Єдиний унікальний номер 205/8345/21
У Х В А Л А
29 вересня 2021 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро кримінальне провадження №0000691 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця м. Дніпропетровська, громадянина України, працевлаштованого водієм у ПП «Зігфрід-М», має середньотехнічну освіту, ніде не зареєстрований, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.115 КК України,

за участю учасників судового провадження

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Ленінського районного суду м. Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

В судовому засіданні прокурором подано клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в якому прокурор просить продовжити міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_3 на строк до 60 діб, посилаючись на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема, що ОСОБА_3 , з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України може переховуватись від суду, усвідомлюючи факт покарання, яке може бути до нього застосовано у разі винесення обвинувального вироку суду, ОСОБА_3 може перейти на нелегальне положення та переховуватись від суду уникаючи явки в судові засідання, не виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки, оскільки він не має реєстрації, а отже конкретного місця мешкання, відсутні міцні соціальні зв`язки у вигляді можливих родичів, дружини, дітей, які б стримували ОСОБА_3 від зміни місця проживання та переховування від суду. Окрім того, на думку сторони обвинувачення ОСОБА_3 у разі застосування відносно нього, запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, перебуваючи на свободі, в порушення покладених на нього процесуальних обов`язків, зможе незаконно впливати на свідків та потерпілу у цьому кримінальному провадженні, так як під час ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, обвинуваченому стали відомі дані потерпілої та свідків у вказаному кримінальному провадженні, їх місця проживання, номера мобільних телефонів. Разом з тим, ОСОБА_3 на момент вчинення злочину, спільно мешкав з потерпілою ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , де безпосередньо було вчинено злочин, у якому на даний час обвинувачується ОСОБА_3 , а отже з метою уникнення кримінальної відповідальності підозрюваний може шляхом залякування, погроз схилити потерпілу до зміни наданих раніше показів, або відмовитися від них під час судового розгляду.

Також прокурор посилається на ризики передбачені п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_3 , у разі застосування відносно нього, запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, перебуваючи на свободі, може вчинити нове кримінальне правопорушення так. ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі строком до 15 років.

Захисник адвокат ОСОБА_7 заперечував проти продовження його підзахисному ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та заявив клопотання про зміну запобіжного заходу на особисте зобов`язання, посилаючись на відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на які посилається прокурор, зазначивши, що досудовим слідством дана неправильна кваліфікація дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 115 КК України, оскільки сукупність доказів зібраних у кримінальному провадженні та встановлені фактичні обставини кримінального правопорушення дають можливість прийти висновку про необхідність зміни правової кваліфікації дій ОСОБА_3 на ст. 118 КПК (умисне вбивство при перевищенні меж необхідної оборони). Також, захисник посилався на те, що відсутні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_3 може вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкодити кримінальному провадженню іншими чином та вдатися до переховування від суду, оскільки останній працевлаштований, понад двадцять років проживає за однією адресою спільно з потерплою ОСОБА_6 , перебуваючи з нею у фактичних шлюбних стосунках та є єдиним джерелом фінансування їх родини.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав свого захисника та просив змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання, зазначивши, що він має постійне місце проживання, працевлаштований, працює водієм маршрутного автобуса в ПП «Зігфрід-М».

Потерпіла ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримала позиції сторони захисту, зазначила, що з ОСОБА_3 вона тривалий час перебуває у фактичних шлюбних стосунках. При подіях, які інкримінуються йому в якості злочину, дії ОСОБА_3 були спрямовані на її захист від нападу з боку її загиблого сина ОСОБА_8 . Просила суд звільнити ОСОБА_3 з під варти.

Суд, вивчивши подані сторонами клопотання та вислухавши доводи прокурора, обвинуваченого та його захисника та потерпілому, приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Натомість, у порушення вимог ч. 1 ст. 184 КПК України, клопотання прокурора не містить викладу обставин, на підставі яких останній дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні.

Крім того, у клопотанні прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 прокурор посилається на ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які були встановлені на стадії досудового розслідування, проте жодним чином не зазначає про наявність ризиків, які існують на стадії судового провадження.

Вирішуючи заявлене клопотання, суд враховує і практику Європейського суду з прав людини. Зокрема, відповідно до п.47 рішення ЄСПЛ від 20.01.2011 року у справі «Болдирєв проти України» викладені висновки про те, що - згідно з пунктом 3 статті 5 Конвенції зі спливом певного часу подальше існування обґрунтованої підозри перестає само по собі бути підставою для позбавлення волі, і судові органи мають навести інші підстави для подальшого тримання такої особи під вартою. На таку ж позицію ЄСПЛ вказував і в рішеннях у справах «Яблонський проти Польщі» та «І. А. проти Франції».

Суд також вважає, що тяжкість пред`явленого обвинувачення, сама по собі, також не може слугувати виправданням та обґрунтуванням утримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою. На це посилається у своєму рішенні і ЄСПЛ у справі «Калашников проти Росії» вкотре нагадавши, що лише сам по собі факт обвинувачення особи у вчиненні тяжкого злочину не може бути підставою для тримання особи під вартою у період проведення судового розгляду.

Згідно ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де він може безперешкодно проживати, що безпосередньо підтверджується відомостями з матеріалів обвинувального акту та поясненнями самої потерплої ОСОБА_6 , з якої спільно проживає тривалий час, отже має достатньо стійкі соціальні зв`язки, які б могли забезпечити виконання ним обов`язків, покладених в порядку застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 офіційно працевлаштований водієм ПП «Зігфрід-М», що є додатковим стримуючим фактором для вжиття обвинуваченим заходів до переховування від суду.

Суд вважає, що ризики вчинення інших злочинів обвинуваченим відсутні, оскільки ОСОБА_3 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, характеризується задовільно за місцем проживання.

Щодо ризику незаконно впливу на потерпілу ОСОБА_6 , суд вважає, що даний ризик недоведений, оскільки встановлено, що ОСОБА_6 тривалий час перебуває у близьких стосунках з ОСОБА_3 і у судовому засіданні демонструє впевнену та послідовну позицію щодо питання запобіжного заходу відносно обвинуваченого, вказуючи на необхідність звільнення його з під варти. На думку суду такий стан речей виключає можливість незаконного впливу на потерпілу, оскільки її позицію щодо пред`явленого обвинувачення ОСОБА_3 відповідає її внутрішній волі.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що прокурором доведено наявність лише ризику переховування ОСОБА_3 від суду, проте не доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст. 177 КПК України.

Тому, враховуючи обставини кримінального правопорушення, особу обвинуваченого ОСОБА_3 , а також те, що він має постійне місце проживання та офіційне місце роботи, суд вважає, що домашній арешт в нічний час доби з вжиттям заходів контролю повною мірою забезпечить виконання обвинуваченим ОСОБА_3 обов`язків обвинуваченого у кримінальному провадженні, у зв`язку з чим вважає доцільним змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, оскільки, на переконання суду, ризик переховування останнього від суду не змінився, проте, застосування саме такого запобіжного заходу здатне забезпечити виконання ОСОБА_3 процесуальних обов`язків обвинуваченого у кримінальному провадженні.

При цьому, суд вважає, що застосування до ОСОБА_3 обов`язку уникати спілкування зі потерпілою ОСОБА_6 є недоцільним, оскільки остання перебуває з ним у фактичних шлюбних відносинах, має з ним стабільні добрі та довірчі стосунки і спільно з ним проживає в одному житловому приміщенні. Таким чином, суд вважає, що обмеження спілкування ОСОБА_3 з ОСОБА_6 , за вказаних вище обставин, є недоцільним, окрім того може порушувати його право на повагу до особистого життя.

Керуючись ст.ст.110, 177, 181, 182, 183, 369, 371, 372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою відмовити.

Клопотання захисника адвоката ОСОБА_5 про зміну обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання задовольнити частково.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 змінити на домашній арешт за адресою: АДРЕСА_1 строком до 28 листопада 2021 року включно, звільнивши його з під варти негайно в залі суду.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 наступні обов`язки:

1.Не відлучатися з постійного місця проживання, що знаходиться для обвинуваченого за адресою: АДРЕСА_1 з 0.00 год. до 5.00 год.

2. З`являтися за першою вимогою на виклики до суду.

3. Повідомляти прокурора та суд про зміну місця фактичного проживання, роботи, навчання тощо.

Визначені обов`язки, покладаються на обвинуваченого ОСОБА_3 на строк судового розгляду, але не більше 60 днів до 24-00 години 28 листопада 2021 року включно.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання ВП № 3 ДРУП ГУ НП в Дніпропетровській області, який повинен негайно поставити на облік ОСОБА_3 та повідомити про це суд.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1