У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2022 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретар судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з Державною установою Білоцерківська виправна колонія № 35 клопотання захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , яке міститься в апеляційній скарзі, про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14 травня 2020 року у кримінальному провадженні № 120 191 101 000 008 02 від 15 травня 2019 року стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Єрківці Переяслав-Хмельницького району Київської області, який зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.185, ч. 1 ст. 190 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14.05.2020 ОСОБА_6 засуджено за ч. 1 ст. 190 КК України на 2 роки обмеження волі, за ч. 3 ст. 185 КК України на 4 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_6 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07.06.2018 № 359/4199/18, 1кп/359/432/2018 призначено ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

У провадженні вирішена доля речових доказів.

Не погоджуючись з вироком суду, захисник ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 09.12.2021 надіслав апеляційну скаргу, в якій, крім іншого, заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку від 14.05.2020 щодо останнього, який пропущений з поважних причин, оскільки, як стверджує захисник, після проголошення вироку ОСОБА_8 перебував у депресивному стані, при якому він тривалий час почувався пригнічено і, у зв`язку з цим, втратив інтерес до оскарження вироку щодо себе.

Як далі указано в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_9 , засуджений ОСОБА_6 звернувся до Регіонального центру з надання безоплатної вторинної допомоги у Київській області з заявою від 16.11.2021 про надання йому безоплатної вторинної правової допомоги для здійснення його захисту щодо вирішення питання, яке стосується оскарження вироку Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14.05.2020.

29.11.2021 Регіональним центром з надання безоплатної вторинної допомоги у Київській області було видане доручення № 4476 щодо захисту інтересів засудженого ОСОБА_6 адвокатом ОСОБА_5

01.12.2021 під час побачення з засудженим ОСОБА_6 , який відбуває покарання, призначене оскаржуваним вироком, в Державній установі Білоцерківська виправна колонія № 35, останнім було заявлено про необхідність апеляційного оскарження вищевказаного вироку з тих підстав, що вирок за своєю суворістю не відповідає тяжкості вчиненим кримінальним правопорушенням та особі обвинуваченого.

Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника його інтересів - адвоката ОСОБА_9 , які наполягали на задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14.05.2020, що пропущений з поважних причин, пояснення прокурора, яка заперечувала проти задоволення клопотання за відсутності підстав для його поновлення, дослідивши матеріали провадження в частині вирішення питання про можливість поновлення строку на апеляційне оскарження вироку та доводи, які викладені в апеляційній скарзі в цій частині, слід дійти наступних висновків.

Виходячи з положень п. 1 ч. 1 ст. 392 КПК України, вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14.05.2020 стосовно ОСОБА_6 може бути оскаржений і захисник ОСОБА_5 має право на подачу апеляційної скарги у відповідності з приписами п. 1 ч. 1 ст. 393 КПК України.

Згідно норми п. 1 ч. 2 ст. 395 КПК України, вирок суду може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Даних вимог закону стороною захисту не дотримано, бо, як убачається з матеріалів досліджуваного кримінального провадження, зокрема журналу судового засідання від 14.05.2020, у судовому засіданні в означений день брали участь як прокурор ОСОБА_10 , так і обвинувачений ОСОБА_6 (а.п. 67-70), коли і було ухвалено вирок суду щодо останнього, копію якого і прокурор ОСОБА_10 і обвинувачений ОСОБА_6 отримали у цей же день, про що в матеріалах провадження міститься загальна, на одному листку, розписка прокурора у провадженні ОСОБА_10 та обвинуваченого ОСОБА_6 , де стоїть і дата отримання копії вироку напроти підпису кожного з них - 14.05.2020 (а.п. 75).

А тому, доводи сторони захисту, що обвинувачений ОСОБА_6 не отримував копії вироку після його проголошення - є явно надуманими, оскільки не відповідають матеріалам провадження.

Як далі вбачається з матеріалів кримінального провадження, за спливом строку на апеляційне оскарження, вирок стосовно ОСОБА_6 було звернуто до виконання - 07.07.2020 (а.п. 81, 80, 82).

01.12.2020 до Бориспільського міськрайоннного суду Київської області з Переяслав-Хмельницького ВП ГУНП в Київській області надійшли матеріали виконання вироку Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14.05.2020 по справі № 359/400/20 про призначення ОСОБА_6 покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років, які містять копію протоколу затримання ОСОБА_6 від 17.11.2020 (а.п. 84, 85-87, 88).

Даних про те, що ОСОБА_6 страждав захворюванням очей протягом двох місяців, яке перешкодило йому оскаржити вирок у передбачений законом строк до 13.06.2020, про що беззаперечно знав обвинувачений, - сторона захисту не надала, як не вказала і на те, що перешкодило ОСОБА_6 , який, за його твердженнями, лікувався амбулаторно, звернутися за правовою допомогою до адвоката за своїм вибором та оскаржити вирок протягом часу з дня його ухвалення - 14.05.2020 до дня його затримання в порядку виконання вироку - 17.11.2020.

У свою чергу, як відмічає колегія суддів, що ОСОБА_6 - є особою, який неодноразово засуджувався, у тому числі до покарання, що пов?язане з позбавленням волі, яке він відбував реально (а.п. 54-56), а отже доводи сторони захисту щодо його депресивного стану після проголошення вироку протягом тривалого часу, не тільки з дня ухвалення вироку та його затримання, а і протягом відбування ним покарання з 17.11.2020/день затримання до 29.11.2021/день звернення до Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги - розцінюються колегією суддів на даній стадії лише як спосіб захисту, який використовується ОСОБА_6 за його вибором з особистих мотивів, ще і за тим, що захисник ОСОБА_5 і обвинувачений ОСОБА_6 не змогли пояснити, що ж спонукало сторону захисту звернутися з апеляційної скаргою більше ніж через півтора року після ухвалення вироку суду, обмежившись лише посиланням на суворість призначеного обвинуваченому покарання.

Інших підстав, крім посилання на депресивний стан ОСОБА_6 , для поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14.05.2020 щодо нього захисник ОСОБА_5 у клопотанні не навів.

Не вказав захисник та сам обвинувачений ОСОБА_6 на обставини, щоб заслуговували на увагу для поновлення строку на апеляційне оскарження вироку, і суду апеляційної інстанції.

Приймаючи рішення за клопотанням захисника ОСОБА_5 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку суду першої інстанції стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 , колегія суддів звертає увагу і на рішення Європейського суду з прав людини від 29.10.2010 у справі Устименко проти України, де Суд зазначив, що безпідставне поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності і, як наслідок, тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Такі ж засади випливають і з реалізації норм національного процесуального законодавства, які регламентують порядок поновлення строку на апеляційне оскарження, що узгоджуються з правовими позиціями ЄСПЛ, які сформульовані, зокрема, в рішенні від 03.04.2008 у справі Пономарьов проти України, де у п. 41 цього рішення Європейський Суд зазначив, що якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, як у цій справі, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності, так як і перегляд в порядку нагляду.
Суд визначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими.

Від судів вимагається вказувати підстави такого поновлення.

Однією з таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі.

Проте навіть і тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип остаточності судового рішення (принцип res judicata).

За викладеним, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення клопотання захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14.05.2020 щодо останнього, а тому відмовляє у задоволенні клопотання на підставі приписів п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України з надсиланням апеляційної скарги захиснику ОСОБА_5 з усіма доданими до неї матеріалами згідно норми ч. 5 ст. 399 КПК України.

Якщо ж в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 будуть встановлені обставини, які не були відомі суду на час ухвалення вироку і які самі по собі або разом з раніше виявленими обставинами доводять неправильність судового рішення - вирок суду першої інстанції стосовно ОСОБА_6 від 14.05.2020 може бути предметом перегляду у порядку Глави 34 КПК України.

Керуючись ст.ст. 398, 399 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Клопотання захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , яке міститься в апеляційній скарзі, про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14 травня 2020 року у кримінальному провадженні № 120 191 101 000 008 02 від 15 травня 2019 року стосовно ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 190 КК України, - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду з доданими до неї матеріалами надіслати захиснику ОСОБА_5 .

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_6 , який відбуває покарання у виді позбавлення волі, - у той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

С У Д Д І:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3