Справа № 522/8441/20
Провадження по справі № 1-кп/522/121/21

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2021 року Приморський районний суд м. Одеси в складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001249 від 15.03.2020 року стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Одеської області, Білгород Дністровського району, с. Красна Коса, громадянина України, неоруженого, не працючого, з неповною середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судімого:

- 04.04.2014 року Заводським районним судом м. Миколаїв за ч.1 ст. 128, ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;

- 22.04.2015 року до Заводського суду м. Миколаїв направлений обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000650 від 07.02.2015 року за ч. 3 ст. 185 КК України (2 епізоди);

- 25.05.2020 року до Приморського районного суду м. Одеси направлений обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001420 від 04.04.2020 року за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 289 КК України,

за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185, ч. 2 ст. 186, ч.2 ст. 190 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 , -

ВСТАНОВИВ:

11 червня 2020 року ухвалою судді Приморського районного суду міста Одеси ОСОБА_6 обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001249 від 15.03.2020 відносно ОСОБА_3 , який обвинувачується у скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 190 КК України, було передано судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 для вирішення питання про об`єднання з кримінальним провадженням, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001420 від 03.04.2020 відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 289, ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 185 КК України (справа № 522/8441/20, провадження № 1-кп/522/1610/20).

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, судом на розгляд учасників судового провадження було поставлене питання щодо доцільності продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, оскільки двомісячний строк перебування його під вартою закінчується.

Прокурор в судовому засіданні заявила клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 , оскільки ризики, передбачені у п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були враховані при застосуванні запобіжного заходу, ще мають місце, а саме, що обвинувачений може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у вказаному кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник в судовому засіданні з приводу продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, заперечували, оскільки ризики вказані прокурором не обґрунтовані, обвинувачений тривалий час тримається під вартою, а тому заявили клопотання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт.

Вислухавши думку учасників процесу, суд приходить до висновку про можливість продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З огляду на ч.3 ст.26, п.18 ч.1 ст.3 КПК України, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, які винесені на його розгляд сторонами та віднесено до його компетенції цим Кодексом, а слідчий суддя, суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст.2 вказаного Кодексу, завданнями кримінального провадження, наряду, із захистом особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, є охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також те, щоб до кожного учасника кримінального провадження застосовувалась лише належна правова процедура.

Суд вважає, що необхідно продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_3 , так як це відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах кримінального провадження, а дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, станом на теперішній час притягується до кримінальної відповідальності за вчинення низки умисних корисливих злочинів, офіційно не працевлаштований, ніде не навчається, офіційно не одружений, свідчить про відсутність в останнього міцних соціальних зв`язків, що у сукупності дає достатні підстави вважати, що дійсно існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, що обвинувачений може переховуватись від суду з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Таким чином, суд вважає, що наявні достатні підстави вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, і що необхідно продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 .

Метою продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого є запобігання спроб переховуватись від суду з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, які ще не допитані в суді; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки ще існують зазначені ризики.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом не встановлено.

Відповідно до практики ЄСПЛ, якщо тримання під вартою триває тільки через побоювання, що обвинувачений буде переховуватись від правосуддя, проте його слід звільнити з-під варти, якщо він представить відповідні гарантії, що не переховуватиметься від суду, наприклад внесе заставу (правова позиція, викладена у п.46 рішення ЄСПЛ від 26 червня 1991 року у справі «Летельє проти Франції»).

Зважаючи на положення ч. 3 ст. 183 КПК України, приймаючи до уваги, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні умисних майнових злочинів, найтяжче з яких карається позбавленням волі на строк до 6 років, проте враховуючи майновий стан обвинуваченого, а також враховуючи що обвинувачений раніше неодноразово судимий, офіційно не працевлаштований, що свідчить про відсутність в останніх міцних соціальних зв`язків, вважаю за доцільне визначити розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу, у розмірі інкримінованої обвинуваченому статті, тобто - 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, для забезпечення виконання обвинуваченими обов`язків, передбачених КПК України.

Здіно ЗУ «Про Державний Бюджет 2021 року» 1 прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2270 гривень, а тому саме з цього розрахунку буде визначена сума застави.

Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду обвинувального акту обставини, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора про застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із застосуванням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Керуючись ст.ст. 217, 314-315, 334, 369-372, 376, 392 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Приморської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_4 про продовження строку дії запобіжного заходу відносно обвинуваченого задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» на 60 днів, тобто до 02.01.2022 року включно.

Визначити відносно ОСОБА_3 розмір застави як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 80 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 181 600 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот) гривень.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на рахунок ТУ ДСА України в Одеській області, з призначенням платежу: застава за обвинуваченого: провадження по справі 1-кп/522/121/21.

Обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на обвинувачену обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1) прибувати за кожною вимогою до суду в розумні строки;

2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

Роз`яснити обвинуваченому наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо обвинувачена, будучи належним чином повідомленою, не з`явиться за викликом до суду, без поважних причин не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Строк дії запобіжного заходу становить 60 днів і обчислюється з моменту винесення ухвали суду, тобто з 04.11.2021 року.

Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом 5 днів з дня проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1
04.11.2021