Справа № 301/307/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" лютого 2022 р. м. Іршава

Слідчий суддя Іршавського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
слідчого СВ ВП № 1 ОСОБА_3
прокурора ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Іршава клопотання слідчого СВ ВП № 1 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Іршавського відділу Хустської окружної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000038 від 23.01.2022, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, з можливістю внесення застави відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , з середньо освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого вироком Іршавського районного суду за вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 309, ч.1 ст. 263 КК України,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
01.02.2022 ВП № 1 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором Іршавського відділу Хустської окружної прокуратури ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000038 від 23.01.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України.
Клопотання мотивовано тим, що у провадженні СВ відділення поліції №1 Хустського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області перебувають матеріали досудового розслідування внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000038 від 23.01.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.309 КК України.
В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше судимий 14.05.2021 року вироком Іршавського районного суду за вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 309, ч.1 ст. 263 КК України, діючи умисно, незаконно, повторно, раніше вирощену у літній період часу 2021 року, на земельній ділянці, позаду будинку АДРЕСА_1 , рослину канабісу на горищі підсобного приміщення висушив і незаконно зберігав її за місцем свого проживання на горищі підсобного приміщення, без мети збуту, також позаду житоловго будинку АДРЕСА_1 , в дерев`яній споруді-дроварні незаконно зберігав 6 (шість) фрагментів верхніх частин полімерних пляшок, та пристрій для куріння, до моменту їх виявлення та вилучення працівниками відділення поліції №1 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області під час проведення 23.01.2022 року огляду місця події, на підставі добровільної заяви згоди ОСОБА_7 .

Згідно висновків судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №СЕ-19/107-22/758-НЗПРАП від 26.01.2022, надані на експертизу речовини рослинного походження, зеленого кольору є канабісом, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонений. Загальна маса канабісу в перерахунку на суху речовину, становить 3235,98г., №СЕ-19/107-22/791-НЗПРАП від 26.01.2022 року, на поверхнях наданих на експертизу 6 (шести) фрагментів верхніх частин полімерних пляшок та пристрої для куріння, виявлено особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено екстракт канабісу. Загальна маса екстракту канабісу (в перерахунку на суху речовину становить 4,1347 г.).

Канабіс, екстракт канабісу згідно Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, (таблиця 1, список 1), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 за №770 (редакція від 17.01.2013), віднесений до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонений.

По даному кримінальному провадженні 31.01.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.309 КК України - незаконне зберігання наркотичних засобів, в особливо великих розмірах, вчинено особою, раніше засудженою на протязі одного року за цією статтею, без мети збуту.
Слідчий зазначає, що обґрунтована підозра ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України, підтверджується:
1) протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 23.01.2022;
2) висновком медичного огляду на стан сп`яніння гр. ОСОБА_5 № 10 від 23.01.2022 року;
3) протоколом огляду місця події від 23.01.2022;
4) протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 29.01.2022;
5) протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 29.01.2022;
6) протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 31.01.2022;
7) протоколом (додаткового) допиту свідка ОСОБА_8 від 31.01.2022;
8) висновком експерта №СЕ-19/106-22/758-НЗПРАП від 26.01.2022;
9) висновком експерта №СЕ-19/106-22/791-НЗПРАП від 26.01.2022;
10) повідомленням про підозру ОСОБА_5 від 31.01.2022 року
11) протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 31.01.2022 року
Також, зазначає, що наявність обґрунтованої підозри, у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, кримінального правопорушення, в тому числі тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 за ч.3 ст.309 КК України у разі визнання винуватим у вигляді позбавленні волі на строк від п`яти до восьми років, відсутність постійного місця роботи, також з матеріалів зібраних в ході проведення досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 зловживає алкогольними напоями та наносив свідкам тілесні ушкодження, тобто вище наведене підтверджує схильність ОСОБА_5 , до вчинення кримінальних правопорушень, а тому існують ризики, що ОСОБА_5 знаходячись на волі може здійснити дії, передбачені частиною третьою, четвертою, п`ятою статті 177 КПК України, а саме: незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні , перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином , вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Окрім цього, не обрання такого виду запобіжного заходу не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що в подальшому може призвести до не виконання завдань кримінального судочинства та забезпечення судового розгляду.

Розгляд клопотання розпочатий за минуванням трьох годин з часу вручення підозрюваному ОСОБА_5 копії клопотання та матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання.
Слідчий ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав та просив таке задовольнити.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 клопотання підтримав з підстав викладених у ньому та просив застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів з визначенням розміру застави.
Захисник ОСОБА_6 просила застосувати запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.
Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав думку захисника.
Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя доходить висновку про наявність підстав для задоволення клопотання слідчого, з таких підстав.
Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу повинно відповідати вимогам ст.370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим та містити, як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи підозрюваного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст.177 КПК України.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Відповідно до ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.
Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити речові докази, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому суд повинен врахувати обставини, які вказані в ст. 178 КПК України.
Відповідно до п.5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Згідно положень ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом ВП № 1 Хустського РУП ГУНП України в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000038 від 23.01.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України.
31.01.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України, тобто у незаконному зберіганні наркотичних засобів, в особливо великих розмірах, вчинено особою, раніше засудженою на протязі одного року за цією статтею, без мети збуту.
На думку слідчого судді, наведені в клопотанні обставини та додані до нього документи, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України. Зокрема такими є: витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000038 від 23.01.2022; протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 23.01.2022; висновок медичного огляду на стан сп`яніння гр. ОСОБА_5 № 10 від 23.01.2022 року; протокол огляду місця події від 23.01.2022; висновок експерта №СЕ-19/106-22/758-НЗПРАП від 26.01.2022; висновок експерта №СЕ-19/106-22/791-НЗПРАП від 26.01.2022; протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 29.01.2022; протокол допиту свідка ОСОБА_7 від 29.01.2022; протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 31.01.2022; протокол (додаткового) допиту свідка ОСОБА_8 від 31.01.2022, інші матеріали досудового розслідування в їх сукупності.
Зазначені відомості у сукупності з інформацією, викладеною у дослідженому під час судового засідання повідомленні про підозру, вважаються переконливими для слідчого судді в тому, що відповідне кримінальне правопорушення могло бути вчинено, а надані слідчим до клопотання відомості в достатній мірі вказують на можливість вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення.
Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які наведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах.
Водночас, слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.
Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (рішення № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року) суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
В свою чергу, стороною захисту не наведено обставин, які б очевидно та беззаперечно вказували на будь-яку непричетність підозрюваного ОСОБА_5 до кримінального правопорушення, у вчиненні якого йому повідомлено про підозру, або необґрунтованість повідомленої підозри, а за такого на цій стадії досудового розслідування відсутні підстави вважати, що повідомлення про підозру є вочевидь необґрунтованим.
Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у незаконному зберіганні наркотичних засобів, в особливо великих розмірах, вчинено особою, раніше засудженою на протязі одного року за цією статтею, без мети збуту, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України, за скоєння якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, яке відповідно до ч. 5 ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.
Оцінюючи наявність ризиків, на існування яких посилається сторона обвинувачення обґрунтовуючи подане щодо ОСОБА_5 клопотання, слідчий суддя виходить із такого.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.
Оцінивши доводи, наведені у клопотанні, слідчий суддя вважає, що сторона обвинувачення у судовому засіданні довела наявність підстав вважати, що існують ризики того, що підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків, у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Такий висновок ґрунтується на тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.
На переконання слідчого судді, ризик вчинення ОСОБА_5 іншого кримінального правопорушення підтверджується тим, що ОСОБА_5 раніше притягався до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 309, ч.1 ст. 263 КК України. Крім того, слідчим суддею враховано, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення під час іспитового строку, що дає підстави вважати високою ймовірність вчинення ОСОБА_5 інших кримінальних правопорушень у випадку застосування до нього запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою. Також, згідно витягу з ЄРДР № 0000040 від 24.01.2022 внесено відомості по заяві ОСОБА_8 (яка є свідком по даному кримінальному провадженні), про те, що ОСОБА_5 23.01.2022 спричинив такій тілесні ушкодження та згідно висновку експерта такі кваліфікуються, як легке та середнього ступеня тяжкості тілесне ушкодження.
На думку слідчого судді, під час розгляду клопотання сторона обвинувачення довела існування ризиків, передбачених п. 3, п. 4, п. 5 ч. 1 ст.177 КПК України. Вказані ризики виправдовують тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою та вказують про неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
З урахуванням наведеного, слідчий суддя приходить до висновку про те, що підстави і обставини, які зазначені в клопотанні слідчого, є достатньо обґрунтованими, вони вказують на те, що слідчий та прокурор в повному обсязі довели суду обставини, які виправдовують обмеження права підозрюваного ОСОБА_5 на свободу. За встановлених обставин, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, і що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є необхідним і таким, що забезпечить на даному етапі досудового розслідування виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, що зможе запобігти встановленим ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. На переконання слідчого судді, такий висновок узгоджуються з вимогами ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою з наведених підстав виправдане необхідністю забезпечення належного досудового розслідування у кримінальному провадженні.
При прийнятті рішення слідчий суддя також враховує, що відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства ( «Летельє проти Франції»).
З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання слідчого та необхідність застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Даний вид запобіжного заходу є співмірним з існуючими ризиками, відповідає даним про особу підозрюваного ОСОБА_5 та тяжкості пред`явленої йому підозри, зможе у повній мірі забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків та унеможливить настання ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.
Будь-яких доказів того, що стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_5 виключає можливість його утримання під вартою слідчому судді не надано, як і не встановлено обставин, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з огляду на що слідчий суддя вважає, що таких перешкод немає.
З огляду на викладене, вимоги сторони захисту про застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, задоволенню не підлягають.
Поряд з цим, слідчий суддя враховує, що застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , слідчий суддя своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого, погоджене прокурором, необхідно задовольнити і застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів з можливістю внесення застави.
Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, який в свою чергу відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , у відповідності до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжкого злочину за вчинення якого, відповідно до ч. 3 ст. 309 КК України, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.
Частиною 5 ст. 182 КПК України передбачено, що розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
При визначенні розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу, крім наведеного вище, враховую практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, а також тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 за інкримінований злочин, характер та обставини його вчинення.
Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю, що в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, тому клопотання слід задовольнити та застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб з визначенням застави 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб з покладенням на підозрюваного обов`язків, і саме такий запобіжний захід буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження. Саме такий розмір застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні.
За таких обставин, клопотання слідчого підлягає задоволенню.
Керуючись ст..ст.177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ ВП № 1 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Іршавського відділу Хустської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 строком на 60 днів задовольнити.
Застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 02.04.2022.
Одночасно для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, визначених КПК України, визначити заставу в розмірі шістдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 148 860, 00 (сто сорок вісім тисяч вісімсот шістдесят) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).
Роз`яснити, що підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.
У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:
- з`являтися до слідчого, прокурора та суду за кожною вимогою;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- утримуватися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні;
- здати на зберігання органу досудового розслідування свій паспорт громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Термін дії ухвали та обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити по 02.04.2022.
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного ОСОБА_5 з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Іршавського

районного суду: ОСОБА_1