ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/768/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"19" січня 2022 р. м. Київ

Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисників- ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

обвинувачених - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві обвинувальний акт у кримінальних провадженнях № 0001071 від 05.04.2021 р. за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

23.07.2021 р. на адресу Дарницького районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України. Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 обвинувачуються в тому, що 05.04.2021 близько 13 год. 20 хв. ОСОБА_7 , умисно, з корисливих спонукань, з метою відкритого викрадення чужого майна, знаходячись по АДРЕСА_1 , вступив у злочинну змову з ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , та усвідомлюючи незаконність та протиправність своїх дій, приєднався до злочинних дій останніх з метою відкритого викрадення чужого майна з кафе «Волна» за адресою: АДРЕСА_2 .
Того ж дня, ОСОБА_7 приблизно о 13 год. 50 хв., умисно, з корисливих спонукань, з метою відкритого викрадення чужого майна, за попередньою змовою з ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , перебуваючи біля кафе «Волна» за адресою: м. Київ, вул. Ревуцького, 12/1, реалізуючи свої злочинні наміри, направленні на відкрите викрадення чужого майна за попередньою змовою групою осіб, постукали по спеціально обладнаному вікну приміщення кафе « ІНФОРМАЦІЯ_4 ».
В подальшому вказане вікно відкрила продавець ОСОБА_11 яка на той час перебувала в приміщенні вказаного кафе, в цей час ОСОБА_10 , згідно відведеної йому ролі, дістав з барсетки, яку тримав при собі, газовий балон та розпилив в напрямку обличчя ОСОБА_12 , наявну в балоні отруйну речовину подразнюючої дії, після чого ОСОБА_7 разом з ОСОБА_9 , шляхом декількох ударів ногами пошкодили вхідні двері, а саме вибили разом з коробом, в яких останні були вмонтовані, тим самим проникли до приміщення кафе « ІНФОРМАЦІЯ_4 ».
Знаходячись у приміщенні кафе, ОСОБА_7 поряд із ОСОБА_13 та ОСОБА_9 , згідно відведеної йому ролі із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, наніс потерпілій ОСОБА_11 , один удар рукою в потилицю при цьому словесно погрожував фізичною розправою, в результаті чого ОСОБА_7 спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді: синців на передній поверхні живота зліва на рівні пупка, в проекції лівого кульшового суглобу по зовнішній поверхні.
Далі ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_10 та ОСОБА_9 скориставшись тим, що ОСОБА_11 немає можливості чинити опір, почали громити та розбивати меблі та скляні пляшки, після чого, шляхом пошкодження дверцят каси, в якій знаходились грошові кошти, відкрито заволоділи грошима в сумі 451 гривень, які належать ФОП ОСОБА_14 , а також грошовим коштами ОСОБА_11 в сумі 730 гривень, які перебували в сумці останньої.
Після цього ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_10 та ОСОБА_9 та з невстановленою досудовим розслідуванням особою з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_11 матеріального збитку на суму 730 грн. та потерпілій ФОП ОСОБА_14 матеріального збитку на суму 451 грн.
Таким чином, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 обвинувачуються у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням до іншого приміщення, тобто у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.
Захисники ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 просили повернути обвинувальний акт прокурору у зв`язку із його невідповідністю вимогам КПК України, оскільки обвинувальний акт не був вручений обвинуваченим та їх захисникам всупереч вимогам ст. 291 КПК України.
Прокурор заперечував проти задоволення клопотання сторони захисту про повернення обвинувального акту прокурора, посилаючись на те, що органом досудового розслідування були виконані вимоги ст. 291 КПК України та одночасно з надсиланням обвинувального акту до суду, його копії були спрямовані на адреси обвинувачених та їх захисників, на підтвердження чого в матеріалах справи наявні накладні про поштові відправлення. Проте ні обвинувачені, ні захисники копії обвинувальних актів не отримали, на підтвердження чого прокурором були надані поштові конверти із довідками, які засвідчують факт не отримання стороною захисту обвинувального акту, які повернулись у зв`язку з закінченням строку зберігання. Таким чином, прокурор просив відмовити у задоволенні клопотання сторони захисту про повернення обвинувального акту прокурору.
Вислухавши позиції учасників провадження суд не вбачає підстав для задоволення клопотання сторони захисту про повернення обвинувального акту, оскільки прокурором надані підтвердження про те, що обвинувальні акти були направлені обвинуваченим та захисникам, проте не були ними отримані у зв`язку із закінченням терміну зберігання. Таким чином, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання сторони захисту про повернення обвинувального акту прокурора.
Разом з тим, з ініціативи суду на розгляд учасників провадження було поставлено питання щодо необхідності закриття провадження у справі на підставі п. 10 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування, оскільки відповідно до практики Верховного Суду, викладеній, зокрема,в постанові від 15.09.2021 р. у справі № 711/3111/19 судам першої інстанції у підготовчому провадженні слід перевіряти виконання прокурором приписів ст.219 КПК України в частині направлення обвинувального акту у строки досудового розслідування, тому що таке направлення поза межами строків досудового розслідування у кримінальних провадженнях щодо злочинів, які не є тяжкими чи особливо тяжкими проти життя та здоров`я, виключає набуття особою процесуального статусу обвинуваченого (підсудного), а, отже, унеможливлює розгляд в суді кримінального провадження по суті та тягне за собою закриття кримінального провадження на підставі пункту 10 частини 1 статті 284 КПК.

Захисники ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 просили закрити вищевказане кримінальне провадження на підставі п. 10 ч.1 ст. 284 КПК України та зазначили, що строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні закінчився 05.07.2021 р., тоді як стороні захисту було надано доступ до матеріалів кримінального провадження лише 08.07.2021 р., тобто поза межами строків досудового розслідування. Крім того, сторона захисту вважала, що об`єктом злочину, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України є майно, та даний злочин не вважається злочином проти життя та здоров`я, а тому відсутні перешкоди для закриття провадження на підставі п. 10 ч.1 ст. 284 КПК України.
Обвинувачені підтримали захисників щодо необхідності закриття провадження у справі у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування.
Прокурор заперечував проти закриття провадження з підстав, передбачених п. 10 ч.1 ст. 284 КПК України та вважав, що на момент направлення обвинувального акту до суду строки досудового розслідування не закінчились, стороні захисту в межах строку досудового розслідування було повідомлено про його завершення та надано доступ до матеріалів кримінального провадження.
Представник потерпілої ОСОБА_15 в своїй заяві про розгляд справи без його участі не вбачав підстав для закриття провадження на підставі п. 10 ч.1 ст. 284 КПК України через дотримання стороною обвинувачення вимог ст. 219 КПК України.
Вислухавши позиції учасників судового провадження, суд приходить до наступних висновків.
При вирішенні питання щодо наявності підстав для розгляду питання щодо необхідності закриття кримінального провадження суд керуються правовим висновком, який висвітлений в Постанові Верховного Суду від 12.08.2021 р. у справі № 487/6166/20, де зазначено, що коли життя та здоров`я є не основним, а додатковим об`єктом злочину, який інкримінується особі, то цей злочин не є злочином проти життя та здоров`я особи в розумінні положень п. 10 ч.1 ст. 284 КПК України та не може слугувати перешкодою для закриття провадження у кримінальному провадженні щодо такого злочину з підстав закінчення строків досудового розслідування. Аналогічна позиція була викладена в ухвалі Київського апеляційного суду від 14.09.2021 р. у справі № 366/842/21, де колегія суддів прийшла до висновку, що злочин, передбачений ч.2 ст. 186 КК України, безпосереднім об`єктом якого у дослідженій справі було здоров`я особи (оскільки до потерпілого було застосовано насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я), не є злочином проти життя та здоров`я особи, що на думку колегії, не було перешкодою для застосування положень п. 10 ч.1 ст 284 КПК України.
На підставі аналізу обставин, які інкримінуються обвинуваченим та аналізу положень п. 10 ч.1 ст. 284 КПК України з урахуванням останньої судової практики, суд приходить до висновку про те, що злочин, передбачений ч.3 ст. 186 КК України, який згідно класифікації злочинів віднесений до злочинів проти власності відповідно до розділу VI «Кримінальні правопорушення проти власності», не є злочином проти життя та здоров`я особи, оскільки перелік таких злочинів міститься в розділі II. Таким чином, на думку суду наявні правові підстави для розгляду питання щодо необхідності закриття провадження з підстав, передбачених п. 10 ч.1 ст. 284 КПК України.
Згідно зі статтею 113 КПК процесуальні строки це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.
Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу (частина 2 статті 113 КПК).
За своєю юридичною природою процесуальні строки виступають темпоральними умовами реалізації суб`єктивних прав і юридичних обов`язків учасників кримінальних процесуальних правовідносин.
Законом України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року частину першу статті 284 КПК було доповнено пунктом 10, згідно з яким кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.
Внесені зміни кореспондують загальній засаді кримінального провадження, закріпленій у статті 28 КПК, відповідно до якої розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень, і співвідносяться з практикою Європейського Суду з прав людини (далі ЄСПЛ).
Так у справі «Іванов проти України» зазначено, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в кримінальному провадженні застосовується у такий спосіб, щоб особа, яку звинувачено, не залишалася тривалий час у стані невизначеності щодо своєї долі (пункт 71). Аналогічні позиції ЄСПЛ висловив у справах Карт проти Туреччини (пункт 68), Вемхофф проти Німеччини (пункт 18). При цьому ЄСПЛ у справі «Іванов проти України» вказав, що період, який має прийматися до уваги повинен відраховуватися саме з порушення кримінальної справи проти особи (пункт 63).
Згідно з пунктом 4 частини 3 статті 219 КПК, з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.
Відповідно до статті 283 КПК прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з таких дій: (1) закрити кримінальне провадження; (2) звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; (3) звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.
Згідно з положеннями статті 293 КПК одночасно з переданням обвинувального акта до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати їх копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу), його захиснику, законному представнику.
Як неодноразово зазначав Верховний Суд, кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, яке, як етап кримінального провадження, законодавець пов`язує у часі зі зверненням з обвинувальним актом до суду (його фактичним направленням). А тому в рамках строку досудового розслідування обвинувальний акт має бути не лише складено, затверджено та вручено, а й безпосередньо направлено на адресу суду (постанови Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі №556/1381/18, від 01 липня 2021 року у справі № 752/3218/20, ухвали Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі №712/6375/18, від 15 березня 2021 року у справі № 676/6116/18, від 05 квітня 2021 року у справі № 676/804/20, від 21 квітня 2021 року у справі № 991/6516/20).
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_8 та ОСОБА_9 06.04.2021 р. були повідомлені про підозру у кримінальному провадженні № 0001071 від 05.04.2021 р. у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України. Відтак, відповідно до положень п. 4 ч.3 ст. 219 КПК України кінцевим моментом строку досудового розслідування у даному кримінальному провадженні є 05.06.2021 р. До закінчення цього строку слідчий звернувся до прокурора із клопотанням про продовження строку досудового розслідування до трьох місяців відповідно до положень п. 1 ч.3 ст. 294 КПК України. Постановою керівника Дарницької окружної прокуратури м. Києві від 31.05.2021 р. строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001071 від 05.04.2021 р. був продовжений до трьох місяців. Таким чином кінцевим моментом строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001071 від 05.04.2021 р., протягом якого прокурор повинен був повідомити сторін кримінального провадження про завершення досудового розслідування, надати доступ до матеріалів досудового розслідування та направити обвинувальний акт до суду, є дата - 05.07.2021 р.
Отже, строк досудового розслідування у даному кримінальному провадження не був продовжений та закінчився 05.07.2021 р., що було констатовано також слідчим суддею Дарницького районного суду м. Києва від 09.07.2021 р., яким було відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про продовження строку досудового розслідування у даному кримінальному провадженні та констатовано, що строк досудового розслідування закінчився 05.07.2021 р. В цей день прокурор ОСОБА_3 доручив слідчому ОСОБА_16 відкрити сторонам кримінального провадження матеріали кримінального провадження в повному обсязі, проте всупереч дорученню прокурора слідчий не відкрив матеріали кримінального провадження сторонам протягом строку досудового розслідування (кінцевий момент 05.07.2021 р.), а повідомив про надання доступу до матеріалів досудового розслідування 08.07.2021 р., тобто поза межами строку досудового розслідування /а.с. 68, 69/. При цьому слідчий повідомив сторін кримінального провадження про завершення кримінального провадження всупереч змісту доручення, яким слідчому прокурором було доручено відкрити матеріали кримінального провадження сторонам та не було доручено повідомити сторін про завершення досудового розслідування. Таким чином, судом об`єктивно встановлено, що всупереч вимогам ч.1 ст. 290 КПК України прокурором не було повідомлено підозрюваних та захисників про завершення досудового розслідування тоді як доручення прокурора слідчому стосувалось відкриття сторонам кримінального провадження матеріалів кримінального провадження № 0001071 від 05.04.2021 р., доступ до яких сторонам було надано поза межами строку досудового розслідування (08.07.2021 р.).
Крім того, відсутні докази, які б спростовували позицію сторони захисту про неповідомлення підозрюваного ОСОБА_7 про завершення досудового розслідування та про ненадання доступу ОСОБА_7 до матеріалів кримінального провадження. В матеріалах справи наявне повідомлення, яке датоване останнім днем строку досудового розслідування -05.07.2021 р. про надання доступу до матеріалів кримінального провадження на 08.07.2021 р./а.с.72/, проте відсутні жодні належні докази, які б свідчили, що дане повідомлення було вручено ОСОБА_7 саме 05.07.2021 р. особисто, або було належним чином надіслано засобами поштового зв`язку із відміткою про вручення або із відміткою про дату отримання поштовим відділенням даного повідомлення. Крім того, матеріали справи не містять доказів ознайомлення підозрюваного ОСОБА_7 із матеріалами кримінального провадження в порядку ст. 290 КПК України.
Також встановлено, що обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та їх захисники ОСОБА_4 та ОСОБА_6 ознайомились із матеріалами кримінального провдаження в порядку ст. 290 КПК України 09.07.2021 р., проте обвинувальний акт у вищевказаному кримінальному провадженні був направлений до суду згідно супровідного листа 19.07.2021 р. та фактично був отриманий судом 23.07.2021р. /а.с.1/, тобто через 14 днів після ознайомлення, що також спростовує позицію прокурора про дотримання строків досудового розслідування.
Відповідно до положень п.10) ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 КПК України, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Згідно з п. 4 ч.3 ст. 219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Відповідно до п. 1) ч.3 ст. 294 КПК України - якщо з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину досудове розслідування (досудове слідство) неможливо закінчити у строк, зазначений у пункті 4 частини третьої статті 219 цього Кодексу, такий строк може бути продовжений до трьох місяців - керівником окружної прокуратури

Крім того, відповідно до частини 2 статті 42 КПК обвинуваченим (підсудним) є особа, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду в порядку, передбаченому статтею 291 цього Кодексу.

Згідно з частиною 4 статті 110 КПК обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Направлення прокурором обвинувального акта після закінчення досудового розслідування до суду поза межами строків досудового розслідування у кримінальних провадженнях щодо злочинів, які не є тяжкими чи особливо тяжкими проти життя та здоров`я, виключає набуття особою процесуального статусу обвинуваченого (підсудного), а, отже, унеможливлює розгляд в суді кримінального провадження по суті та тягне за собою закриття кримінального провадження на підставі пункту 10 частини 1 статті 284 КПК. Зазначений правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 15.09.2021 р. у справі № 711/3111/19.

Таким чином об`єктивно встановлено, що направлення обвинувального акту відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 до суду відбулось поза межами строку досудового розслідування.

Аналіз наведених обставин та вимог закону дозволяє суду зробити висновок про необхідність закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 з підстав, передбачених п. 10 частини першої статті 284 КПК України, а саме у зв`язку з закінченням строку досудового розслідування.
Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати підлягають віднесенню на рахунок держави.

До набрання ухвалою законної сили запобіжні заходи обвинуваченим ОСОБА_8 , обвинуваченому ОСОБА_9 у виді застави підлягають залишенню без змін.
На підставі викладеного та керуючись ст. 219, п.10) ч. 1 ст. 284 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання сторони захисту "Про повернення обвинувального акту " - відмовити.

Кримінальне провадження № 0001071 від 05.04.2021 р. за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України - закрити на підставі п. 10 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку з закінченням строку досудового розслідування.
Речові докази:
шість слідів папілярних візерунків, два відрізки чорної плівки, змиви з задньої ніжки стільця, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Дарницького УП ГУНП у м. Києві- знищити;
компакт-диск -зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 5434 /п`ять тисяч чотириста тридцять чотири/ гривні 92 коп. - віднести на рахунок держави.
До набрання ухвалою законної сили запобіжні заходи обвинуваченим ОСОБА_8 , обвинуваченому ОСОБА_9 у виді застави - залишити без змін.
Ухвала суду може бути оскаржена через Дарницький районний суд м. Києва до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1