ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/4228/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" жовтня 2021 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні у залі суду в м. Києві клопотання слідчого СВ Дарницького УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна вилученого під час обшуку проведеного в ході проведення досудового розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0003090 від 22.10.2021, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
У жовтні 2021 року слідчий СВ Дарницького УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва звернувся до слідчого судді з клопотанням у кримінальному провадженні №0003090 від 22.10.2021, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України про арешт майна вилученого під час обшуку.
Згідно клопотання вбачається, що СВ Дарницького УП ГУ НП в м. Києві проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0003090 від 22.10.2021, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України.
В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що досудовим розслідуванням встановлено, що 22.10.2021 до ч/ч Дарницького УП ГУНП у м. Києві надійшло повідомлення від старшого оперуповноваженого УСР в м. Києві ДСР НП України, майора поліції ОСОБА_4 про те, що в супереч розпорядження Кабінету міністрів України №1325-р від 20.12.2019 «Про протидію гральному бізнесу» невстановленими особами на території Дарницького району у м. Києві здійснюється господарська діяльність з організації та утримання спеціально облаштованих приміщень для надання послуг, відносно яких існує законодавча заборона, передбачена Законом України № 1334-17 від 15.05.2009 «Про заборону грального бізнесу в Україні», чим останні вчиняють злочин, передбачений ст. 203-2 КК України.
В ході перевірки інформації зазначеного повідомлення 22.10.2021 співробітниками Дарницького УП ГУНП у м. Києві було встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 (нежитлове приміщення), невстановлені досудовим слідством особи здійснюють незаконну діяльність залу ігрових автоматів.
Зазначене приміщення мало відповідні характерні ігровим залам реквізити та аксесуари. Зокрема виявлено, що у приміщенні встановлено місця для гри, оснащені комп`ютерною технікою, а саме: монітори, системні блоки, клавіатури, комп`ютерні миші. За даним фактом працівниками поліції було поінформовано чергову частину Дарницького УП ГУНП у м. Києві та залучено слідчого для проведення невідкладних слідчих дій.
Так, 22.10.2021 у період часу з 23 год. 23 хв. по 23 год. 50 хв., за адресою: АДРЕСА_1 (нежитлове приміщення) з метою виявлення та вилучення речових доказів по кримінальному провадженню було проведено невідкладний обшук (в порядку ст. 233, 234-237 КПК України), так як зволікання з останнім зашкодило б досудовому розслідуванню, а саме: зникнення знаряддя вчинення злочину - обладнання за допомогою якого суб`єкти підприємницької діяльності займаються гральним бізнесом.
Під час обшуку ігровоґо приміщень було виявлено та вилучено: клавіатури чорного кольору - 21 шт.; 21 комп`ютерних мишок; системних блоків - 21 шт.; грошові кошти в сумі 13 тис. грн., та 100 доларів США; монітори - 23 шт.
Вищевказане майно відповідно до постанови слідчого від 23.10.2021 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0003090 від 22.10.2021.
Вилучене 22.10.2021 протоколом обшуку майно за адресою: АДРЕСА_1 , містить на собі ознаки його використання для азартних ігор, у зв`язку з чим підлягає арешту, та весь його вказаний вище перелік, відповідно до вимог ст. 84 КПК України.
Враховуючи вищевикладене, вилучене майно має суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню під час досудового розслідування, та довести які іншим способом не можливо.
Обшук було проведено з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема знарядь його вчинення, документування та здобуття доказів кримінально-протиправної діяльності, відшукання та вилучення речових доказів, які самостійно, або в сукупності з іншими доказами можуть мати суттєве значення для встановлення об`єктивної істини та притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності, зокрема за вчинення незаконної діяльності з організації або проведення азартних ігор.
У судове засідання слідчий та/або прокурор не з`явились без поважних причин, будучи повідомленими належним чином про час та місце розгляду клопотання.
Дослідивши клопотання та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення з наступних обставин.
Стаття 30 Конституції України гарантує кожному недоторканність житла чи іншого володіння особи. Так, згідно із цією статтею не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду. У невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, можливий інший, встановлений законом, порядок проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду і обшуку.
Відповідно до ст. 8 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (Конвенція) кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 7.11.2013 у справі «Бєлоусов проти України» зазначив, що будь-яке втручання згідно з п. 1 ст. 8 конвенції повинне бути виправданим у розумінні п.2 як таке, що здійснюється «згідно із законом» і є «необхідним у демократичному суспільстві» задля досягнення однієї або більше законних цілей, що в ньому наводяться. Формулювання «згідно із законом» вимагає від оскаржуваного заходу як підґрунтя в національному законодавстві, так і його відповідності принципові верховенства права. Головною метою ст.8 конвенції є захист особи від свавільного втручання державних органів.
Згідно ст. 13 КПК України не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим судовим рішенням, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Згідно ч. 1 ст. 233 КПК України, ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.
Згідно ч. 3 ст. 233 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення. У такому разі прокурор, слідчий, дізнавач за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися до слідчого судді із клопотанням про проведення обшуку. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами статті 234 цього Кодексу, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді.
Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно ч. 1 ст. 234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.
Згідно п. п. 4, 6, 7 ч. 3 ст. 234 КПК України, у разі необхідності провести обшук слідчий за погодженням з прокурором або прокурор звертається до слідчого судді з відповідним клопотанням, яке повинно містити відомості про: підстави для обшуку; особу, якій належить житло чи інше володіння, та особу, у фактичному володінні якої воно знаходиться; індивідуальні або родові ознаки речей, документів, іншого майна або осіб, яких планується відшукати, а також їхній зв`язок із вчиненим кримінальним правопорушенням.
Згідно ч. ч. 1, 2, 5, 7 ст. 237 КПК України, з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів.
Огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.
При проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Усі вилучені речі і документи підлягають негайному огляду і опечатуванню із завіренням підписами осіб, які брали участь у проведенні огляду. У разі якщо огляд речей і документів на місці здійснити неможливо або їх огляд пов`язаний з ускладненнями, вони тимчасово опечатуються і зберігаються у такому вигляді доти, доки не буде здійснено їх остаточні огляд і опечатування.
При огляді слідчий, прокурор або за їх дорученням залучений спеціаліст має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення оглянутого місця чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Згідно п. 5 ч. 5 ст. 234 КПК України, слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про обшук, якщо прокурор, слідчий не доведе наявність достатніх підстав вважати, що за встановлених обставин обшук є найбільш доцільним та ефективним способом відшукання та вилучення речей і документів, які мають значення для досудового розслідування, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб, а також заходом, пропорційним втручанню в особисте і сімейне життя особи.
Зважаючи на обставини викладені у клопотанні, слідчий суддя вважає, що слідчим не доведено наявність достатніх підстав вважати, що за встановлених обставин обшук є найбільш доцільним та ефективним способом відшукання та вилучення речей і документів, які мають значення для досудового розслідування.
Так, з матеріалів клопотання вбачається, що під час проведення огляду, було виявлено саме комп`ютерну техніку та грошові кошти, що може мати відношення до надання доступу до азартних ігор, матеріали клопотання не містять, тобто відсутня ідентифікація з речами, які можуть мати значення для досудового розслідування кримінального провадження за ч. 1 ст. 203-2 КК України, а отже і підстави для вилучення речей не мали місця.
Крім того, встановлена законом процедура проникнення до частини нежитлового приміщення не може вважатися дотриманою, оскільки, зважаючи на зазначені у клопотанні відомості про те, що приміщення, де проводився огляд за правилами обшуку перебуває у власності, для відповідної процесуальної дії повинні були мати місце або добровільна згода особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді або за наявності випадків установлених ч. 3 ст. 233 КПК України, які в свою чергу не мали місця.
Згідно ч. 1, п. 2 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що підозра у зайнятті гральним бізнесом фактично ґрунтується на рапорті оперуповноваженої особи, проте будь-які об`єктивні докази, які б підтверджували обставини, встановлені в ході досудового розслідування, в матеріалах клопотання відсутні.
Слідчий суддя також вважає за необхідне зазначити, що вилучені речі не відповідають критеріям визначеним ст. 98 КПК України, для визнання останніх речовими доказами, оскільки у відповідній постанові також зазначено, що було вилучено комп`ютерну техніку та грошові кошти, проте не мотивовано яким чином встановлено, що це вказані речі мають відношення до азартних ігор.
Ухвалою слідчого судді від 29.10.2021 у наданні дозволу на проведення обшуку відмовлено.
Оцінюючи належність, допустимість доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, слідчий суддя дійшов висновку про те, що клопотання є не обґрунтованимі таким, що не підлягає задоволенню, оскільки вилучення майна відбулось всупереч визначеної законом процедурі, слідчим суддею відмовлено у наданні такій процедурі легітимного статусу, а отже вилучені речі не можуть вважатися речовими доказами арешту не підлягають.
Керуючись ст. ст. 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст. ст. 170-173, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя -
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні слідчого СВ Дарницького УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна вилученого під час обшуку проведеного в ході проведення досудового розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0- відмовити.
Ухвала слідчого судді оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя: