печерський районний суд міста києва
Справа № 757/4620/22-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2022 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за клопотанням слідчого першого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 20132014 роках, Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у кримінальному провадженні № 0002661,

В С Т А Н О В И В:
28.01.2022 у провадженні слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , надійшло клопотання слідчого першого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 20132014 роках, Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у кримінальному провадженні № 0002661.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, слідчими Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 20132014 роках, Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002661 щодо злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 332 та ч. 2 ст. 408 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що заступник начальника Управління державної охорони України начальника Служби безпеки Президента України ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем вищого офіцерського складу, усвідомлюючи свій обов`язок повернутися до місця несення служби та нести військову службу відповідно до законів та інших нормативно-правових актів України, однак не бажаючи цього, попри вимоги ст. 17 Закону України «Про державну охорону органів державної влади України та посадових осіб», ст. ст. 11, 58 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV, ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 1, 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV, діючи з прямим умислом, за попередньою змовою з ОСОБА_7 та іншими не встановленими слідством військовослужбовцями, без поважних причин і правових підстав, 24.02.2014 та пізніше до місця служби Управління державної охорони України (вул. Богомольця, 8, м. Київ) з відрядження не повернувся з метою ухилитися від військової служби.

Крім того, 23.02.2014, в результаті умисних спільних та узгоджених дій ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та інших осіб, які діяли за попередньою змовою групою осіб, із околиці села Урзуф Мангушського району Донецької області, в порушення вимог Законів України «Про державний кордон України», «Про прикордонний контроль», «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», тобто незаконно, переправлено ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та інших осіб (усього не менше 20) за допомогою трьох гвинтокрилів Збройних Сил Російської Федерації повітряним шляхом через державний кордон України до невстановленого військового аеродрому на території Російської Федерації.

За обставинами незаконного переправлення осіб через державний кордон України 07.09.2017 у кримінальному провадженні № 0002661 складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше не судимого, у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.

У подальшому, за обставинами вчинення дезертирства, 10.11.2021 у кримінальному провадженні № 0001029 складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 408 КК України.

22.11.2021 матеріали досудового розслідування за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 408 КК України, виділено із кримінального провадження № 0001029 від 25.11.2013 в окреме провадження за № 0000982, яке 24.12.2021 об`єднано з кримінальним провадженням № 0002661.

У свою чергу, 24.12.2021 у кримінальному провадженні № 0002661 складено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_6 про те, що він підозрюється у вчиненні таких злочинів:

- у незаконному переправленні кількох осіб через державний кордон України, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України (в редакції Закону № 3186-VI від 05.04.2011; із змінами, внесеними згідно із Законом № 1019-VIII від 18.02.2016);

- у дезертирстві, а саме - нез`явленні з відрядження на службу з метою ухилитися від військової служби, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 408 КК України (в редакції Закону № 2341-ІІI від 05.04.2001).

06.10.2017 досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002661 було зупинено на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України .

11.09.2019 досудове розслідування відновлено у зв`язку з проведенням необхідних процесуальних дій та цього ж дня (11.09.2019) зупинено на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України.

24.12.2021 досудове розслідування відновлено у зв`язку з проведення необхідних процесуальних дій та цього ж дня (24.12.2021) прокурором продовжено строк досудового розслідування до шести місяців.

26.01.2022 слідчим суддею Печерського районного суд м. Києва задоволено клопотання слідчого та надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування стосовно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 332 (в редакції Закону № 3186-VI від 05.04.2011; із змінами, внесеними згідно із Законом № 1019-VIII від 18.02.2016) та ч. 2 ст. 408 (в редакції Закону № 2341 - ІІI від 05.04.2001) КК України.

Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому злочинів підтверджуються наявними в матеріалах досудового розслідування доказами.

Метою застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_6 у виді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним (обвинуваченим) покладених на нього процесуальних обов`язків.

На даний час у зв`язку з тим, що підозрюваний ОСОБА_6 ухиляється від слідства та його місцезнаходження не відоме, останній органом досудового розслідування оголошений в розшук.

Встановлено, що 24.02.2014 ОСОБА_6 спільно з іншими особами незаконно (за межами пунктів пропуску) перетнув державний кордон України та виїхав на територію Російської Федерації.

Зазначені обставини, зокрема, підтверджуються показаннями свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

Крім того, з метою встановлення місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_6 слідчим 13.09.2017 надано доручення оперативному підрозділу в порядку ст.ст. 40, 41 КПК України (том 1 а.п. 37-38), за результатами виконання якого встановлено, що за місцем проживання ОСОБА_6 відсутній. Також встановлено, що ОСОБА_6 розшукується Головним управлінням Національної поліції в Київській області у межах кримінального провадження № 0000076 за ст. 340 КК України (лист Департаменту карного розшуку НП України № 14/03/3-7901 від 20.09.2017).

У зв`язку з тим, що місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_6 невідоме, 02.10.2017 прокурором винесено постанову про оголошення розшуку підозрюваного, яку разом з дорученням направлено до Департаменту карного розшуку Національної поліції України для виконання.

Крім того, до виконання направлялися ухвали слідчих суддів Печерського районного суду м. Києва від 06.10.2017, 10.04.2018, 11.10.2018, 18.04.2019, 17.10.2019, 21.04.2020, 21.10.2020, 23.04.2021 та 27.10.2021, якими надавався дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_6 з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до інформації Департаменту карного розшуку Національної поліції України від 04.10.2017, стосовно підозрюваного ОСОБА_6 заведено оперативно-розшукову справу «Розшук» № 14/22/16.

Відомості щодо розшуку ОСОБА_6 розміщено на офіційному веб-порталі МВС України та внесені до відповідних обліків Департаменту інформаційно-аналітичного забезпечення МВС України.

У кримінальному провадженні № 0000982 після набуття статусу підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 408 КК України, постановами слідчого від 23.11.2021 ОСОБА_6 оголошено в розшук, у тому числі міжнародний, які спрямовані для виконання до оперативних підрозділів Національної поліції України та Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва Національної поліції України.

У судовому засіданні прокурор внесене клопотання підтримав з викладених у ньому підстав, просив обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник в судовому засіданні проти клопотання заперечував, просив відмовити так як, воно є необгрунтованим та безпідставним. Вказував на відсутність доказів, що свідчать про факт перетину кордону України.

Заслухавши обґрунтування клопотання сторони обвинувачення, заперечення сторони захисту, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, надані докази захисником, слідчий суддя приходить наступних висновків.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку,встановлених законом.

Згідно ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Наряду з вказаним, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), а відтак слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя не погоджується з доводами сторони захисту та вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться у долучених до матеріалів клопотання.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті. Зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, інкримінованого йому стороною обвинувачення.

Прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема ОСОБА_6 буде продовжувати переховуватися від органу досудового розслідування та суду, може знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Факт перетину кордону України підозрюваним підтверджується показаннями свідків.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Вирішуючи клопотання про обрання запобіжного заходу тримання під вартою, слідчий суддя також враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, та надходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий та прокурор у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний буде продовжувати переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні вважає недостатньою застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Частина 6 статті 193 КПК України містить імперативну норму, з якої слідує, що слідчий суддя обирає запобіжний захід за відсутності підозрюваного, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний оголошений у міжнародний розшук.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статей Конвенції випадків до процедури, встановленої законом.

З огляду на вищевикладене, слідчий суддя вбачає наявність достатніх підстав для задоволення клопотання слідчого, так як матеріали клопотання обґрунтовано та прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризиків, а саме, те що підозрюваний має можливість переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду та фактично вже переховується від слідства; може знищити, сховати або спотворити документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; має можливість незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні; схильний вчинити інше кримінальне правопорушення, а для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні вважає недостатньою обрання більш м`якого запобіжного заходу та наряду з вказаним доведено, що підозрюваний перебуває у розшуку.

Питання щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого злочину та правильності кваліфікації його дії слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 2, 40, 131, 132, 176-178, 183, 184, ч. 6 ст. 193, 194, 575 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:
Клопотання - задовольнити.

Обрати підозрюваному у кримінальному провадженні № 0002661 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Джума Пастдаргомського району, Самаркандської області Республіки Узбекистан, громадянину України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У разі затримання особи, відносно якої обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали буде проголошено 04.02.2022 о 14:00 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1