізнання Дніпровського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_7 від 27.11.2020 року вказане в клопотанні майно автомобіль марки «Toyota Corolla», н/з НОМЕР_1 (литовська реєстрація), синього кольору, номер кузова (шасі) НОМЕР_2 визнано в кримінальному провадженні №0002154 від 27.11.2020 року речовим доказом.
17.12.2020 року інспектора відділу дізнання Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 , погодженого прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_8 , звернувся до слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва з клопотанням про арешт майна вилученого під час огляду місця події від 26 листопада 2020 року, за адресою: м. Київ, просп. Броварський, 15, а саме: автомобіль марки «Toyota Corolla», н/з НОМЕР_1 (литовська реєстрація), синього кольору, номер кузова (шасі) НОМЕР_2 , заборонивши його відчуження, а також на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 (литовська реєстрація) автомобіля марки «Toyota Corolla», н/з НОМЕР_1 (литовська реєстрація), із забороною його відчуження та користування, посилаючись на наявність правової підстави, передбаченої ч. 3 ст. 170 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва від 22 грудня 2020 року вказане клопотання задоволено та накладено арешт на зазначене вище майно.

Колегія суддів погоджується з таким висновком слідчого судді, яким було задоволено клопотання та накладено арешт на вказане майно, з огляду на наступне.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому, закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

На думку колегії суддів, слідчим суддею належним чином дотримано наведені норми закону та всупереч твердженням апелянта, встановлено належні правові підстави, передбачені ч.ч. 1, 3 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання органу досудового розслідування і накладення арешту на майно.
В свою чергу, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою, визначеною в п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, тобто з метою збереження речових доказів.
Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170 173 КПК України, наклав арешт на вказане у клопотанні майно, врахувавши при цьому і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Зважаючи на вищевикладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на майно, вилучене під час огляду місця події від 26 листопада 2020 року, за адресою: м. Київ, просп. Броварський, 15, а саме: автомобіль марки «Toyota Corolla», н/з НОМЕР_1 (литовська реєстрація), синього кольору, номер кузова (шасі) НОМЕР_2 , заборонивши його відчуження, а також на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 (литовська реєстрація) автомобіля марки «Toyota Corolla», н/з НОМЕР_1 (литовська реєстрація), застосував його на засадах розумності та співмірності, а тому доводи апелянта стосовно незаконності і необґрунтованості ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.
Доводи апеляційної скарги про невідповідність арештованого майна критеріям, визначеним ст. 98 КПК України є необґрунтованими, оскільки арештоване майно в повній мірі відповідає ознакам речового доказу.
Таким чином, слідчим суддею належним чином встановлено обставини у справі та накладено арешту за умови наявності підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.
Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.
Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді не встановлено.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга з урахуванням викладених в ній доводів, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 170, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а:
Ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 22 грудня 2020 року, якою частково задоволено клопотання інспектора відділу дізнання Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 , погодженого прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_8 , про арешт майна та накладено арешт на тимчасово вилучене під час огляду місця події від 26 листопада 2020 року, за адресою: м. Київ, просп. Броварський, 15, майно, а саме: автомобіль марки «Toyota Corolla», н/з НОМЕР_1 (литовська реєстрація), синього кольору, номер кузова (шасі) НОМЕР_2 , заборонивши його відчуження, а також на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 (литовська реєстрація) автомобіля марки «Toyota Corolla», н/з НОМЕР_1 (литовська реєстрація), заборонивши його відчуження та користування, залишити без змін, а апеляційну скаргу третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________ _________________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/4437/2021 Категорія ст. 170 КПК України
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_9
Доповідач: ОСОБА_1