ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 628/4012/21 Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-сс/818/2091/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2021 року м. Харків
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
- головуючого судді ОСОБА_2 ,

- суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
- секретаря ОСОБА_5 ,
- представника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляцією представника ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 21.10.2021,-
В С Т А Н О В И Л А:
Цією ухвалою слідчого судді задоволено клопотання начальника відділення №1 слідчого відділу Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 про арешт тимчасово вилученого майна.

Накладено арешт на тимчасово вилучене майно, яке вилучено під час проведення обшуку 16.10.2021 на території підприємства, яке розташоване за адресою: Харківська область, Куп`янський (колишній Дворічанський) район смт. Дворічна, вул. 35-ї Гвардійської дивізії, 2-Б, а саме на земельній ділянці з кадастровим номером :01:002:0094.

Визначено місцем зберігання вилученого майна територію підприємства за адресою: Харківська область, Куп`янський район смт. Дворічна, вул. 35-ї Гвардійської дивізії 2-Б, а саме на земельній ділянці з кадастровим номером :01:002:0094.

Повернуто ОСОБА_7 установку електричної пилорами та електричну циркулярку для використання без права відчуження.

Як зазначено в ухвалі слідчого судді, 18.10.2021 начальник відділення №1 слідчого відділу Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області капітан поліції ОСОБА_8 , звернувся до суду з клопотанням в межах матеріалів кримінального провадження №0000976 від 09.10.2021 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, про арешт майна.

В обґрунтування клопотання зазначив, що у провадженні СПД №1 Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області перебуває кримінальне провадження за №0000976 від 09.10.2021 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

Задовольняючи клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, слідчий суддя послався на те, що слідчий довів існування підстав для арешту майна.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді, представник ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_6 подав апеляційні скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 21.10.2021 та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання в повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що ухвала слідчого судді не відповідає фактичним обставинам справи та вимогам КПК України, як і клопотання слідчого про арешт майна.

Повідомлений належним чином про час та місце розгляду апеляції прокурор до суду апеляційної інстанції не прибув.

За наведених вище обставин, враховуючи стислі строки, регламентовані ч. 2 ст. 422 КПК України, судова колегія вважає можливим розглянути апеляцію по суті, без участі прокурора, належним чином повідомленого про час та місце проведення апеляційного розгляду, так як в силу вимог ч. 4 ст. 405 КПК України дані обставини не є перешкодою для апеляційного розгляду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи представника, який просив задовольнити апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Розглядаючи клопотання слідчого або прокурора, слідчий суддя, суд повинні з`ясувати, чи відповідає таке клопотання вимогам ст. 171 КПК України, а частиною 3 ст. 172 КПК України передбачено, що слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без дотримання вимог ст. 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Згідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, діючої редакції цієї норми права, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Стаття 98 КПК України передбачає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отриманні юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення є речовими доказами по справі.

Звертаючись з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, слідчий належним чином не обґрунтував необхідності накладення арешту на це майно в межах кримінального провадження №0000976 від 09.10.2021 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

Частина 5 ст. 132 КПК України вказує, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Між тим, клопотання містить суттєві протиріччя.

Як вбачається з матеріалів справи, майно, яке було тимчасово вилучене в ході обшуку, проведеного на території підприємства, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , на законній підставі на лежить ОСОБА_7 , що підтверджується документально (а. с 193 - 208).

Згідно зі ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, окрім іншого, правову підставу для арешту майна та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні у разі арешту майна з підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Відповідно до вимог закону, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог Кримінального процесуального кодексу України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Крім того, ч. 5 ст. 132 КПК України вказує, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Прокурором не надано жодного підтвердження, що арештоване майно має відношення до кримінального провадження №0000976 від 09.10.2021 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

Не надано таких документів і до суду апеляційної інстанції, у той час як представником представлені відповідні документи на підтвердження законності набуття власником арештованого майна.

Слідчий суддя, всупереч вимогам ч. 2 ст. 171 та ч. 3 ст. 172 КПК України не звернув уваги на те, що клопотання не відповідає вимогам законодавства, а тому необґрунтовано розглянув його по суті зазначених у ньому питань та прийняв передчасне, за переконанням колегії суддів, рішення.

У тому вигляді, в якому клопотання надано до суду, слідчий суддя позбавлений можливості розглянути його та надати оцінку доцільності відмови чи задоволенню клопотання про арешт майна в розумінні положень ч. 1 ст. 170 КПК України.

За наведених не усунутих протиріч між клопотанням та матеріалами, доданими в його обґрунтування ухвала слідчого судді є передчасною.

Дані недоліки та неповнота є суттєвими та є безумовною підставою для скасування ухвали слідчого судді.

Приймаючи рішення про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги відповідно до вимог ч. 3 ст. 407 КПК України, колегія суддів виходить з того що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню на підставі вимог п. п. 1, 3 ст. 409, ч. 1 ст. 412 КПК України і що клопотання прокурора про арешт майна не відповідає вимогам п. 1 ч. 2, абз. 2 ч. 2 ст. 171 КПК України, а тому вважає необхідним разом з доданими до нього матеріалами повернути його прокурору для усунення недоліків, встановивши для цього строк протягом 72 годин з моменту отримання повного тексту копії цієї ухвали.

Керуючись ст. ст. 392, 404, 405, 407, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 21.10.2021 щодо накладення арешту на майно по кримінальному провадженню №0000976 скасувати.

Клопотання про арешт майна повернути прокурору для усунення недоліків протягом 72 годин з момент отримання повного тексту ухвали

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді