Номер провадження: 11-сс/813/1050/21
Номер справи місцевого суду: 521/5532/20 1-кс/521/3061/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.08.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , діючої в інтересах захисту підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 25.06.2021 року відносно

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Одеса, громадянина України, з середньою освітою, маючого на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, у кримінальному провадженні №0000825 від 22.03.2020 року
установив
Ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 25.06.2021 року було задоволено клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 ОРУП №1 ГУ НП в Одеській області ОСОБА_9 та обрано відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною залишати житло з 22.00 до 06.00 години, за адресою: АДРЕСА_2 .
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що прокурором обґрунтовано доведено наявність окремих ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.
Захисник ОСОБА_7 , діюча в інтересах захисту підозрюваного ОСОБА_8 вважає рішення суду першої інстанції незаконним та просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги зазначає, що ризики, на які посилається слідчий у своєму клопотанні прокурором не доведені; слідчим суддею не враховано, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, а саме: постійне місце проживання, позитивно характеризується, на утриманні має хворіючих батьків, дружину та двох малолітніх дітей.

Крім того, в апеляційній скарзі захисник зазначає, що обраний запобіжний захід ставить сім`ю підозрюваного у скрутне матеріальне становище, оскільки ОСОБА_8 працює на декількох роботах за для забезпечення родини.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_7 та підозрюваний ОСОБА_8 у судове засідання апеляційного суду не з`явились, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому, за згодою учасників судового провадження, розгляд апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 проводиться без участі захисника та підозрюваного.

Відповідно до ч.4 ст.405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, та повідомив що обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 направлений до суду першої інстанції для розгляду по суті; дослідивши матеріали судового провадження; обговоривши доводи апеляційної скарги та провівши судові дебати; апеляційний суд дійшов таких висновків.

Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Питання, які слідчий суддя повинен вирішити при застосуванні відносно особи запобіжного заходу у виді домашнього арешту визначені положеннями ст.ст. 177, 178, 181 КПК України.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до приписів ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, щодо підозрюваного ОСОБА_8 слідчий суддя правильно встановив, що наведені у ньому дані, на даній стадії досудового розслідування, вказують на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним інкримінованого кримінального правопорушення та наявність ризиків, передбачені ст.177 КПК, що на думку колегії суддів свідчить про необхідність забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Слідчий суддя врахував те, що ОСОБА_8 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, одружений, має неповнолітніх дітей та батьків похилого віку.

Слідчий суддя з достатньою повнотою мотивував своє рішення про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді домашнього арешту в певний час доби, як такого, що забезпечить виконанням останнім покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком слідчого судді.

Як убачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні СВ ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000825 від 22.03.2020 року за підозрою у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за таких обставин.

Досудовим розслідування встановлено, що 21.03.2020 приблизно о 23 годині 30 хвилин водій ОСОБА_8 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Volkswagen Golf», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснюючи рух по вологому дорожньому покриттю проїжджої частини вулиці Магістральна в місті Одеса, за кермом транспортного засобу уважним не був, діючи необережно, проявивши злочинну недбалість, в ході здійснення руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, продовжив рух, в результаті чого, біля будинку №33, по вул. Магістральна в Малиновському районі м. Одеси, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження у вигляді лінійного перелому лобної кістки справа з розповсюдженням лінії перелому на кришу правої очниці, лінійний перелом передньої стінки лівої верхньощелепної пазухи, багато уламковий перелом лівої малогомілкової кістки в нижній третині зі зміщенням кісткових уламків, перелом внутрішньої щиколотки лівої гомілки зі зміщенням кісткових уламків. Зазначені ушкодження утворились від дії тупих твердих предметів, якими могли бути частини кузова автомобіля в умовах ДТП, які складають єдиний морфологічний комплекс і оцінюються разом, згідно з п. 2.1.3 «б» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995р.) відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

22.03.2020 року відомості про вчинення кримінального правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000825.

23.06.2021 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Докази, які містяться в матеріалах кримінального провадження, зокрема: протокол огляду документу та відеозапису від 25.03.2020 року, протоколу допиту свідка ОСОБА_11 від 23.03.2020 року, протоколу допиту свідка ОСОБА_12 від 23.03.2020 року, протоколу допиту потерпілого ОСОБА_10 від 03.04.2020 року, протоколу огляду місця події, протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_8 від 23.06.2021 року, а також інші матеріали кримінального провадження, вказують на те, що на даній стадії досудового розслідування існує обґрунтована підозра, яка разом з існуючими ризиками та конкретними обставинами справи, на думку апеляційного суду, слугують підставами для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту, який в даному провадженні не можна вважати непомірним.

Оскільки обґрунтованість підозри ОСОБА_8 ніким не оскаржується, апеляційний суд вважає, що на даному етапі досудового розслідування він обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.
Не погоджуючись із доводами захисника про те, що стороною обвинувачення не було доведено наявності ризиків, які були б підставою для застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, апеляційний суд наголошує на таких обставинах.
У відповідності до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Так, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого злочину, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, слідчий суддя обґрунтовано вважав, що існує ризик, передбачений п.п.1, 4 ч.1 ст.177 КПК України, а саме ризиків можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Матеріали справи не містять даних про застереження, які б унеможливлювали перебування підозрюваного під домашнім арештом, а сторона захисту не надала доказів, що обраний запобіжний захід не може бути застосований до підозрюваного.

Приймаючи до уваги вищевикладене, апеляційний суд вважає, що висновок слідчого судді про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах справи, а дані про особу підозрюваного і сама підозра у вчиненні ним кримінального правопорушення, дають достатні підстави вважати, що на даний час дійсно існують зазначені слідчим суддею ризики, які виправдовують перебування підозрюваного під домашнім арештом.

Будь-яких порушень норм КПК України під час розгляду клопотання слідчим суддею, які могли б стати підставою для скасування оскаржуваної ухвали, не встановлено.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

На підставі викладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, оскільки ухвалене у відповідності до вимог закону, та винесене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими слідчим суддею, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 370-372, 403, 405, 407, 419, 532 КПК України, Одеський апеляційний суд, -

постановив

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , діючої в інтересах захисту підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 25.06.2021 року відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, у кримінальному провадженні №0000825 від 22.03.2020року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4