ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1955/21 Справа № 203/4934/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі матеріали досудового розслідування № 0000124 за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 грудня 2021 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, освіта вища, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 200, ч. 2 ст. 361 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 грудня 2021 року, задоволено клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_9 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 .
Застосовано до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 28 січня 2022 року.
Визначено відносно ОСОБА_8 заставу у розмірі 1 135 000,00 (один мільйон сто тридцять п`ять тисяч) гривень.
У задоволенні клопотання сторони захисту про обрання запобіжного заходу у вигляд особистої поруки відмовлено.
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до шести років, прокурором доведено наявність ризиків вчинення підозрюваним дій, передбачених частиною 1 статті 177 КПК, а саме можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, можливість здійснення впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Крім того, слідчий суддя зазначив, що відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України, для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, необхідно визначити заставу у розмірі 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_8 , просив скасувати ухвалу слідчого судді, та постановити нову, якою обрати відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний час доби.
Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги підозрюваний посилається на те, що слідчий суддя виніс необґрунтоване, незаконне рішення.
Вказує, що слідчий суддя не врахував дані про особу підозрюваного, а саме останній одружений, має на утриманні мати, яка потребує його піклування, є особою, раніше не судимий, має вищу юридичну освіту, має постійне місце проживання та роботи.
Зазначає, що судом визначено непомірний розмір застави.
Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного, які просили задовольнити вимоги апеляційної скарги, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступного.
В силу ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Згідно з вимогами ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Судове рішення стосовно запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, та містити як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відповідності до вимог ст.ст. 193, 194 КПК України, вислухав доводи учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого.
Як слідує з наданих матеріалів, слідчий суддя дійшов вмотивованого висновку про необхідність обрання щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки при розгляді клопотання слідчого слідчий суддя з`ясував, що наведені у ньому дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 200, ч. 2 ст. 361 КК України, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно вплинути на свідків та потерпілих у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою, що визначено в рішенні Європейського суду за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії».
На час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що 30 листопада 2021 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 200, ч. 2 ст. 361 КК України.
З наданих матеріалів вбачається, що обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , протоколом допиту потерпілої ОСОБА_11 , протоколами тимчасового доступу до документів, що становлять охоронювану законом таємницю, перебувають у володінні АТ КБ Приватбанк, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_12 , протоколом допиту потерпілого ОСОБА_13 , протоколом допиту потерпілого ОСОБА_14 , протоколом допиту потерпілого ОСОБА_15 , протоколом допиту потерпілого ОСОБА_16 , протоколом огляду оптичного носія, на якому міститься інформація вилучена в ході проведення тимчасового доступу до речей і документів, протоколом огляду інформації (відео записи та касові квитанції) вилученої в порядку ст. 93 КПК України у ТОВ ЦЕТЕХНО (Цитрус) стосовно здійснення покупок використовуючи дублікати платіжних карток ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_17 , ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , а також іншими матеріалами, долученими до клопотання слідчого.
Що стосується доводів підозрюваного про недостатню вагомість ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та відсутність підстав для застосування до підозрюваного виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, то вони не можуть бути прийняті до уваги зважаючи на те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 200, ч. 2 ст. 361 КК України, інкриміновані підозрюваному кримінальні правопорушення відносяться до категорії тяжких злочинів, за які передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років, а отже, будучи обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованого йому злочину та покарання, яке загрожує йому у разі визнання його винуватим, існує реальний ризик того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, а також вчинити новий злочин.
Також, ОСОБА_8 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, враховуючи, що досудове розсування вказаного провадження триває, на даний час місцезнаходження всіх речей та документів, які підозрюваний використовував для вчинення злочину та які мають суттєве значення для досудового розслідування не встановлено.
На наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, вказує те, що ОСОБА_8 має анкетні дані всіх потерпілих у вказаному кримінальному провадженні, а отже, підозрюваний може незаконно впливати на потерпілих у цьому кримінальному провадженні з метою зміни наданих ними показань на свою користь.
Обраний запобіжний захід відносно підозрюваного узгоджується також з правовою позицією, викладеною у рішенні Європейського суду у справі за скаргою «Москаленко проти України», де зазначено, що обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла первісно виправдовувати його тримання під вартою. Необхідність забезпечити належний хід провадження (зокрема, для отримання показань свідків) також була достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою. Також вказано, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо підозрюваного обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.
Також, апеляційним судом враховується характер кримінального правопорушення, який має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому, та практику Європейського суду з прав людини п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі підозрюваного доводи щодо відсутності будь-яких даних про наявність ризиків не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.
Доводи підозрюваного про те, що ОСОБА_8 має вищу юридичну освіту, одружений, має на утриманні мати, яка потребує його піклування, раніше не судимий, має постійне місце проживання та роботи, не є підставою для зміни обраного до підозрюваного запобіжного заходу з огляду на те, що ці обставини в даному випадку не можуть бути беззаперечними стримуючими факторами належної процесуальної поведінки обвинуваченого.
Доводи підозрюваного, що визначений розмір застави є непомірним для ОСОБА_8 апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки слідчим суддею суму застави визначено з урахуванням даних, які характеризують підозрюваного та обставин кримінального правопорушення, та буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
Інші доводи, на які посилається в апеляційній скарзі підозрюваний, спростовані матеріалами кримінального провадження та не свідчать про прийняття слідчим суддею необґрунтованого рішення.
Також, апеляційний суд зазначає, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях підкреслив, що суд не мусить надавати відповіді на кожне порушене питання, проте з рішення має бути ясно зрозуміло, що головні проблеми, порушені в даній справі, були вивчені і була надана конкретна чітка відповідь на аргументи, які є вирішальними для вирішення справи (справи «Ван де Хурк проти Нідерландів», §61, «Болдеа проти Румунії», §30, «Морейра Феррейра проти Португалії», § 84).
Враховуючи наведене апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку, що інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України, і тримання ОСОБА_8 під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується запобіжний захід, передбачений вказаною нормою закону.
Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, не вбачається, обраний судом запобіжний захід щодо підозрюваного відповідає вимогам ст.ст. 177, 178, 183 КПК України, тому апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою і такою, що не підлягає скасуванню, а отже, в задоволенні вимог апеляційної скарги підозрюваного слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_8 , залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 грудня 2021 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4