Справа №345/147/20
Провадження № 1-кс/345/1048/2021
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16.09.2021 року м. Калуш

Слідчий суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області №6 скаргу представника потерпілого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження, -

ВСТАНОВИВ:

15.09.2021 із зазначеною вище скаргою до слідчого судді звернулася адвокат ОСОБА_4 .

Скаргу мотивує тим, що в провадженні дізнавача сектору дізнання Калуського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_5 знаходилось кримінальне провадження №0000722 від 15.06.2019 р. внесеного до ЄРДР відносно ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , за фактом заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_3 , що мало місце 04.03.2019 року близько 22 години неподалік буд. АДРЕСА_1 з правовою кваліфікацією за ч.1 ст.125 КПК України.

Згідно ухвал слідчого судді Калуського міськрайонного суду від 30.06.2020 р. і 28.10.2020 року раніше винесені постанови про закриття кримінального провадження скасовано.

29 червня 2021 року без виконання жодної процесуальної дії, після скасування постанови про закриття кримінального провадження від 16 жовтня 2020 року, дізнавач сектору дізнання Калуського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_5 29.06.2021 р. в черговий раз (втретє) закрила кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю в діянні ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Адвокат вважає, що рішення дізнавача є незаконним, яке прийнято без проведення останньою слідчих дій з метою всебічної перевірки викладених потерпілим фактів, що свідчить про неповноту досудового розслідування, передчасність прийнятого рішення, яке обґрунтовується доказами з кримінального провадження в якому ОСОБА_3 є обвинуваченим, що вже виключає законність і суперечить вимогам кримінального процесу. Окрім того у оскаржуваному рішенні слідчий підтверджує факт заподіяння ОСОБА_6 тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_3 , водночас стверджує про відсутність в діях ОСОБА_6 складу кримінального порушення. Тобто рішення прийнято на взаємовиключних висновках.

У оскаржуваній постанові від 29.06.2021 р. дізнавач стверджує, що проведеними слідчими діями, оперативними заходами не представилось можливим встановити об`єктивну істину в кримінальному провадженні.

Однак конкретний перелік виконаних слідчих дій та інших заходів і їх результатів у постанові не наведено.

А тому, таке процесуальне рішення не відповідає вимогам ст.284 КПК України, відповідно постанова підлягає до скасування, а кримінальне провадження відновленню та здійсненню належного досудового розслідування, з метою досягнення мети, передбаченої ст.2 КПК України.

У судове засідання адвокат ОСОБА_4 не з`явилася, однак подала слідчому судді заяву про розгляд скарги за відсутності скаржника.

Дізнавач СД Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_5 та прокурор Калуської окружної прокуратури ОСОБА_7 у судове засідання не з`явились.

Дослідивши надані суду докази, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч.1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобовязані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

В рішенні ЄСПЛ «Яременко проти України» суд зазначив, що розслідування скарг має бути незалежним, безстороннім, і при цьому компетентні органи повинні діяти зі зразковою сумлінністю.

У п. 33 Рішення ЄСПЛ у справі «Dombo Beheer B.V. v. The Netherlands» від 27.10.1993 року та у п. 38 Рішення ЄСПЛ у справі «Аnkel v. Switzerland» від 23.10.1996 року закріплено, що принцип рівності сторін у процесі - у розумінні «справедливого балансу» між сторонами вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони.

З норм ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Положеннями ст. 83 КПК України передбачено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Слідчим суддею встановлено, СД Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області проводилось досудове розслідування кримінального провадження №0000722.
Так, досудовим розслідуванням встановлено, що 15.06.2019 в чергову частину Калуського ВП поступило звернення від ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жит. АДРЕСА_2 , про те, що 04.03.2019 близько 22.00 год. в с. Кропивник по вул. Л. Українки, неподалік будинку №64, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жит. АДРЕСА_3 , спричинив йому тілесні ушкодження, які згідно висновку експерта відносяться до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я.
29.06.2021 дізнавачем СД Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_5 винесена постанова про закриття кримінального провадження у зв`язку із відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

15.09.2021 адвокат ОСОБА_4 отримала постанову про закриття зазначеного вище провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Практика Європейського суду з прав людини при застосуванні положень пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує кожному право на звернення до суду, акцентує увагу на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним. (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

Враховуючи наведені норми законодавства, слідчий суддя приходить до висновку, що заявником процесуальний строк звернення до слідчого судді не пропущено.

Відповідно до ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим/дізнавачем всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

На слідчого суддю, відповідно до норм КПК України, покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить постанова висновки слідчого/дізнавача щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.

Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки дізнавачем доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

У п. 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13.01.2011 року у справі "Михалкова та інші проти України" розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана "гарантувати кожному, хто потребує під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції", що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Так, в ході досудового розслідування дізнавачем, в супереч вимог ст.40 ч.4 КПК України не виконано вимоги ухвал Калуського міськрайонного суду від 30.06.2020 та 28.10.2020.

Зокрема, не виконано вказівок прокурора від 27.06.2019 та 21.02.2020. Так, ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000722 не допитаний; дізнавачем-інспектором не досліджено технічні дані, що містяться на реєстраторі в період з 04 по 05 березня 2019 р.; при прийнятті рішення не взято до уваги показання ОСОБА_3 як потерпілого, свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та висновків експерта.
З огляду на вищезазначене, дізнавачу необхідно виконати зазначені вище судові рішення щодо з`ясування обставин про наявність чи відсутність події та складу кримінального правопорушення, в достатньому для встановлення об`єктивної істини обсязі та в залежності від встановленого, прийняти законне та обґрунтоване рішення, яке має бути належним чином мотивованим.

Враховуючи викладене, оскаржувана постанова не вмотивована, оскільки не перевірені обставини вчинення кримінального правопорушення, не надано оцінки обставинам, які викладені в заяві.

Відсутність самих матеріалів кримінального провадження позбавляє суд перевірити які дії проводилися дізнавачем по кримінальному провадженню та чи достатньо встановлених слідством доказів для закриття кримінального провадження.

Так, практика ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування… має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини… або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (див. рішення у справі "Олександр Ніконенко проти України", "Мута проти України", "Карабет та інші проти України").

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що постанова дізнавача ОСОБА_5 підлягає скасуванню.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.303, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Скаргу представника потерпілого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження задоволити.

Скасувати постанову про закриття кримінального провадження №0000722 від 15.06.2019 винесену дізнавачем СД Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_5 29.06.2021.

Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення і підлягає негайному виконанню.

Слідчий суддя