КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/824/973/2022
Категорія ч. 2 ст. 212 КК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, що посягають на функціонування економіки держави Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 15 листопада 2021 року у кримінальному провадженні №0000254 стосовно обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212 КК України,

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Києві, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 15 листопада 2021 року ОСОБА_7 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності та закрито кримінальне провадження №0000254 стосовно нього.

Таке рішення суд обґрунтував тим, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 212 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , відповідно до ст. 12 КК України віднесено до нетяжкого злочину, санкція якого не передбачає покарання у виді позбавлення волі; відповідно до викладених у формулюванні обвинувачення обставин, кримінальне правопорушення вчинено в березні 2018 року, отже з дня його вчинення минуло понад 3 роки і обвинувачений не ухилявся від досудового слідства та суду.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні - прокурор відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 , посилаючись на неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить ухвалу суду першої інстанції від 15 листопада 2021 року скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, прокурор звертає увагу на те, що дії ОСОБА_7 стороною обвинувачення кваліфіковані за ч. 2 ст. 212 КК України з урахуванням внесених змін Законом України №101-ІХ «Про внесення змін до Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України щодо зменшення тиску на бізнес», який набрав чинності 25 вересня 2019 року. Санкція ч. 2 ст. 212 КК України передбачає покарання у виді штрафу від п`яти тисяч до семи тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років. Враховуючи положення ст.ст. 2, 49, 53 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 12 КК України, є нетяжким злочином, а особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею діяння і до дня набрання вироком законної сили минуло 5 років.

Судом першої інстанції звільнено ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності за ч. 2 ст. 212 КК України в редакції на час вчинення злочину, проте у 2018 році ухилення від сплати податків на суму 4 831 874,87 грн кваліфікувалося за ч. 3 ст. 212 КК України, що віднесено до тяжкого злочину. Таким чином, за позицією прокурора, положення ст. 5 КК України в даному випадку не підлягають застосуванню з огляду на те, що ч. 3 ст. 212 КК України в редакції на час вчинення злочину погіршує становище особи у порівнянні із ч. 2 ст. 212 КК України в останній редакції, при цьому ч. 2 ст. 212 КК України в редакції на час вчинення кримінального правопорушення взагалі не може застосовуватися, оскільки це суперечить ст.ст. 4, 5 КК України.

За наведених обставин, як вважає прокурор, ОСОБА_7 може бути звільнений від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212 КК України, якщо з дня вчинення ним діяння і до набрання вироком законної сили сплине 5 років, зокрема у 2023 році.

У запереченні на апеляційну скаргу захисник ОСОБА_8 стверджує про законність та обґрунтованість судового рішення, тому просить залишити його без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, заперечення обвинуваченого та захисника щодо апеляційних вимог, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Проте цих вимог кримінального процесуального законодавства суд першої інстанції не дотримав.

Відповідно до ч. 1 ст. 409 КПК України, однією з підстав для скасування судового рішення судом апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, виходячи з положень ч. 1 ст. 412 КПК України, є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

За змістом п. 3 ч. 1 ст. 415 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок чи ухвалу суду і призначає новий судовий розгляд у суді першої інстанції, якщо судове рішення ухвалено чи підписано не тим складом суду, який здійснював судовий розгляд.

Згідно з вимогами ст. 369 КПК України судове рішення, у якому суд вирішує обвинувачення по суті, викладається у формі вироку. Судове рішення, у якому слідчий суддя, суд вирішує інші питання, викладається у формі ухвали.

Зі змісту положень ч. 3 ст. 371, ч. 2 ст. 375 КПК України слідує, що судове рішення ухвалюється в нарадчій кімнаті складом суду, який здійснював судовий розгляд та його підписують усі судді.

Виходячи з даних норм кримінального процесуального закону колегія суддів вважає, що судовий розгляд кримінального провадження закінчується ухваленням судового рішення, яке повинно бути підписане суддею чи судом, який проводив судовий розгляд.

Як встановлено колегією суддів, в матеріалах кримінального провадження щодо ОСОБА_7 дійсно міститься друкований текст ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 15 листопада 2021 року (т. 2 а.с. 212-216), який не підписаний головуючим - суддею ОСОБА_1 , що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, тому ухвала Дарницького районного суду м. Києва від 15 листопада 2021 року на підставі п. 3 ч. 1 ст. 415 КПК України підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.

При цьому колегія суддів звертає увагу й на те, що приймаючи 15 листопада 2021 року рішення про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212 КПК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, суд першої інстанції виходив із того, що відповідно до обвинувального акта таке кримінальне правопорушення вчинене ОСОБА_7 у березні 2018 року, отже з цього часу минуло понад три роки.

Однак такий висновок суду суперечить змісту висунутого ОСОБА_7 обвинувачення, згідно з яким внаслідок протиправних дій ОСОБА_7 до місцевого бюджету м. Києва не сплачено податку з плати за землю (земельного податку або орендної плати за земельну ділянку державної або комунальної власності) за період березня-грудня 2018 року на загальну суму 4831874,87 грн. Отже кримінальне правопорушення в даному випадку вважається закінченим у грудні 2018 року та станом на 15 листопада 2021 року трирічний строк давності, який застосував суд, ще не закінчився.

Неправильне встановлення судом часу вчинення кримінального правопорушення перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, що також є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Що стосується доводів прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, то призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції, як це передбачено ч. 2 ст. 415 КПК України, не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність, а тому зазначені доводи прокурора підлягають перевірці судом першої інстанції під час нового розгляду.

З огляду на апеляційні доводи прокурора щодо істотного порушення вимог кримінального процесуального закону та виходячи з апеляційного прохання, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала Дарницького районного суду м. Києва від 15 листопада 2021 року скасуванню з призначенням нового розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_7 у суді першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, що посягають на функціонування економіки держави Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 15 листопада 2021 року, якою ОСОБА_7 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності та закрито кримінальне провадження №0000254 - скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ________________________ _______________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4