печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 жовтня 2021 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участі сторін кримінального провадження:

підозрюваного ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , процесуального керівника у кримінальному провадженні прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві у залі суду судове провадження за клопотанням старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000373 ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
21.10.2021 старший слідчий в ОВС ГСУ Національної поліції України майор поліції ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором першого відділу організації процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами центрального апарату Національної поліції України Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000373 від 10.03.2021 з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 321-1 КК України.

Клопотання обґрунтовує тим, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України розслідується кримінальне провадження № 0000373 відомості про яке внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань 10.03.2021 за фактами виготовлення, перевезення, пересилання, зберігання з метою збуту та збуту завідомо фальсифікованих лікарських засобів в особливо великих розмірах та легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, вчинені за попередньою змовою групою осіб, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 321-1, ч. 2 ст. 209 КК України.

Суть підозри сторона обвинувачення обґрунтовує наступним.

Досудовим розслідуванням встановлено, що усвідомлюючи зміст вимог нормативних актів щодо законного здійснення господарської діяльності пов`язаної з виготовленням та реалізацією лікарських засобів, на початку січня 2020 року, у невстановленому досудовим розслідуванням місці у ОСОБА_8 виник злочинний умисел направлений на вчинення протиправних дій у сфері обігу лікарських засобів, всупереч встановленого порядку, а саме на незаконне виготовлення, перевезення, пересилання, зберігання з метою збуту та збут завідомо фальсифікованих лікарських засобів. Відповідно до розробленого ОСОБА_8 плану, останнім та іншими залученими до злочинної діяльності особами здійснювалася організація діяльності підпільного цеху по виготовленню спиртовмісних речовин, які в подальшому фасувалися в тару з завідомо підробленими етикетками з маркуванням наступних лікарських засобів: ЕТИЛОСЕПТ 96%, СПИРТ ЕТИЛОВИЙ 96%, БІОСЕПТ 70%, ЕТИЛОСЕПТ 70%, БІОСЕПТ 70%, після чого реалізовувалися через спеціально створені суб`єкти господарювання приватними, комунальним та державним установам, підприємствам, організаціям, таким чином отримуючи прибуток від збуту фальсифікованих лікарських засобів.

Про свій злочинний намір та план, ОСОБА_8 повідомив своїм знайомим ОСОБА_9 , ОСОБА_3 , ОСОБА_10 , а також іншим невстановленим на даний час особам, запропонувавши долучитися до вчинення кримінально-караних дій, розподіливши між ними злочині ролі та обов`язки направлені на отримання грошових коштів від систематичного вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів у сфері фальсифікації лікарських засобів або обігу фальсифікованих лікарських засобів.

ОСОБА_9 , ОСОБА_3 , ОСОБА_10 та інші невстановлені особи, усвідомлюючи суспільну небезпеку, протиправність та кримінальну караність запропонованих ОСОБА_8 дій, погодилися долучитися до їх вчинення, таким чином вступивши в попередню злочинну змову, направлену на незаконне виготовлення, перевезення, пересилання, зберігання з метою збуту та збут завідомо фальсифікованих лікарських засобів ЕТИЛОСЕПТ 96%, СПИРТ ЕТИЛОВИЙ 96%, БІОСЕПТ 70%, ЕТИЛОСЕПТ 70%, БІОСЕПТ 70%, в подальшому розподіливши між собою злочинні обов`язки.

Здійснюючи реалізацію свого спільного злочинного плану, учасниками злочинної змови за період з 01.01.2020 по час припинення злочинної діяльності працівниками правоохоронних органів було здійснено виготовлення, перевезення, пересилання, зберігання з метою збуту та збут завідомо фальсифікованих лікарських засобів ЕТИЛОСЕПТ 96%, СПИРТ ЕТИЛОВИЙ 96%, БІОСЕПТ 70%, ЕТИЛОСЕПТ 70%, БІОСЕПТ 70% на загальну суму 288 400 568,48 (двісті вісімдесят вісім мільйонів чотириста тисяч п`ятсот шістдесят вісім гривень 48 копійок), що в понад п`ятсот разі перевищує неоподатковуваний мінімумів доходів громадян, що відповідно до наказу МОЗ України №321 від 22.04.2013 є особливо великим розміром фальсифікованих лікарських засобів.

Обґрунтовуючи клопотання слідчий вважає наявними підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_3 , який підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з метою запобігання спробам останнього вчинити дії, передбачені ст.177 КПК України , а саме: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Обставини встановлені під час досудового розслідування на думку слідчого виправдовують тримання підозрюваного під вартою, оскільки інші запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам.

Прокурор в судовому засіданні доводи клопотання підтримав, просив задовольнити, зазначив, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є єдиним можливим заходом, а відтак інші, більш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Захисник підозрюваного ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, зазначивши, що підозра необгрунтована, ризики не доведені. Просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Підозрюваний підтримав свого захисника.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку учасників судового провадження, надходжу до наступних висновків.

20.10.2021 ОСОБА_11 затримано в порядку ст. 208 КПК України та цього ж дня повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 321-1 КК України.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У даному випадку слід брати до уваги те, що відповідно до ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та який застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя, встановив, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, підтверджується долученими до матеріалів клопотання доказами, а саме:

проведеними негласними слідчими (розшуковими) діями у порядку ст. 263 КПК України зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж у розмовах якого зафіксовано спілкування між учасниками організованої групи, обговорення тактики і методики вчинення особливо тяжких злочинів, а також розмов з іншими особами, направлених на здійснення діяльності у сфері фальсифікації лікарських засобів;

показаннями співробітника ДВБ НП України ОСОБА_12 , яка здійснювала оперативне супроводження досудового розслідування, в ході якого указала, що нею проводилися заходи, спрямовані на встановлення та фіксацію обставин вчинюваних злочинів, під час яких встановлена причетність ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_3 , ОСОБА_10 а також інших осіб та надала відомості з приводу відомих їй обставин, можливих місць виробництва, зберігань фальсифікованих лікарських засобів та відомих місць проживання осіб причетних до вчинення злочину;

показаннями свідка вчиненого кримінального правопорушення ОСОБА_13 , який надав відомості з приводу купівлі лікарських засобів ЕТИЛОСЕПТ 96%, СПИРТ ЕТИЛОВИЙ 96%, БІОСЕПТ 70%, ЕТИЛОСЕПТ 70%, БІОСЕПТ 70% у флаконах по 100 мл за допомогою поштового відправлення «Нова Пошта» у членів організованої групи;

протоколом огляду місця події у якому зафіксовані лікарські засоби ЕТИЛОСЕПТ 96%, СПИРТ ЕТИЛОВИЙ 96%, БІОСЕПТ 70%, ЕТИЛОСЕПТ 70%, БІОСЕПТ 70% у флаконах по 100 мл, що були відправлені за допомогою поштових зв`язків «Нова Пошта» членами організованої групи;

висновками судової експертизи матеріалів, речовин та виробів, згідно з якою надані на дослідження ЕТИЛОСЕПТ 96%, СПИРТ ЕТИЛОВИЙ 96%, БІОСЕПТ 70%, ЕТИЛОСЕПТ 70%, БІОСЕПТ 70% у флаконах по 100 мл частково містять недолив відповідно об`єму флакону, що вказує на фальсифікацію вмісту наданих на дослідження речовин;

висновком судово-економічної експертизи згідно з яким наявна різниця між обсягом легально закуплених у ПАТ «БІОЛІК» код за ЄРДПОУ 00479712 лікарських засобів поставлених підприємствам ТОВ "БІОЛІК ЛТД", код за , та ТОВ "ФК "БІОЛІК ЛТД", код за , та сумами реалізованих ними, а також ТОВ "ЛОФТ-МАРКЕТ", код за , ТОВ "ІНВІТРО 20", код за , ТОВ "ІНФОПОСТАЧСЕРВІС", код за , ТОВ "ФК"ПРОГРЕС 17", код за , ТОВ «УКРСПЕЦІМПОРТ», код за , ТОВ «ФОРМАТ 8», код за , а саме різниця між закупівлею товарів (спирт етиловий розчин 70 % та 96 %) та їх реалізацією по контрагентам ТОВ «ФК Прогресс 17» ( ), ТОВ "ФК Біолік ЛТД"(), ТОВ "Біолік ЛТД" (), ТОВ «Лофт Маркет» (), ТОВ «Інфопостачсервіс» () на загальну суму 140 323 286 грн. підтверджується документально в більшому розмірі на суму 288 400 568,48 (двісті вісімдесят вісім мільйонів чотириста тисяч п`ятсот шістдесят вісім гривень 48 копійок), в тому числі по ТОВ «ФК Прогресс 17» ( ) на суму 58 862 305,60 гривень, ТОВ "ФК Біолік ЛТД"() на суму 29 345 551,79 гривень, ТОВ "Біолік ЛТД" () на суму 127 141 537,05 гривень, ТОВ «Лофт Маркет» () на суму 62 529 309,68 гривень, ТОВ «Інфопостачсервіс» () на суму 9 568 429,16 гривень;

протоколом обшуку приміщення кв. АДРЕСА_1 за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_8 , в ході обшуку якого серед іншого було виявлено та вилучено аркуші паперу із таблицями - звіти про прибутки від незаконної діяльності із зазначенням оборотів спиртовмісної продукції їх залишків у м. Суми та м. Києві на 01.08.2021, 01.09.2020 року зазначенням сум дебіторської та кредиторської заборгованості, аркуші паперу із таблицями із списками підприємств різних форм власності із зазначенням цін на спирт етиловий 96 % та 70 % із урахуванням «відкатів», таблиці із зазначенням назв підприємств на обсягами замовлень зроблених ними, та фактично поставлених лікарських засобів спирт етиловий 96 % та 70 %, рекламна продукція (спирту етилового 96 % та 70 %, етилосепту та інших мед засобів ТОВ Біолік ЛТД);

- протоколом обшуку орендованого членами групи складського не призначеного для зберігання спирту та спиртовмісних сумішей приміщення по вул. Є. Харченка, 34 в м. Києві де було виявлено та вилучено 70 палетів із спиртом 96 та 70 відсотків у флаконах 100 мл, а також каністрах;

- обшуком в с. Камянське Дніпропетровської області в ході якого було виявлено та вилучено вантажівку із 28 двохсотлітровими діжками із рідиною із характерним запахом спирту, резинові рукавиці, електронасос для перекачування рідини;

- протоколом обшуку території ЛГЗ ТОВ «Горобина» в м. Суми виявлено установку по розливу медичного спирту в флакони по 100 мл, за допомогою якої група осіб під керівництвом ОСОБА_3 виготовляла фальсифіковані лікарські засоби, а також 10000 тис флаконів готової продукції, упаковку для неї;

- протоколом обшуку офісного приміщення по АДРЕСА_2 з якого здійснювалась реалізація фальсифікованої лікарської продукції у якому було виявлено та вилучено товарно-транспорті та видаткові накладні ТОВ «Біолік ЛТД» таблиці із переліком товарів спирту, таблиці клієнтів, чорнові записи іт.д. щодо обсягів та контрагентів по збуту фальсифікату, печатки підконтрольних членам групи підприємств ( ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ), задіяних в схемах незаконного збуту фальсифікованої лікарської продукції,

- протоколом огляду серверу, знайдено за адресою м. Дніпро ЖМ «Сокіл» за місцем проживання ОСОБА_14 , що містить дані про так звану «чорнову бухгалтерію», тобто фінансового-господарські операції, проведені поза офіційним обліком та звітністю,

- обшуком автомобіля «Рено Мастер» д.н.з. НОМЕР_1 на якому ОСОБА_9 здійснював незаконне перевезення фальсифікованих лікарських засобів в ході якого було виявлено та вилучено етикетки наліпки із написом «спирт етиловий 96% 10л»,Є зошит із рукописним текстом та квитанціями про відправку, документи ТОВ «Біолік ЛТД» по відгрузці рядку СГД продукції, договори поставки із копіями сертифікатів, незаповнені ТТН з печатками ТОВ «Біолік ЛТД », «Інфопостачсервіс», табліці по відгрузці товару ітд.

- копією оборотно-сальдової відомості по 26 рахунку ПАТ «Біолік» щодо реалізованої із зазначенням серій лікарських засобів за 2020 та 9 місяців 2021 року, що вказує на те, що вказані вище товариства не могли реалізувати лікарських засобів цих серій більше ніж було вироблено офіційним виробником, тоді як фактичні дані вказують на зворотнє;

іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

Слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_3 кримінального правопорушення, інкримінованого йому стороною обвинувачення.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

У відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

В той же час, згідно з ч.4 ст. 194 КПК України у разі, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч.5 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу слідчий суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Клоот проти Бельгії (Cloot v. Belgium, § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

Разом з тим, клопотання не містить переконливого обґрунтування припущень слідчого у клопотанні та прокурора в судовому засіданні про наявність у підозрюваного наміру перешкоджати ходу досудового розслідування у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченими ст. 177 КПК України. Разом з цим, доводи, які зазначені в клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу щодо можливості переховування підозрюваного від органів досудового слідства та суду, не знайшли свого підтвердження, а відтак є непропорційними легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів.

Долучені до клопотання докази, містять дані виключно щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_3 інкримінованого діяння, однак не містять обґрунтованих доказів стосовно наявності ризиків вказаних у клопотанні, передбачених ст. 177 КПК України, які б передбачали застосування до підозрюваного виняткового запобіжного заходу.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини, яке згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, які є джерелом законодавства, у справі «Бойченко проти Молдови» № 41088/05, рішення від 11 липня 2006 року - «одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватися від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу» (аналогічні справи - «Беччієв проти Молдови» та «Сарбан проти Молдови»).

Крім того, дане твердження кореспондується з рішенням Конституційного Суду України від 08 липня 2003 року № 14-рп / 2003, згідно з яким тяжкість злочину законом не визначається як обов`язкова підстава для застосування будь-якого виду запобіжного заходу, а не тільки взяття під варту.

У рішеннях ЕСПЛ «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року, «Мамедова проти Росії» від 01 червня 2006 року, а також правових позицій, викладених у п. 80 рішення у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, та у рішенні у справі «Тодоров проти України» від 12 січня 2012 р., визначено принцип призначення альтернативного запобіжного заходу, згідно з яким «для тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою».

Відповідно до правової позиції, викладеній у листі ВССУ, від 4 квітня 2013 року №511-550/0/4-13, тяжкість обвинувачення не може слугувати єдиним обґрунтуванням застосування тримання під вартою, тому судам, окрім кваліфікації, слід визначати ризики (ст. 177 КПК України), інакше судові рішення щодо застосування, продовження тримання під вартою не відповідають вимогам практики ЄСПЛ і нормам КПК України.

За вказаних обставин, проаналізувавши всі надані сторонами докази та дані, які характеризують особу підозрюваного, слідчий суддя не знаходить підстав для задоволення клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Разом з цим, зважаючи на необхідність дотримання цілей кримінального провадження, принципів публічності, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, слідчий суддя, з метою забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, у зв`язку з тим що в ході розгляду клопотання доведено обґрунтованість підозри та наявність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, приходить до висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, із забороною залишати адресу місця проживання з 20:00 год. по 06:00 год. наступної доби: АДРЕСА_3 , за виключенням необхідності отримання медичної допомоги, у межах строку досудового розслідування кримінального провадження № 0000373 від 10 березня 2021 року, а саме до 19 грудня 2021 року включно.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 176, 177, 178, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 202, 205, 309, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:
Клопотання залишити без задоволення.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із забороною залишати адресу місця проживання з 20:00 год. по 06:00 год. наступної доби: АДРЕСА_3 , за виключенням необхідності отримання медичної допомоги, у межах строку досудового розслідування кримінального провадження № 0000373 від 10 березня 2021 року, а саме до 19 грудня 2021 року включно.

Звільнити з-під варти у залі суду.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_3 виконувати процесуальні обов`язки, визначені частиною п`ятою ст. 194 КПК України, а саме:

- повідомляти слідчого, якому доручено проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, або процесуального керівника прокурора у кримінальному провадженні, та суд про зміну свого місця проживання, реєстрації;

- здати слідчому або прокурору у кримінальному провадженні на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Зобов`язати прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно підозрюваного до виконання органу Національної поліції за його місцем проживання.

Обов`язок контролю за виконанням ухвали слідчого судді покладається на прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1