ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи : 662/1238/21
Номер провадження : 11-кп/819/1137/21 Головуючий в І інстанції : ОСОБА_1
Категорія : ч.1 ст.121 КК України Доповідач: ОСОБА_2
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2021 року грудня місяця 28 дня колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

Головуючого судді : ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

Секретар судового засідання: ОСОБА_5

З участю прокурора: ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні в залі Херсонського апеляційного суду в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000124 від 20.06.2021 року, за апеляційною скаргою прокурора на вирок Новотроїцького районного суду Херсонської області від 07 жовтня 2021 року стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,
в с т а н о в и в:
Вироком Новотроїцького районного суду Херсонської області від 07 жовтня 2021 року стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження с. Одрадівка Новотроїцького району Херсонської області, місце проживання та реєстрації за адресою АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, освіта повна загальна середня, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, визнано винуватим у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років. На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 3 (три) роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. На підставіп.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України зобов`язано ОСОБА_7 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. Запобіжний захід тримання під вартою, обраний засудженому ОСОБА_7 , скасовано. Зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 24.06.2021 по 07.10.2021.Вирішено питання щодо речових доказів та судових витрат.

За вироком суду ОСОБА_7 20.06.2021 близько 19:00 год., перебуваючи поряд з бесідкою по АДРЕСА_1 , переслідуючи прямий злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень іншій особі, усвідомлюючи суспільний небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, на ґрунті, особистих неприязних відносин, під час раптово виниклої словесної сварки із ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , затиснувши в долоні правої руки металевий предмет, ззовні схожий на ніж, наніс останньому два удари в область черевної порожнини, в результаті яких потерпілий впав на асфальтне покриття, спричинивши ОСОБА_9 , відповідно до висновку судово-медичного експерта №117/Н від 30.07.2021р., тілесні ушкодження у вигляді двох проникаючих колото-різаних ушкоджень передньої черевної стінки черева з ушкодженням сальника і круглої зв`язки печінки, які відносяться до тяжких тілесних, ушкоджень утворилися від колюче-ріжучих предметів. Таким чином, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 1 ст. 121 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження, кваліфікуючими ознаками якого є умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння. Вирішено питання щодо судових витрат та речових доказів.
В апеляційній скарзі прокурор не оспорюючи доведеність вини обвинуваченого та правильність кваліфікації дій ОСОБА_7 за ч.1 ст.121 КК України, вважає вирок суду незаконним та таким, який підлягає скасуванню з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що при призначені ОСОБА_7 покарання суд формально послався на вимоги закону та призначив покарання, яке не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Так, судом не враховано, що пом`якшуючі вину обставини та характеризуючі данні обвинуваченого ніяким чином не знижують ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення яке є умисним тяжким, що незаконно застосував ст. 75 КК України і при цьому не врахував що характер дій ОСОБА_7 був зухвалим, а тому покарання повинно бути у виді реального позбавлення волі. Просить вирок Новотроїцького районного суду Херсонської області від 07 жовтня 2021 року в частині призначеного покарання скасувати, постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 у за ч.1 ст.121 КК України покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Заслухавши суддю-доповідача, який виклав суть вироку та доводи апеляційної скарги, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, обвинуваченого та захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, заслухавши сторони в судових дебатах, перевіривши та дослідивши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права та з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, за яким його засуджено, та правильність кваліфікації його дій за ч.1 ст.121 КК України обґрунтовано доказами та ніким не оспорюються, тому суд апеляційної інстанції, відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів вважає, що посилання в апеляції прокурора на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та призначення обвинуваченому ОСОБА_7 покарання із застосуванням ст.75 КК України, є обґрунтованим та вирок суду не відповідає вимогам ст.50,65 КК України щодо його справедливості, необхідності і достатності.

Положеннями ст.50 КК України визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Відповідно до вимог ст.65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Так, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання поза увагою суду фактично залишено той принцип, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення.

Згідно з вимогами ч.1 ст.75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням. При цьому рішення суду про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням має бути належним чином мотивоване.

На думку колегії суддів, вказаних вимог закону при ухвалені рішення судом першої інстанції дотримано не було, що згідно з ст. 409, 412, 414 КПК України є підставою для скасування вироку суду в апеляційному порядку.
Так, суд першої інстанції, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання із застосуванням ст.75 КК України, своє рішення належним чином не мотивував, послався на дані про особу обвинуваченого, зокрема на те, що злочинна діяльність обвинуваченого налічує один епізод, особу винного, який вину визнав, щиро розкаявся у вчиненому злочині, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, який характеризується посередньо, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, обставини кримінального провадження, обставина, яка пом`якшує покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, думку потерпілого, який просить не позбавляти обвинуваченого свободи.

Проте, суд в мотивувальній частині вироку не зазначив, чому саме вказані дані про особу обвинуваченого він визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання та дають можливість призначити покарання із застосуванням випробувального терміну.

За таких обставин колегія суддів погоджується з доводами прокурора та вважає їх обґрунтованими, у зв`язку з чим апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції відносно ОСОБА_7 скасуванню в частині призначення покарання з застосуванням ст.75 КК України, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що потягло за собою призначення покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, колегія суддів, у відповідності до вимог ст.50,65 КК України, враховує характер і ступінь суспільної небезпеки, вчинення кримінального правопорушення яке відноситься до тяжких злочинів, особу винного, який вину визнав, розкаявся у вчиненому злочині, раніше не судимий, який характеризується посередньо, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, зник з місця пригоди, зухвалість обставини вчиненого кримінального правопорушення, обставина, яка пом`якшує покарання а саме думку потерпілого, який просить не позбавляти обвинуваченого свободи, відсутність обставин, які обтяжують покарання,та вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції ч.1 ст.121 КК України, у виді позбавлення волі, без застосування ст. 75 КК України, яке буде достатнім та необхідним для його виправлення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.404, 407, 409, 414, 418, 420 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора - задовольнити.

Вирок Новотроїцького районного суду Херсонської області від 07 жовтня 2021 року стосовно ОСОБА_7 , в частині призначеного покарання скасувати.

Ухвалити в цій частині новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 за ч.1 ст.121 КК України покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з часу затримання в порядку виконання вироку.

В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржений учасниками судового провадження в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Судді: ОСОБА_2 (підпис) ОСОБА_3 (підпис) ОСОБА_4 (підпис)