ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/944/20
Провадження №1-кп/477/42/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2022 року Жовтневий районний суд Миколаївської області

у складі: головуючого у справі судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальні провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000554 та №0000406 відносно обвинуваченого

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Воскресенське Миколаївського (Вітовського, Жовтневого) району Миколаївської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, який не працює, зареєстрованого за місцем проживання в АДРЕСА_1 , раніше судимого:

Жовтневим районним судом Миколаївської області 17 липня 2020 року за частиною 3 статті 185 КК України до 3 років і 6 місяців позбавлення волі, на підставі статті 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 10 грудня 2018 року засуджений до 3 років і 7 місяців позбавлення волі

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 125, статтею 126-1 КК України,

з участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
бвинуваченого ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:
13 квітня 2020 року, приблизно о 19.00 годині, обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився разом із своєю матір`ю ОСОБА_5 на території домоволодіння за їх постійним місцем проживання по АДРЕСА_1 , з якою у нього на підґрунті особистих неприязних відносин раптово виникла словесна сварка.
В ході сварки обвинувачений ОСОБА_6 підійшов до потерпілої ОСОБА_5 та, бажаючи спричинити останній тілесні ушкодження, наніс один удар кулаком правої руки в нижню частину її обличчя. Після чого, потерпіла, бажаючи припинити дії обвинуваченого, вибігла на вулицю за територію домоволодіння. Однак ОСОБА_6 , продовжуючи свої злочинні дії, направленні на спричинення потерпілій тілесних ушкоджень, вибіг за нею на вулицю та, наздогнавши, штовхнув обома руками ОСОБА_5 в спину, від чого вона впала передньою частиною тулуба на асфальтне покриття дороги, а ОСОБА_6 наніс їй ще три удари правою ногою в праве стегно, в лівий колінний суглоб та ліву гомілку.
За зазначені дії передбачена кримінальна відповідальність за частиною 1 статті 125 КК України.
25 травня 2020 року обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився за адресою фактичного проживання по АДРЕСА_1 . Переслідуючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання, вчиняв психологічне насильство по відношенню до потерпілої ОСОБА_5 , погрожував фізичною розправою, ображав грубою нецензурною лайкою, принижував та залякував, а також проганяв з місця проживання, що спричинило потерпілій психологічні страждання та погіршення якості її життя.
ОСОБА_6 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених частиною першої статті 173-2 КУпАП, що свідчить про умисне систематичне домашнє насильство з боку ОСОБА_6 відносно своєї матері ОСОБА_5 .
За зазначені дії передбачена кримінальна відповідальність за статтею 126-1 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень свою винуватість визнав повністю, у вчиненому розкаявся.
Суду пояснив, що 13 квітня 2020 року близько 18.00-19.00 години у них з матір`ю ОСОБА_5 розпочався конфлікт. Він підійшов до потерпілої та вдарив її кулаком правої руки в нижню частину обличчя. Після чого матір вибігла на вулицю та почала кричати, він побіг за нею та штовхнув її руками в спину. Матір впала на дорогу, а він наніс їй ще три удари ногою. Указані дії він вчинив, оскільки перебував у стані алкогольного сп`яніння.
Також пояснив, що у травні 2020 року неодноразово, в тому числі 25 і 21 травня, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння погрожував потерпілій фізичною розправою, ображав її грубою нецензурною лайкою, принижував, виганяв з будинку, розуміючи що він вчиняє домашнє насильство по відношенню до своєї матері.
З показань потерпілої ОСОБА_5 вбачається, що обвинувачений ОСОБА_6 , при обставинах викладених в обвинувальному акті, в квітні 2020 року наніс їй легкі тілесні ушкодження. Зокрема, обвинувачений ударив її кулаком у нижню частину обличчя, потім штовхнув її, в результаті чого вона впала на землю. Після, обвинувачений ногою три рази вдарив її в праве стегно, ліву колінку та гомілку. Також, у травні 2020 року, зокрема 25 травня 2020 року, обвинувачений погрожував їй фізичною розправою, ображав її грубою нецензурною лайкою, принижував, виганяв з будинку. Для себе вона сприймає указані дії як домашнє насильство з боку сина.
Крім повного визнання вини обвинуваченим, його винуватість підтверджуються дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, зокрема:
витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань по кримінальному провадженню №0000406 від 14 квітня 2020 року, згідно якого до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості, що 13 квітня 2020 року до Вітовського ВП Корабельного ВП ГУНП в Миколаївській області надійшла заява потерпілої ОСОБА_5 , що 14 квітня 2020 року близько 19.00 години ОСОБА_6 , знаходячись за місцем свого мешкання, наніс останній тілесні ушкодження (а.с.85);
рапортом поліцейського СРПП Вітовського ВП Корабельного ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_7 від 13 квітня 2020 року, відповідно до якого останній повідомив, що 13 квітня 2020 року о 19.32 годині надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що заявницю ОСОБА_5 побив її син ОСОБА_6 , і вона очікує на вулиці з п`ятирічною дитиною наряд поліції (а.с.87);

протоколом прийняття заяви ОСОБА_5 про вчинене кримінальне правопорушення, в якому зазначено, що 13 квітня 2020 року ОСОБА_6 наніс ОСОБА_5 тілесні ушкодження, обірвав з вуха сережку, бив кулаками в груди і живіт (а.с.88);

висновком експерта від 14 квітня 2020 року №435, згідно якого у ОСОБА_5 мають місце тілесні пошкодження у вигляді поверхневої рани нижньої губи, синців правого стегна, лівого колінного суглобу, садна лівої гомілки. Дані тілесні пошкодження утворилися від не менш ніж чотирьох ударних дій тупими твердими предметами, якими могли бути руки, ноги та інші предмети, з давністю утворення біля доби до часу огляду. По ступеню тяжкості дані тілесні ушкодження відносяться до категорії легких тілесних пошкоджень. Утворення даних тілесних пошкоджень при падінні тіла з положення стоячи на площину як з прискоренням так і без такого малоймовірна (а.с.90-91);

змістом протоколу проведення слідчого експерименту від 15 квітня 2020 року, за результатами якого встановлено, що знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , на території вказаного домоволодіння, потерпіла ОСОБА_5 показала і розповіла, як 13 квітня 2020 року її син ОСОБА_6 наніс їй тілесні ушкодження, перебуваючи за вказаною адресою о 19.00 годині (а.с.92-96);
витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань по кримінальному провадженню №0000554 від 25 травня 2020 року, згідно якого до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості, що 25 травня 2020 року до Вітовського ВП Корабельного ВП ГУНП в Миколаївській області надійшла заява потерпілої ОСОБА_5 , що її син ОСОБА_6 з середини 2013 року, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, систематично чинить відносно неї сварки, мордування, побої (а.с.112);
заявою потерпілої ОСОБА_5 , в якій вона зазначає, що її син, ОСОБА_6 , з 2013 року систематично вчиняє насильство відносно неї та її онука, ОСОБА_8 , а саме, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, виганяє її з дому, влаштовує скандали, виражається нецензурною лайкою, наносить тілесні ушкодження та чинить психологічний тиск (а.с.114);
рапортом поліцейського СРПП Вітовського ВП Корабельного ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_9 від 21 травня 2020 року, відповідно до якого останній повідомив, що 21 травня 2020 року о 21.46 годині надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, вчиняє домашнє насильство до своєї матері ОСОБА_5 (а.с.115);

терміновим заборонним приписом від 21 травня 2020 року серії АА №062245, згідно якого у зв`язку з вчиненням ОСОБА_6 21 травня 2020 року о 22.00 годині психологічного насильства відносно своєї матері, було застосовано заходи термінового заборонного припису стосовно кривдника ОСОБА_6 у виді заборони в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою ОСОБА_5 (а.с.121);

постановою Жовтневого районного суду Миколаївської області від 12 квітня 2018 року, відповідно до якої ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 173-2 КУпАП, на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн (а.с.122);

рапортом поліцейського СРПП Вітовського ВП Корабельного ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_10 від 30 листопада 2019 року, відповідно до якого останній повідомив, що 30 листопада 2019 року об 11.47 годині надійшло повідомлення зі служби 102, що ОСОБА_6 систематично знущається зі своєї матері ОСОБА_5 , чинить психологічне та фізичне насильство (а.с.124);

заявою потерпілої ОСОБА_5 , в якій вона зазначає, що її син, ОСОБА_6 , 30 листопада 2019 року, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, виражався нецензурною лайкою (а.с.125);
постановою Жовтневого районного суду миколаївської області від 28 квітня 2020 року, відповідно до якої ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 173-2 КУпАП, на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн (а.с.127);

рапортом поліцейського СРПП Вітовського ВП Корабельного ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_10 від 02 квітня 2020 року, відповідно до якого останній повідомив, що 02 квітня 2020 року о 20.47 годині надійшло повідомлення зі служби 102, що ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, вчиняє домашнє насильство до своєї матері ОСОБА_5 (а.с.129);

протоколом прийняття заяви ОСОБА_5 щодо вчинення ОСОБА_6 02 квітня 2020 року відносно неї дій насильницького характеру (а.с.130).

Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, суд уважає винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 доведеною і кваліфікує його дії за частиною 1 статті 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, за статтею 126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного або економічного насильства щодо подружжя чи колишнього подружжя або іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах, що призводить до фізичних або психологічних страждань, розладів здоров`я, втрати працездатності, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпілої особи.

Вирішуючи питання щодо виду та розміру обвинуваченому ОСОБА_6 покарання суд зазначає наступне.
Відповідно до приписів частини 1 та 2 статті 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого суд визнає його щире каяття.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого суд визнає скоєння кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння та відносно іншої особи, з якою обвинувачений перебуває у сімейних відносинах.

Згідно відомостей лікарняних закладів, обвинувачений ОСОБА_6 не перебуває на психіатричному та наркологічному обліку.
Відповідно до статті 70 КК при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.
При складанні покарань остаточне покарання за сукупністю злочинів визначається в межах, встановлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу, яка передбачає більш суворе покарання.
З урахуванням указаних обставин суд дійшов висновку про можливість призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання пов`язаного з позбавленням волі за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Крім цього, вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 17 липня 2020 року ОСОБА_6 засуджений за частиною 3 статті 185 КК України до 3 років 7 місяців позбавлення волі (а.с.148-149).
На підставі частини 1 статті 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Ураховуючи вказані приписи кримінального закону суд уважає з необхідне, на підставі статті 71 КК України до покарання призначеного цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 17 липня 2020 року.

На переконання суду призначене обвинуваченому ОСОБА_6 покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, а також буде відповідати меті покарання.

Цивільний позов не заявлявся. Речові докази в справі відсутні.

Керуючись статтями 370, 371, 373, 374 КПК України,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 125 та статтею 126-1 КК України, та призначити йому наступне покарання:

за частиною 1 статті 125 КК України у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт;

за статтею 126-1 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі статті 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі статті 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 17 липня 2020 року та остаточно призначити до відбування покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки і 8 (вісім) місяців з відбуванням покарання в кримінально-виконавчій установі.

Строк покарання обвинуваченому ОСОБА_6 рахувати з моменту виконання вироку.

В строк покарання за цим вироком зарахувати термін відбутого покарання за вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 10 грудня 2018 року та за вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 17 липня 2020 року.

Речові докази в справі відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.
Запобіжний захід обвинуваченому у цій справі не обирався.

Вирок може бути оскарженим до Миколаївського апеляційного суду через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

СУДДЯ ОСОБА_11