У Х В А Л А

23 жовтня 2021 року Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Рокитнянського відділу Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002467 від 12.10.2021 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.268 КК України,-

У С Т А Н О В И В :

18 жовтня 2021 року до слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання прокурора Рокитнянського відділу Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002467 від 12.10.2021 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.268 КК України.
Прокурор ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, подав заяву про залишення клопотання без розгляду, у зв`язку із добровільною видачою речових доказів їх власником стороні обвинувачення.
Власник майна ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд вказаного клопотання у його відсутність, клопотання підтримав.
У зв`язку із неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось на підставі ч.4 ст.107 КПК України.
Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
У відповідності до ч.3 ст.172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
Згідно ч.1 ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Виходячи з аналізу вищевказаних норм КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що чинний КПК України не містить конкретної норми щодо того, яким чином необхідно діяти у разі звернення сторони кримінального провадження з клопотанням про залишення без розгляду клопотання про арешт майна.
Відповідно до ч. 1,6 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Між тим, згідно ч.1,3 ст.26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
За таких обставин, з аналізу вищенаведених норм КПК України, слідчий суддя доходить висновку, що звернення до слідчого судді з клопотанням стороною кримінального провадження про залишення без розгляду клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, свідчить про небажання підтримувати подане клопотання, самостійно обстоювати свою правову позицію та доводити обставини, викладені у ньому, що, на думку слідчого судді, є підставою для залишення без розгляду такого клопотання.
Керуючись ст.ст. 22, 26, 40, 110, 131-132, 170-174, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора Рокитнянського відділу Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002467 від 12.10.2021 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.268 КК України - залишити без розгляду.
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддяОСОБА_1