ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 528/160/21 Номер провадження 11-кп/814/1061/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2021 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем з участю прокурора обвинуваченогоОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава кримінальне провадження 11-кп/814/1061/21 за апеляційною скаргою прокурора Пирятинського відділу Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_8 на вирок Гребінківського районного суду Полтавської області від 14 липня 2021 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Ленінське Приморського краю Російської Федерації, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешканець АДРЕСА_2 , громадянин України, з середньою освітою, неодружений, непрацюючий, судимий,

визнаний винуватим та засуджений:
- за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі;

- за ч.2 ст.185 КК України на 1 рік позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно засуджений на 3 роки позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки, з покладенням певних обов`язків, передбачених ст.76 цього Кодексу.
Постановлено стягнути з обвинуваченого на користь держави 2942,10 грн витрат за проведення судових експертиз.

Вирішене питання про речові докази.

Згідно з вироком, ОСОБА_7 визнаний винуватим у тому, що він 09 грудня 2020 року близько 01 години, шляхом виймання віконного скла, проник до будинку АДРЕСА_3 , звідки таємно, повторно, викрав мікрохвильову піч LG, а також електродриль «ИНТЕРСКОЛ», внаслідок чого заподіяв потерпілій ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму 1520 грн.
Крім того, в середині лютого 2021 року у нічний час обвинувачений, перебуваючи у помешканні потерпілої ОСОБА_10 по АДРЕСА_4 , таємно, повторно, шляхом вільного доступу викрав належну потерпілій бензопилу «Foresta Fa-40S» вартістю 1113,33 грн.
Кримінальне провадження розглянуте в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України.
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати вирок місцевого суду у зв`язку з неправильним звільненням обвинуваченого від відбування покарання та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 засудити за ч.2 та ч.3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України на 3 роки позбавлення волі.
В іншій частині прохає залишити вирок без змін.
При цьому зазначає, що суд не навів достатніх підстав для звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, та не врахував належним чином тяжкість і суспільну небезпеку вчинених ним кримінальних правопорушень.
Звертає увагу на особу обвинуваченого, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень проти власності та громадської безпеки, у тому числі з призначенням реальної міри покарання у виді позбавлення волі, через невеликий проміжок часу після звільнення з місць позбавлення волі вчинив нові корисливі кримінальні правопорушення, офіційно не працює.
Вказує, що місцевим судом не надано оцінку висновку органу пробації, відповідно до якого виправлення ОСОБА_7 без позбавлення волі може становити небезпеку для суспільства.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора на підтримання доводів апеляційної скарги, обвинуваченого, який просив вирок суду залишити без змін і не позбавляти його волі, перевіривши матеріали провадження, дослідивши дані, що характеризують особу обвинуваченого, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого.
Висновки суду про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні злочинів за наведених у вироку обставин і кваліфікація його дій за ч.2 та ч.3 ст.185 КК України в апеляційній скарзі не оспорюються.
Покарання обвинуваченому призначене у відповідності до вимог ч.2 ст.65, ч.2 ст.50, ч.1 ст.70 КК України, відповідає ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, даним про особу ОСОБА_7 , який посередньо характеризується, хоча і неофіційно, але працює, враховує визнання вини, щире каяття, обставину, яка обтяжує покарання рецидив злочинів, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів і є справедливим.
Водночас, доводи прокурора про неправильне звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком є обґрунтованими.
Згідно зі ст.409 КПК України, підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, зокрема, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування судового рішення, згідно з п.2 ч.1 ст.413 КПК України є застосування закону, який не підлягає застосуванню.
Відповідно до ч.1 ст.420 цього Кодексу, суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання.
Згідно з ч.1 ст.75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Пленум Верховного Суду України у п.9 постанови від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» роз`яснив, що рішення суду про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням має бути належним чином мотивоване.
Звільняючи ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, суд не дотримався наведених приписів закону, не врахував належним чином тяжкість вчинених злочинів, конкретні обставини справи, а також дані про особу винного.
Також, місцевий суд залишив поза увагою, що обвинувачений неодноразово був засуджений за вчинення нових злочинів у період іспитового строку, після відбуття покарання за крадіжки, через кілька місяців знову вчинив ряд умисних злочинів проти власності, у тому числі з проникненням у житло, що характеризує його особистість наявністю стійкої внутрішньої орієнтації на злочинний спосіб задоволення потреб.
Крім того, колегія суддів враховує висновок органу пробації, відповідно до якого наявний високий ризик вчинення ОСОБА_7 повторного правопорушення, а його виправлення без позбавлення волі може становити небезпеку як для суспільства, так і окремих осіб.
З огляду на вищенаведене, колегія суддів вважає, що рішення суду про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання з випробуванням не відповідає вимогам ст.75 КК України.
Отже, вирок суду в частині призначення покарання підлягає скасуванню в зв`язку з неправильним звільненням обвинуваченого від відбування покарання з ухваленням в цій частині нового вироку, а апеляційна скарга прокурора - задоволенню.
Виходячи з положень ст.50, ст.65 та ч.1 ст.70 КК України, призначаючи ОСОБА_7 покарання, колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, дані про особу винного, обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк, визначений судом першої інстанції.

Керуючись ст.404, ст.405, ст.407, ст.409 та ст.420 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Пирятинського відділу Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_8 задовольнити.
Вирок Гребінківського районного суду Полтавської області від 14 липня 2021 року щодо ОСОБА_7 в частині призначення покарання скасувати та ухвалити в цій частині новий вирок.
Призначити ОСОБА_7 за вчинення злочинів, передбачених ч.2 та ч.3 ст.185 КК України, покарання у виді позбавлення волі:
-за ч.2 ст.185 КК України - на строк 1 (один) рік;
-за ч.3 ст.185 КК України на строк 3 (три) роки.
Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно засудити ОСОБА_7 на 3 (три) роки позбавлення волі.
ОСОБА_7 у зв`язку з набранням вироком законної сили взяти під варту в залі суду.
Початок строку покарання рахувати з 22 листопада 2021 року.
В іншій частині вирок залишити без змін.
Судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення.
Касаційна скарга на судове рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4