Справа № 405/5825/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2021 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький клопотання старшого слідчого ВРЗЗС СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000034 від 09.02.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, про арешт майна,

встановив:
слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду з клопотанням, в якому просить накласти арешт на майно, вилучене 12.08.2021 в період з 11:52 год. по 12:47 год. в ході проведення обшуку квартири АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із застосуванням заборони використання та розпорядження ним, а саме: сім-картку «Водафон» № НОМЕР_1 ; сім-картку «Водафон» № НОМЕР_2 ; сім-картку «МТС» № НОМЕР_3 ; сім-картку «лайф» № НОМЕР_4 .

Клопотання мотивовано тим, що в провадженні ВРЗЗС СУ ГУНП в Кіровоградській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000034 від 09.02.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що до чергової частини ГУНП в Кіровоградській області надійшла заява від гр. ОСОБА_5 про те, що 11.01.2021 року близько 12:00 год. невідома особа, на ім`я ОСОБА_6 , перебуваючи в смт. Новгородка, Кіровоградської області, під приводом продажу насіння соняшника вагою 30 тон, шляхом обману, заволоділа грошовими коштами потерпілого ОСОБА_5 в загальній сумі 515 000 грн.

Так, допитаний в якості потерпілого ОСОБА_5 пояснив, що в період часу з 25 грудня по 27 грудня 2020 року, точної дати не пам`ятає, зранку, йому на мобільний телефон зателефонувала раніше невідома жінка з мобільного номеру НОМЕР_5 та повідомила, що хоче найняти його як перевізника, а саме потерпілий мав перевезти вантаж насіння соняшника з смт. Новгордка до с. Лозуватка, Дніпропетровської області. Далі в ході розмови вона сказала, що хвилюється про те, що насіння має різні домішки, і запитала чи має він можливість придбати дане насіння соняшника в смт. Новгородка для подальшої переробки. Так як потерпілий цим займався і раніше, і мав кошти, то погодився на її пропозицію. Вона повідомила, що там близько 100 тон, однак продасть вона лише одну машину, це близько 25-30 тон. Однак, так як на той час не було в неї погружчика, вона повідомила йому, що зателефонує згодом, коли в неї все буде готово. Після цієї розмови, вона телефонувала, ще декілька разів, і при цих розмовах останні торгувалися та дійшли згоди, що потерпілий купує 1 т. за 17 000 грн. Тоді, після 27 грудня більше вона не телефонувала, і він їй також не дзвонив. В розмові вона не представлялась, казала, що згодом познайомимся особисто при зустрічі.

Після цього, 11.01.2021 року близько 09:00 год. знову зателефонувала дана жінка і повідомила, що в неї все готово, і вони можуть приїхати в смт. Новгородка подивитись на товар. Погодившись, потерпілий на своєму власному автомобілі виїхав до смт. Новгородка, а саме до ресторану «Лугано», що по Криворізькому шосе. Там, на нього чекала дана жінка, яка представилась як дружина фермера ОСОБА_7 і сіла до нього в автомобіль та на її вказівки вони поїхали до складу, що розташований неподалік ПТУ № 36. Прибувши туди, вона пересіла до іншого автомобіля марки «Мерседес». Через декілька хвилин вона вийшла з іншим чоловіком та вони всі разом направились до складу. Чоловік відкрив склад, потерпілий перевірив товар, а саме насіння соняшника. З даним чоловіком ОСОБА_5 привітався, однак по справі з ним не розмовляв, всі питання обговорювалися з ОСОБА_7 . Після цього, потерпілий сказав, що все влаштовує і тоді ж викликав вантажний автомобіль з водієм ОСОБА_8 . Чекати на автомобіль вони поїхали до ресторану, біля якого напередодні зустрілись.

Дочекавшись автомобіль, потерпілий передав ОСОБА_9 (водієві) грошові кошти в сумі 530 тис. грн., та сказав, щоб він з нею розрахувався по 14 700 грн. за 1 тону, після завантаження. ОСОБА_7 в той же час сіла до нього в вантажний автомобіль.

Близько через 1,5 -2 години потерпілому зателефонував ОСОБА_9 та повідомив, що вантажний автомобіль зламався біля складу, а саме не заводиться, а ОСОБА_7 просить розрахуватися з нею, бо їй потрібні кошти негайно, так як вона мала б за щось платити. Він сказав ОСОБА_9 , щоб дав їй 350 тис. грн., а решту лише після офіційного зважування.

Тоді через декілька годин, зателефонував ОСОБА_9 та повідомив, що жінка в нього в автомобілі забрала кошти в сумі 515 тис. грн., так як їй не було часу рахувати вручно, вона нібито взяла їх рахувати до офісу на спецмашині. Після отримання коштів сіла до вище вказаного білого «Мерседеса» і поїхала в невідомому напрямку. Коли автомобіль повернувся, ОСОБА_9 на той час, вже відремонтував авто, і поїхав за вказівкою чоловіка, з автомобіля «Мерседес», на ваги. Там зважили автомобіль і ОСОБА_9 з ним чекали на ОСОБА_7 . В ході бесіди між собою, вони зрозуміли, що ту ОСОБА_7 ніхто не знає і вони обидва на неї чекають. Далі дана жінка телефонувала потерпілому з номеру НОМЕР_6 та казала, що гроші поверне, однак до цього часу так ніхто їх не повернув.

Допитаний в якості ОСОБА_8 підтвердив слова потерпілого, та вказав, що дійсно жінка забрала кошти в сумі 515 тис. грн.

У ході виконання доручення слідчого, наданого в порядку ст. 40 КПК України, з УКР ГУНП в Кіровоградській області надійшли матеріали про те, що до вчинення вказаного кримінального правопорушення причетна ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Так, 12.08.2021 року в період з 11:52 год. по 12:47 год. було проведене санкціонований обшук, на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_10 від 04.08.2021, квартири АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в ході якого було виявлено і вилучено: сім-картка «Водафон» № НОМЕР_1 ; сім-картка «Водафон» № НОМЕР_2 ; сім-картка «МТС» № НОМЕР_3 ; сім-картка «лайф» № НОМЕР_4 .

Вилучені вищевказані речі в ході обшуку ОСОБА_4 12.08.2021 визнано речовими доказами, по вказаному кримінальному провадженню, оскільки вони могли бути як знаряддям так і предметом вчинення злочину, а отже всі вищевказані вилучені речі мають значення для кримінального провадження.

За допомогою вилучених сім карток, остання підтримувала зав`язок з потерпілим, та іншими учасниками з приводу шахрайських дій.

Таким чином існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вилучені в ході обшуку речі, є доказом злочинної діяльності ОСОБА_4 .

Крім того, описані вище матеріальні об`єкти могли зберегти на собі сліди вчинення кримінальних правопорушень, а тому їх повернення ОСОБА_4 може сприяти втраті вказаних слідів, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Слідчий та власник майна в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце повідомлені, до суду надали заяву, в якій просив провести судовий розгляд за їх відсутності, клопотання підтримали.
Вивчивши надані стороною кримінального провадження матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

Встановлено, що в провадженні ВРЗЗС СУ ГУНП в Кіровоградській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000034 від 09.02.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, за обставин вказаних вище (витяг з ЄРДР від 09.02.2021 а.п.3).

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.
Згідно п.п. 1,4 ч. 2 ст. 167 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або ) зберегли його сліди; що вони набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, для забезпечення цивільного позову,можливої конфіскації, тощо.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення,відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами у кримінальному провадженні є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій.

В рамках кримінального провадження 12.08.2021 на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда проведений обшук квартири АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході якого виявлено та вилучено: сім-картку «Водафон» № НОМЕР_1 ; сім-картку «Водафон» № НОМЕР_2 ; сім-картку «МТС» № НОМЕР_3 ; сім-картку «лайф» № НОМЕР_4 .

Постановою слідчого від 12.08.2021 вилучені речі, на які слідчий просить накласти арешт, визнані речовими доказами в рамках кримінального № 0000034 (а.п.33).

Слідчим суддею зазначається, що накладення арешту є ефективним і виконає функції збереження речових доказів, оскільки по своїй суті речовими доказами є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети та документи, що були об`єктом кримінально протиправних дій та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

На підставі вимог ч.5 ст.9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Також, у ст.1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти Росії», п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.).

Враховуючи викладене, у відповідності до ч. 2 ст. 173 КПК України, слідчим суддею враховується, що є розумні підстави вважати про можливість використання вказаного у клопотанні майна, як доказу у даному кримінальному провадженні, те, що воно має істотне значення для даного кримінального провадження, а відомості, яке воно містить можуть підтвердити факт вчинення кримінального правопорушення або його спростувати, з метою забезпечення швидкого, повного розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, зокрема: заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає клопотання слідчого обґрунтованим та доведеним, а тому його необхідно задовольнити.

Керуючись ст.ст.170-173, 369-372 КПК України,

постановив:

клопотання слідчого про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, вилучене 12.08.2021 в ході проведення обшуку квартири АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: сім-картку «Водафон» № НОМЕР_1 ; сім-картку «Водафон» № НОМЕР_2 ; сім-картку «МТС» № НОМЕР_3 ; сім-картку «лайф» № НОМЕР_4 .

Заборонити власнику користуватися та розпоряджатися вищевказаним майном.
Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим.
Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_11 Льон