У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/2289/21

№ 1-кс/183/1045/21

17 серпня 2021 року м. Новомосковськ

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , розглянувши в закритому судовому засіданні клопотання слідчого Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 , погоджене з прокурором Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному 07.04.2021 року до ЄРДР за № 0000119 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

До слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання слідчого Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 , погоджене з прокурором Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_4 , мотивуючи клопотання тим, що відповідно до наказу № 175 від 31 серпня 2020 року ОСОБА_4 призначено на посаду комірника Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКОФРОСТ» () та покладено певні обов`язки.

Згідно з посадовою інструкцією комірника № 1 І, ТОВ «ЕКОФРОСТ», затвердженої 03.08.2020:

п.1.3. Комірник несе повну індивідуальну матеріальну відповідальність за збереження матеріальних цінностей, що перебувають у віданні комірника під час виконання трудових обов`язків на підприємстві. У зв`язку з цим, між підприємством та комірником обов`язково укладається договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність.

п.2. Обов`язки комірника.

Комірник зобов`язаний:

- дбайливо ставитися до переданих йому матеріальних цінностей підприємства та вживати заходів щодо відвернення їх пошкодження, знищення та інш.;

- своєчасно повідомляти підприємство всі обставини, що загрожують забезпеченню збереженні довірених йому матеріальних цінностей, у разі, якщо комірник не повідомив підприємство про такі обставини, він не може посилатися на них як на такі, що виключають його вину у разі заподіяння майнової шкоди підприємству;

- не допускати ситуацій, що можуть спричинити виникнення нестачі, розкрадання, знищення, псування, втрату матеріальних цінностей;

- приймати на склад, зважувати, перераховувати, сортувати і розподіляти в приміщеннях складу матеріальні цінності, а також відпускати зі складу продукцію за накладними;

- забезпечувати збереження матеріальних цінностей, створювати умови на складі для запобігання псуванню і втратам продукції, сировини, матеріалів, виробів, палива тощо.

п.4. Відповідальність.

Комірник відповідає за:

- незабезпечення цілісності та схоронності матеріальних цінностей, що знаходяться у його віданні;

- допущення невідповідності фактичної облікової наявності матеріальних цінностей;

- збитки, завдані з вини інших працівників, коли така шкода заподіяна внаслідок порушення, невиконання та/або неналежного виконання покладених на нього посадових та функціональних обов`язків, безпосередньо пов`язаних зі зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих йому матеріальних цінностей;

- втрату, відсутність, нестачу, зіпсуття, знищення матеріальних цінностей, які перебували у віданні комірника для зберігання, використання на підставі первинних документів, інвентаризаційних описів (актів інвентаризації), інших належним чином оформлених документів.

Так, 04.09.2020 року було складено акт прийому передачі матеріальних цінностей від директора ТОВ «ЕКОФРОСТ» ОСОБА_5 . ОСОБА_4 , згідно якого ОСОБА_4 приймає матеріальні цінності, що зберігаються на складі, згідно залишкам по бухгалтерії та проведеного переобліку станом на 04.09.2020 року.

07.09.2020 року з ОСОБА_4 було підписано договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність за збереження матеріальних цінностей, що були передані йому ТОВ «ЕКОФРОСТ».

01.03.2021 року на складі ТОВ «ЕКОФРОСТ», що розташований за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Орлівщина, вул. Комплексна, 1 А було проведено інвентаризацію фактичної наявності матеріальних активів, за результатами якої встановлено, що надлишків, нестач або пересорту товарів не виявлено. Після цього у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на розтрату майна у великих розмірах, що перебуває у його віданні.

Реалізуючи свій злочинний умисел, впродовж часу з 02.03.2021 по 02.04.2021, більш точної дати під час досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді комірника ТОВ «ЕКОФРОСТ», будучи матеріально відповідальною особою, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, діючи всупереч своєї посадової інструкції, вивіз зі складу, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , майно, що перебувало у його віданні, а саме:

- Холодоагент R 410А (11,3кг) брендований (інв. № -00000259) (маркування ZA180601) в кількості 122 шт.;

- Холодоагент R134А (13.6кг/балон) брендований (інв. № DD0001512) (маркування KSDI 191123-2) в кількості 47 шт.;

- Холодоагент R134А RF (13.6кг/балон) не брендований (інв. № DD0002327) (маркування ZA191122) в кількості 39 шт.;

- Компресор AE 2410Y 1SAES37 (інв. № 01215 ) в кількості 1 шт.;

- Компресор AE 2412E 1SAE26T (інв. № 01231 ) в кількості 10 шт.;

- Компресор CA 2428E 1SAE32C (інв. №01247 ) в кількості 30 шт.,

після чого розпорядився вказаним майном на власний розсуд.

Внаслідок вказаних умисних злочинних дій ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді комірника ТОВ «ЕКОФРОСТ», вчинив розтрату чужого майна, яке перебувало в його віданні, спричинивши ТОВ «ЕКОФРОСТ» матеріальну шкоду, яка більше ніж в двісті п`ятдесят разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину, що є вчинена у великих розмірах на загальну суму 548920 гривень.

Таким чином, умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 4 ст. 191 КК України, тобто розтрата чужого майна, яке перебувало у його віданні, вчинена у великих розмірах.

22 липня 2021 року слідчим Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 , за погодженням з прокурором Новомосковської окружної прокуратури ОСОБА_6 повідомлено про підозру ОСОБА_4 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, яке надіслано поштовим зв`язком на адресу місця реєстрації ОСОБА_4 , а також вручено його рідній бабі ОСОБА_7 .

Підозра ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: заявою про вчинення кримінального правопорушення від 07.04.2021 року, протоколом огляду місця події від 07.04.2021 року, протоколом допиту представника потерпілого від 07.04.2021 року, звіряльними відомостями результатів інвентаризації запасів, протоколом огляду речей від 07.04.2021 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 09.04.2021 року, протоколом додаткового допиту представника потерпілого від 15.04.2021 року, договором про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, протоколом обшуку від 29.04.2021 року, висновком судово товарознавчої експертизи від 16.06.2021 року, посадовою інструкцією комірника, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 13.07.2021 року, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13.07.2021 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 22.07.2021 року, повідомленням ОСОБА_4 про підозру від 22.07.2021 року, корінцем повістки про виклик ОСОБА_4 , рапортом від 22.07.2021 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , рапортом від 26.07.2021 року.

Слідчий вважає, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Про наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України свідчить те, що підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, скоєного у великих розмірах, усвідомлюючи, що обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів та у разі визнання його в подальшому судом винним йому може бути призначено покарання у вигляді реального позбавлення волі строком від 5 до 8 років на теперішній час вчиняє дії щодо переховування від органів досудового розслідування з метою запобігання притягненню його до кримінальної відповідальності за скоєння зазначеного кримінального правопорушення.

06 серпня 2021 року у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 переховувався від органів досудового розслідування, його оголошено у розшук. На даний момент розшуковими заходами місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_4 не встановлено, тобто підозрюваний продовжує переховуватися від органів досудового розслідування.

Тому слідчий вважає, що з урахуванням реальної наявності вказаних ризиків, забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків можливо лише при застосуванні до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, запобігання вищезазначеним ризикам з застосуванням більш м`яких запобіжних заходів неможливо.

Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_4 з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності переховується від органів досудового розслідування та не може прибути до суду за судовим викликом для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що підтверджується матеріалами кримінального провадження та свідчить про неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідчий звернувся з даним клопотанням до слідчого судді.

Дослідивши клопотання та надані письмові докази, слідчий суддя вважає, що дане клопотання про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_4 з метою приводу підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінальних правопорушень, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 189 КПК України слідчий суддя не має права відмовити в розгляді клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного, обвинуваченого, навіть якщо існують підстави для затримання без ухвали суду про затримання з метою приводу.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено доведеним, що зазначені у клопотанні обставини вказують на наявність підстав для затримання підозрюваного ОСОБА_4 з метою приводу.

При вирішенні питання про затримання підозрюваного з метою приводу слідчий суддя враховує, що підозра у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, обґрунтована. Також вказаний у клопотанні слідчим ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, дійсно наявний.

Про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, яке віднесено до категорії тяжких; 06.08.2021 року підозрюваного оголошено у розшук. Дані обставини дають підстави вважати, що ОСОБА_4 вже переховувався від органів досудового розслідування та суду.

Тому слідчий суддя приходить до висновку, що підозрюваний, розуміючи можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на тривалий строк з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Оцінюючи вищевказані обставини, слідчий суддя також приймає до уваги у розумінні практики ЄСПЛ те, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Аналізуючи вищевикладене, слідчий суддя прийшла до висновку, що існують обставини, зазначені у п.п. 1, 2 ч. 4 ст. 189 КПК України, що має важливе значення для прийняття рішення про надання дозволу на затримання підозрюваного з метою приводу.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 110, 177, 189, 190 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковська Дніпропетровської області, з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1