Справа № 577/3369/19
Провадження № 1-кп/577/86/21

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 грудня 2021 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4
представника потерпілої ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Добропілля Донецької області, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, пенсіонера, розлученого, інваліда ІІІ групи, раніше не судимого,
в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України,
26 березня 2019 року близько 12 год. 10 хв. ОСОБА_8 , керуючи автомобілем ВАЗ 2108 д.н. НОМЕР_1 по вул. Новостроївка в с. Курилівка Конотопського району Сумської області, виконував за допомогою гнучкого тросу буксирування автомобіля ВАЗ 2106 д.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6 , який не мав посвідчення водія на право керуванням транспортним засобом відповідної категорії. Буксирування здійснювалося в напрямку місця мешкання ОСОБА_6 по АДРЕСА_1 . Відповідно до вимог п.10.1 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. Рухаючись в районі буд. АДРЕСА_1 , під час руху ОСОБА_8 застосував плавне гальмування свого автомобіля, натомість ОСОБА_6 гальмування не застосував, а у порушення вимог п.10.1 Правил дорожнього руху України, вивернув кермо автомобіля ВАЗ 2106 д.н. НОМЕР_2 на зустрічну смугу руху, де допустив наїзд на велосипедистку ОСОБА_4 , яка рухалася в зустрічному напрямку по краю проїзної частини. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження у вигляді поєднаної краніоторакальної травми, ЗЧМТ, струсу головного мозку, закритої травми грудної клітки зліва, забою правого плеча, садна правого колінного суглобу, забою правої кисті, що згідно висновку судово-медичної експертизи № 134 від 04.06.2019 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, а також закритого перелому IV, V, VII ребер зліва по середньо-пахвовій лінії з незначним зміщенням, що не є небезпечними для життя, але потягнули за собою тривалий розлад здоров`я та відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості. Згідно висновку судової авто-технічної експертизи № 1304 від 16.07.2019 року ОСОБА_6 , керуючи технічно не справним автомобілем ВАЗ 2106 д.н. НОМЕР_2 , який мав несправності робочої гальмівної системи у вигляді відсутності регулятора гальмівних сил та несправність ходової частини у вигляді установки на одну вісь автомобіля шин різної моделі, допустив порушення вимог Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, а саме: п. 2.1 а водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; п. 10.1 - перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. В даній дорожній ситуації дії водія автомобіля ВАЗ 2106 д.н. НОМЕР_2 ОСОБА_6 , який виїхав на зустрічну смугу для руху, не відповідали вимогам п.10.1 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо- транспортної пригоди і наслідками, що настали. В даній дорожній ситуації ОСОБА_6 мав технічну можливість запобігти виїзду на зустрічну смугу руху та в подальшому наїзду на велосипедистку ОСОБА_4 .
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 винним себе не визнав і показав, що 26.03.2019 року близько 11 год. 00 хв. поїхав на автомобілі, який належить сину на пошту, щоб оплатити за світло по квитанції. Сплативши послуги, проїхав до вул. Слави, автомобіль заглох, сів акумулятор. В цей час їхав ОСОБА_8 , який запропонував йому допомогти. ОСОБА_8 приніс з дому трос, який підчепив до свого автомобіля та його автомобіля. Почали рухатися, він попередив ОСОБА_8 , що оскільки сів акумулятор, то в нього не працюють гальма і попросив їхати повільно по узбіччі. Оскільки він їхав позаду, ніяким чином не міг вплинути на ситуацію, він виявився в сліпій зоні і не бачив велосипедиста ОСОБА_4 . Відбулося зіткнення, потерпіла ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження. Вину не визнає, оскільки вважає, що винуватий ОСОБА_8 , оскільки він був попереджений, що в нього не працюють гальма. ОСОБА_8 різко загальмував, а він на автомобілі не зміг загальмувати і продовжив рухатися, вивернув кермо, щоб уникнути зіткнення з деревом. В цей час вирвався трос з фаркопу автомобіля ОСОБА_8 . Він побачив велосипедистку ОСОБА_4 , яка рухалася йому на зустріч, почала об`їжджати його автомобіль і зачепилася за трос. Внаслідок чого вона впала на його автомобіль на кришу, розбивши при цьому лобове скло зі сторони водія. З ним їхала цивільна дружина і син. З ОСОБА_8 їхав його брат ОСОБА_9 . Водійське посвідчення не зміг отримати за станом здоров`я. Цивільні позови не визнає.
Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що 26.03.2019 року близько 12 год. 00 хв. вона поверталася з магазину. З початку їхала по трасі, потім звернула на вул. Новостроївка в с. Курилівка Конотопського району Сумської області, дорога була широка, в гарному стані, по обидва боки вулиці розташовані будинки. Метрів за 450-500 побачила два автомобіля, які рухалися один за одним їй на зустріч. Продовжуючи рух, з`їхала на узбіччя, порівнявшись з першою машиною під керуванням ОСОБА_8 , він пригальмував і в цей час на неї наїхав автомобіль під керуванням ОСОБА_6 . Зіткнення відбулося миттєво. Впала, втратила свідомість. Цивільний позов про стягнення матеріальної та моральної шкоди підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснив, що 26.03.2019 року повертався з пошти, по дорозі побачив автомобіль ОСОБА_6 , який стояв серед траси. Зупинився, з`ясувалося, що у ОСОБА_6 сів акумулятор, тому автомобіль заглух. Запропонував йому відбуксировати додому, підчепив трос, почали рухатися. Доїхали до повороту на вул. Новостроївка в с. Курилівка Конотопського району Сумської області, там була вибоїна, він пригальмував і побачив, що ОСОБА_6 починає його наздоганяти і ударяється з його автомобілем, автомобіль відкидає в сторону і в цей час збиває ОСОБА_4 , яка їхала на велосипеді. Рухався зі швидкістю 20 км/год. ОСОБА_6 не гальмував, необхідно було постійно тримати гальма.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснила, що 26.03.2019 року вона з чоловіком та сином поїхали на машині на пошту, оскільки необхідно було заплатити за електроенергію. Коли поверталися додому, заглухла машина, чоловік намагався завести машину, але йому не вдалося. Під`їхав ОСОБА_8 та запропонував допомогу. Вони погодилися, але вона попередила ОСОБА_8 , що у них машина без гальм. Але ОСОБА_8 їхав дуже швидко, внаслідок чого машина, на якій їхали вони, обігнала машину ОСОБА_8 . І в цей час потерпіла ОСОБА_4 , яка їхала по дорозі назустріч, зачепилася за троса, вдарилася в автомобіль.
Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_6 своєї вини, його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, підтверджується наступними доказами, які були надані суду стороною обвинувачення та досліджені в судовому засіданні, а саме:
довідкою розрахунком про фактичні витрати КНП КМР Конотопська ЦРЛ ім.ак. М.Давидова за березень - квітень 209 року, з якої вбачається, що ОСОБА_4 знаходилася на лікуванні в хірургічному відділенні з 26.03.2019 року по 15.04.2019 року. Витрати на її лікування та обслуговування склали 7310 грн. 56 коп. (а. 8);
товарними чеками на підтвердження матеріальної шкоди в розмірі 7135 грн. 50 коп. (а. 31 38);
протоколом огляду дорожньо-транспортної пригоди та фототаблицею до нього, згідно яких вбачається, що по вул. Новостроївка в с. Курилівка Конотопського району Сумської області 26.03.2019 року сталося ДТП за участю автомобіля ВАЗ 2108 д.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_8 , автомобіля ВАЗ 2106 д.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6 та велосипеда під керуванням ОСОБА_4 (а. 69-74);
ухвалою слідчого судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 28.03.2019 року, якою накладено арешт на автомобіль ВАЗ 2106 н.з. НОМЕР_2 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , належить на праві приватної власності ОСОБА_11 (а. 76, 77);
ухвалою слідчого судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 27.03.2019 року, якою накладено арешт на автомобіль ВАЗ 2108 н.з. НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , належить на праві приватної власності ОСОБА_12 (а. 78, 79);
протоколом проведення слідчого експерименту та схемою до нього від 03.04.2019 року, згідно яких вбачається, що свідок ОСОБА_8 розповів і показав за яких обставин 26.03.2019 року сталося ДТП, а саме: 26.03.2019 року він під`їхав до свого будинку в с. Курилівка і побачив, що автомобіль ВАЗ 2106 д.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6 стоїть біля подвір`я і останній пояснив, що автомобіль заглух, сів акумулятор. Він запропонував відбуксирувати його автомобіль до будинку. Прикріпивши сцепку стали рухатися по вул. Новостроївка в с. Курилівка. Рухалися зі швидкістю 10-15 км/год. По своїй смузі руху, і з такою ж швидкістю проїхали яму на дорозі по ходу їх руху. Побачив, що водій автомобіля ВАЗ 2106 став зміщуватися ліворуч на зустрічну смугу рух і побачив, що в зустрічному напрямку по своїй смузі руху рухається вулосипедистка ОСОБА_4 зі швидкістю близько 10 км/год. ОСОБА_8 службовим гальмуванням став зменшувати швидкість і зупинятися, змінюючи рух праворуч, а ОСОБА_6 , керуючи автомобілем ВАЗ 2106, рухався по зустрічній смузі руху і здійснив наїзд на ОСОБА_4 (а. 80 83);
висновком експерта № 134 від 04.06.2019 року, згідно якого у ОСОБА_4 на час госпіталізації у відділення мали місце садна правого коліна. Знаходилась на стаціонарному лікуванні у відділенні 78 КНП КМР КЦРЛ з 26.03.2019 року по 15.04.2019 року з діагнозом: поєднана краніоторакальна травма. ЗЧМТ. Струс головного мозку. Закрита травма грудної клітки зліва. Закритий перелом IV, V, VII ребер зліва. Забій правого плеча. Садна правого колінного суглобу. Забій правої кисті. Згідно заключення рентгенолога: визначається перелом IV, V, VII ребер зліва по середньо-пахвовій лінії з незначним зміщенням. По ступеню важкості садна, ЗЧМТ: струс головного мозку згідно Правил судово-медичного визначення ступеню важкості тілесних пошкоджень відносяться до легких тілесних ушкоджень. Перелом ребер зліва так як не є небезпечним для життя, але потягнули за собою тривалий розлад здоров`я, тому згідно Правил судово-медичного визначення ступеню важкості тілесних пошкоджень відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості (а. 84 86);
довідками про вартість проведених експертиз, з яких вбачається, що вартість проведеної судової транспортно-трасологічної експертизи становить 572 грн. 00 коп., судової автотехнічної експертизи - 1144 грн. 00 коп. (а. 87, 88);
висновком судової експертизи технічного стану транспортного засобу №19/119/9-1/85е від 11.04.2019 року та фототаблицею до нього згідно яких на період проведення експертного огляду автомобіля ВАЗ -2106 д.н. НОМЕР_2 встановлено: робоча гальмівна система знаходиться у працездатному стані, але в несправному стані у зв`язку з відсутністю регулятора гальмівних сил; система рульового керування знаходиться у працездатному стані; ходова частина знаходиться у працездатному стані, але в несправному стані у зв`язку з установкою на одну вісь автомобіля шин різної моделі. Несправність робочої гальмівної системи у вигляді відсутності регулятора гальмівних сил та несправність ходової частини у вигляді установки на одну вісь автомобіля шин різної моделі виникли в процесі ремонту і експлуатації автомобіля, що визначає час їх виникнення до дорожньо-транспортної пригоди (а. 89 93);
висновком судової автотехнічної експертизи № 19/119/9-1/56е від 10.04.2019 року згідно якої встановлено, що на період проведення експертного огляду автомобіля ВАЗ-2108 д.н. НОМЕР_1 встановлено: що робоча гальмівна система знаходиться у працездатному стані, система рульового керування знаходиться у працездатному стані; ходова частина знаходиться у технічно несправному стані (установка на одну вісь автомобіля шин різної моделі), але у працездатному стані (а. 95 99);
висновком судової автотехнічної експертизи № 19/119/9-1/94е від 15.04.2019 року згідно якої в даній дорожній ситуації водій автомобіля ВАЗ-2106 повинен був дотримуватися техніки водіння автомобіля при буксируванні транспортних засобів і діяти згідно з вимогами пунктів 9.9(г), 23.3, 23.4, 23.8, 2.9(6) Правил дорожнього руху України. В даній дорожній ситуації водій автомобіля ВАЗ-2108 повинен був дотримуватися техніки водіння автомобіля при буксируванні транспортних засобів і діяти згідно з вимогами пунктів 9.8 (г), 12.7, 12.9(г), 23.8 Правил дорожнього руху України. Водій із задовільним фізичним станом мав можливість забезпечити достатнє сповільнення автомобіля при гальмуванні з непрацездатним вакуумним підсилювачем, зберігаючи траєкторію руху за буксируючим автомобілем і тим самим мав технічну можливість уникнути зіткнення з велосипедистом на зустрічній смузі. Водій автомобіля ВАЗ-2108 своїми діями не міг вплинути на розвиток подій, тому не мав технічну можливість уникнути дорожньо-транспортної пригоди. Оцінка дій водія автомобіля ВАЗ-2106 ОСОБА_6 відповідно до вимог Правил дорожнього руху України не потребує спеціальних автотехнічних знань і навичок, та може бути виконана судом або спеціальними органами слідства самостійно, відповідно до вимог пункту 2.9(6) ПДР України. В діях водія автомобіля ВАЗ-2108 невідповідностей вимогам пунктів Правил дорожнього руху України, які б знаходилися в причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної події, не вбачається. Виконати оцінку дій водію велосипеду відповідно до вимог Правил дорожнього руху України, в об`ємі даної експертизи не надається можливим по причині, вказаній в дослідній частині даного питання (а.101 105);
протоколом проведення слідчого експерименту та схемою до нього від 03.07.2019 року згідно яких вбачається, що підозрюваний ОСОБА_6 розповів і показав за яких обставин 26.03.2019 року сталося ДТП, а саме: 26.03.2019 року двигун його автомобіля ВАЗ-2106 перестав працювати і він попрохав ОСОБА_8 на авто ВАЗ 2108 відбуксирувати його до місця проживання. Рухались зі швидкістю 70 км/год. ОСОБА_8 став знижувати швидкість і щоб не допустити зіткнення в задню частину автомобіля ОСОБА_8 і вивернув кермо ліворуч на зустрічну смугу руху, де і здійснив наїзд на велосипедистку ОСОБА_4 (а. 112 114);
Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, керуючись законом, суд дійшов висновку, що вони є достовірними, належними та допустимими, логічно узгодженими між собою та такими, які переконливо вказують на вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення.
Судом забезпечено дотримання положень ст. 22 КПК України щодо створення умов для реалізації сторонами їх процесуальних прав та обов`язків, змагальність як основу кримінального провадження.
Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України, суду надано не було.
Суд не приймає до уваги покази обвинуваченого ОСОБА_6 та сторони захисту, що ДТП трапилося з вини водія ОСОБА_8 , оскільки вони спростовуються показами потерпілої ОСОБА_4 , свідка ОСОБА_8 та іншими матеріалами справи в їх сукупності.
Суд також критично відноситься до пояснень свідка ОСОБА_10 , яка дала аналогічні покази з показами обвинуваченого ОСОБА_6 , оскільки ОСОБА_10 є співмешканкою обвинуваченого, має з ним спільну дитини та перебуває у фактичних шлюбних стосунках з останнім, а тому є зацікавленою щоб обвинувачений ОСОБА_6 уникнув відповідальності. Крім того, покази свідка ОСОБА_10 також спростовуються показами потерпілої ОСОБА_4 , свідка ОСОБА_8 та письмовими матеріалами справи.
Таким чином, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення повністю доведена і його дії суд кваліфікує за ст. 286 ч.1 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином.
Обставин, які згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_6 , судом не встановлено.
Обставин, які згідно ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_6 , також судом не встановлено.
При визначенні виду і міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставин справи, особи обвинуваченого, обвинувачений має похилий вік, позитивно характеризується за місцем мешкання, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, на психіатричному та наркологічному обліку не перебуває, є інвалідом третьої групи, має хворобливий стан та має на утриманні сина інваліда, думку потерпілої, тому суд вважає за можливе застосувати покарання у виді арешту.
Саме таке визначене покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).
Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню, так як Конституційний Суд України у рішенні від 02 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив, що: «Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину».
Справедливе застосування норм права означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.
Вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.
При цьому, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, складену Конотопським районним відділом філії ДУ «Центр пробації» в Сумській області.
Цивільний позов фінансового управління Конотопської міської ради Сумської області про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілої від злочину задовольнити відповідно до вимог ст. 1206 ЦК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні.
Згідно ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Частиною 5 цієї статті передбачено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Згідно з ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
В справі потерпілою ОСОБА_4 заявлений цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 7 135 грн. 50 коп. та моральної шкоди в розмірі 15 000 грн.
Доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 KK України, з підстав зазначених у мотивувальній частині вироку, вказує на заподіяння обвинуваченим матеріальної та моральної шкоди потерпілій.
Обвинувачений ОСОБА_6 позов ОСОБА_4 про стягнення з нього матеріальної та моральної шкоди не визнав.
Відповідно до положень ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Позов підтриманий цивільним позивачем ОСОБА_4 знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, а саме спричинення їй майнової шкоди в розмірі 7135 грн. 50 коп., підтверджуються у повному обсязі та досліджені судом, тому завдана майнова шкода підлягає стягненню з обвинуваченого у повному обсязі.
Також суд вважає ґрунтовними та переконливими доводи потерпілої - цивільного позивача про те, що злочинними діями обвинуваченого їй було завдано моральної шкоди, яка полягає у душевних та фізичних стражданнях, спричинених протиправними діями обвинуваченого, у зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, пережитим емоційним стресом, внаслідок чого було порушено звичайний спосіб їх життя.
Згідно роз`ясненням Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику по справам про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються тяжкість вимушених змін у життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Протиправні дії обвинуваченого безумовно і беззаперечно прямо зумовили для позивача моральну шкоду, що не може бути спростовано та не визнано самим обвинуваченим. Отримання внаслідок дорожньо-транспортною пригоди тілесних ушкоджень призвело до погіршення її самопочуття, порушило звичний для неї спосіб життя та доставляє масу страждань і хвилювань, суд вважає ці страждання інтенсивними та такими, що вимагають належного відшкодування, однак розмір заявленої моральної шкоди в сумі 15 000 грн., на думку суду є завищеним та належним чином не обґрунтованим. Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що цивільний позов потерпілої про стягнення моральної шкоди слід задовольнити частково та стягнути 10 000 грн. моральної шкоди.
У кримінальному провадженні є витрати на залучення експерта, у зв`язку з проведенням судових експертиз в сумі 11 652 грн. 12 коп. (а. 87, 88, 94, 100, 106, 115 наданих матеріалів), які підлягають стягненню з обвинуваченого у відповідності зі ст. 124 КПК України на користь держави.
Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. 100, 124, 128, 368, 370, 371, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Визнати винним ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 286 КК України і призначити покарання у виді арешту строком 5 (п`ять) місяців.
Початок строку відбування покарання рахувати з моменту затримання за вказаним вироком.
Стягнути з ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_5 виданий 11 лютого 2000 року Конотопським РВ Умвс України в Сумській області, іден. № НОМЕР_6 ) на користь ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканки АДРЕСА_2 , іден. № НОМЕР_7 ) 7135 (сім тисяч сто тридцять п`ять) грн. 50 коп. матеріальної шкоди та 10 000 (десять тисяч) грн. моральної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_5 виданий 11 лютого 2000 року Конотопським РВ Умвс України в Сумській області, іден. № НОМЕР_6 ) на користь держави процесуальні витрати в розмірі 11 652 грн. 12 коп.
Арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 28 березня 2019 року, на автомобіль «ВАЗ 2106 », державний реєстраційний номер НОМЕР_2 (а. 76, 77 наданих матеріалів) скасувати.
Арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 27 березня 2019 року, на автомобіль ВАЗ 2108 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.78, 79 наданих матеріалів) скасувати.
Речові докази по справі: автомобіль «ВАЗ 2106», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який знаходиться на майданчику Конотопського РВП ГУНП в Сумській області (а. 75 наданих матеріалів) повернути власнику ОСОБА_11 ;
автомобіль ВАЗ 2108 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться на майданчику Конотопського РВП ГУНП в Сумській області (а. 75 наданих матеріалів) повернути ОСОБА_8 ;
велосипед Ретро Дорожник, який знаходиться в камері зберігання Конотопського РВП ГУНП в Сумській області (а. 75 наданих матеріалів) повернути ОСОБА_4 ;
буксирувальний трос довжиною 4 м., який знаходиться в камері зберігання Конотопського РВП ГУНП в Сумській області (а. 75 наданих матеріалів) повернути ОСОБА_8 .
Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Конотопський міськрайонний суд, а для обвинуваченого в той же строк після вручення йому копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1