Справа №487/7823/21
Провадження №1-кс/487/6234/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.11.2021 року м.Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , розглянувшии у відкритому судовому засіданні у залі суду скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді зі скаргою, в якій просив зобов`язати уповноважених осіб ТУ ДБР у м. Миколаєві внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань з заяви про вчинення відносно ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України, що полягає у невиконанні ухвали слідчого судді; зобов`язати уповноважених осіб ТУ ДБР у м. Миколаєві виконати вимоги ст. 55 КПК України щодо розгляду питання про визнання ОСОБА_4 потерпілим від кримінального правопорушення, про яке йдеться у заяві.

В обґрунтування скарги ОСОБА_4 вказав, що 26.10.2021 за вх. №М-3711 його представник - адвокат ОСОБА_3 з використанням засобів електронного зв`язку звернулася до Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, з заявою про вчинення відносно ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України.

29.10.2021 адвокат ОСОБА_3 засобами електронного зв`язку отримала лист ТУ ДБР у м. Миколаєві за вих. №М-37/1/16-09.1-04.1-04.11/21 зі змісту якого вбачається, що відомості, викладені в заяві ОСОБА_4 про кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 382 КК України, не були внесені до ЄРДР, чим порушено порядок, встановлений ст. 214 КПК України.

В судовому засіданні представник ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_3 підтримала скаргу, просила її задовольнити.

Заступник начальника Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) ОСОБА_5 надав письмові заперечення по скарзі, просив розгляд скарги здійснувати без участі представника ТУ ДБР у м. Миколаєві.

Заслухавши представника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 , дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про Державне бюро розслідувань" усі отримані із заяв і повідомлень, а також виявлені з інших джерел відомості про обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань у порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України.

Згідно з чч. 1, 2 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

До Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (ч. 5 ст. 214 КПК України).

Аналіз змісту положень ст. 214 КПК України свідчить про обов`язковість вчинення дій лише щодо прийняття та реєстрації заяви, як це передбачено у ч. 4 вказаної статті, і відмова у вчиненні таких дій не допускається.

При цьому, зміст частини першої зазначеної статті не передбачає імперативного обов`язку слідчого чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим КК України.

Обов`язок зареєструвати заяву не є обов`язком зареєструвати відомості з цієї заяви в ЄРДР, та законодавцем чітко розмежовано поняття внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР у відповідності до ч. 1 ст. 214 КПК України, та прийняття і реєстрація відповідних заяв, про що йдеться у ч. 4 ст. 214 КПК України.

Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, відповідно до якої, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Крім КПК України, нормативні засади, пов`язані із вчиненням зазначеної процесуальної дії, регламентовані Положенням про порядок ведення ЄРДР, затвердженим наказом Генеральної прокуратури України від 30.06.2020 № 298, прийнятим на виконання вимог КПК.

Відповідно до п. 1 розділу ІІ Положення про порядок ведення ЄРДР, до Реєстру вносяться відомості, зокрема, про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником.

Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин, є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Так, для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами Єдиного реєстру досудових розслідувань такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті КК).

Разом з тим, необхідно також враховувати, що основним складовим елементом об`єктивної сторони будь-якого злочину є його суспільна небезпечність. Злочин серед інших правопорушень характеризується найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень (адміністративних, дисциплінарних та інших).

Судом встановлено, що 26.10.2021 до ТУ ДБР у м. Миколаєві надійшла заява адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , від 25.10.2021, в якій вона повідомляла про те, що уповноважена посадова особа ГУНП в Миколаївській області не виконує ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 18.08.2021 у справі №489/2141/21, якою її зобов`язано розглянути заяву від 25.07.2021 про залучення ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні №0000063 та прийняти мотивоване процесуальне рішення. Ухвала набрала чинності 18.08.2021, була надіслана уповноваженій особі, але зігдно повідомлення суду від 11.10.21 відомостей про виконання рішення суду немає. Станом на 25.10.2021 ані ОСОБА_4 , ані адвокату не надійшли відомості про виконання рішення суду. Через невиконання рішення суду адвокат ОСОБА_6 звернулась з запитом до прокуратури 27.08.21, але відповідь від 01.09.21 не містила запитувану інформацію. На думку заявника, наведені обставини вказують на вчинення кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 382 КК України.

Перевіривши зміст вказаної заяви, ТУ ДБР у м. Миколаєві встановлено, що вона не містила об`єктивних даних, які можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень, а тому були відсутні достатні правові підстави для внесення відомостей до ЄРДР відповідно до ст. 214 КПК України.

29.10.2021 листом за №М-3711/16-04.1-04.11/21 зазначена інформація повідомлена адвокату ОСОБА_3 , а її заяву було направлено до Слідчого управління Головного управління Національної поліції України в Миколаївській області для організації перевірки та прийняття рішення відповідно до вимог чинного законодавства.

Слідчий суддя вважає, що з заяви адвоката ОСОБА_3 та зі змісту її скраги не вбачається, що вона повідомляє про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України.

Посадові особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, дотримались вимог чинного законодавства України, перевірили зміст заяви та встановили факт відсутності обставин, які б свідчили про вчинення посадовою особою ГУНП в в Миколаївській області кримінального правопорушення, передбаченого ст.382 КК України. При цьому адвоката ОСОБА_3 не позбавлена право безпосередньо звернутись із відповідною скаргою до органів прокуратури вищого рівня щодо неналежного процесуального керівництва та неефективного проведення слідчим досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Крім того, вимоги скарги щодо зобов`язання уповноважених осіб ТУ ДБР у м. Миколаєві розглянути питання про визнання ОСОБА_4 потерпілим від кримінального правопорушення, про яке йдеться у заяві, не можуть бути поєднані зі скаргою на бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, такий обов`язок виникає у зазначених осіб після того, як буде розпочато досудове розслідування.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги ОСОБА_4 .

Керуючись ст. ст. 303-307, 309, 376 КПК України,-

УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошений 12.11.2021.

Слідчий суддя ОСОБА_1