Справа № 635/8014/20
Провадження № 1-кп/635/253/2021
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2021 року Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника-адвоката ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у с.Покотилівка Харківського району Харківської області об`єднане кримінальне провадження за результатами досудових розслідувань, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001440 від 03.11.2020, №0001567 від 10.12.2020 за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Люботин Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ; раніше судимого 21.10.2020 Харківським районним судом Харківської області у вчиненні кримінального проступку за ч.1 ст.185 КК України, до покарання у виді 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

Суд визнає доведеним, що ОСОБА_5 (далі ОСОБА_5 ), 19.10.2020, близько 18 год. 00 хв., керуючись корисливим мотивом, повторно, з умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, знаходячись біля домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, потрапив на територію вказаного домоволодіння, через паркан, після чого з сарайного приміщення, таємно викрав міліамперметр вартість якого, згідно висновку судової товарознавчої експертизи №10 від 13.11.2020 становить - 100 грн. 00 коп., звуковий генератор в кількості 2-х штук - вартість яких, становить - 2998 грн. 00 коп., блок приймального пристрою в кількості 3-х штук встановити не виявилось можливим.
Після чого, ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зник разом з викраденим та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_6 (далі ОСОБА_6 ), на загальну суму - 3098 грн.00 копійок.
Дії ОСОБА_5 кваліфіковані як кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у сховище, вчинене повторно.
Крім того, ОСОБА_5 , на початку грудня 2020 року, діючи повторно, з прямим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, через вхідні ворота незаконно проник на огороджену територію приватного домоволодіння потерпілого ОСОБА_7 (далі ОСОБА_7 ), яке розташоване за адресою: АДРЕСА_4 , звідки таємно викрав металеву драбину приставну, вартість якої згідно висновку судової товарознавчої експертизи №20 від 14.12.2020 склала 1 150,00 грн.
В подальшому ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_7 , матеріальну шкоду, на загальну суму 1 150 гривень 00 копійок.
Дії ОСОБА_5 кваліфіковані, як кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка) поєднане із проникненням у сховище, вчинене повторно.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав себе винним у вчиненні інкримінованого йому злочину, щодо обставин його вчинення пояснив так, як це вказано у вироку, тому суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням доказів, що характеризують особу обвинуваченого, при цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, їх позиція є добровільною і роз`яснив, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Суд, кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч.3 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка) поєднане із проникненням у сховище, вчинене повторно.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, необхідного й достатнього для його виправлення та попередження нових злочинів, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставиною, яка відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненому.
Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , судом не встановлено.
Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він за час мешкання в смт.Бабаї зарекомендував себе з посереднього боку, алкогольними напоями не зловживає, громадський порядок не порушує, на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, вчинив злочин, який відповідно до ст. 12 КК України класифікується, як тяжкий, раніше судимий, вчинив злочин у період відбуття іспитового строку.
Вказані вище обставини та дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 в сукупності та обставини вчинення злочину свідчать про підвищену суспільну небезпечність дій обвинуваченого.
При призначенні покарання обвинуваченому, суд також враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого і у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.
Беручи до уваги вказані обставини в їх сукупності, його матеріальне становище та інші обставин справи, суд вважає за необхідне у вказаному випадку призначити ОСОБА_5 покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 років 2 місяців позбавлення волі, оскільки обвинувачений раніше судимий за вчинення аналогічного умисного злочину, що дає підстави суду зробити висновок про схильність його до протиправної поведінки. На думку суду, саме таке покарання є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нового злочину.
Відповідно до ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Частина 4 вказаної статті зазначає, що остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_5 засуджений, 21.10.2020 Харківським районним судом Харківської області у вчиненні кримінального проступку за ч.1 ст.185 КК України, до покарання у виді 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, а вчинив новий злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, після постановлення вироку, не відбувши покарання по ньому, суд застосовує правила, передбачені ст. 71 КК України та до покарання, призначеного цим вироком, частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком за правилами ст. 72 КК України де одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.
Таким чином, враховуючи вказані обставини, відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, згідно якої особі, що скоїла злочин повинно бути призначено покарання необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, суд вважає, що з урахуванням даних, що характеризують обвинуваченого, та інших обставин справи, обвинуваченому необхідно обрати остаточне покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 71 КК України, оскільки інші види покарання не будуть мати впливу на його виправлення, і саме в такому випадку буде досягнута передбачена ч. 2 ст. 50 КК України мета покарання. Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.
Заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжний захід в даному кримінальному провадженні щодо обвинуваченого ОСОБА_5 не застосовувались.
Цивільні позови не заявлені.
Відповідно до ст. 124 КПК України суд стягує з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати, пов`язані із залученням експертів для проведення судово-товарознавчих експертиз № 20 від 14.12.2020 у сумі 326 грн. 90 коп. та № 10 від 13.11.2020 у сумі 471 грн. 03 коп., які підтверджені відповідними довідками експертної установи.
Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 373-374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 2 (два) місяці.
У відповідності до положень статті 71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного вироком Харківського районного суду Харківської області від 21.10.2020 у виді обмеження волі на строк 2 (два) місяці, що згідно вимог статті 72 КК України відповідає 1 (одному) місяцю позбавлення волі, остаточно призначивши ОСОБА_5 покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 3 (три) місяці.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з дня фактичного затримання обвинуваченого в порядку виконання вироку.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати, пов`язані із залученням експертів для проведення судово-товарознавчих експертиз № 20 від 14.12.2020 у сумі 326 грн. 90 коп. та № 10 від 13.11.2020 у сумі 471 грн. 03 коп., а в загальному розмірі 797,93 (сімсот дев`яносто сім) грн. 93 коп.
Речовий доказ - металеву драбину приставну, яка згідно постанови слідчого СВ Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 про визнання речових доказів від 14.12.2020 у кримінальному провадженні №0001567, переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 , після набрання вироком законної сили вважати повернутим за належністю.
Речові докази - фрагмент плати, фрагмент дроту білого кольору, фрагмент металу схожий на фрагмент міліамперметру, фрагмент металу з залишком міді, алюмінієвий балончик жовтого кольору (електричний конденсатор), алюмінієвий балончик сірого кольору (електричний конденсатор), які згідно постанови слідчого СВ Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 від 06.11.2020 про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання у кримінальному провадженні №0001440 від 03.11.2020, передані на відповідальне зберігання до камери сховища Харківського ВП ГУНП в Харківській області, який розташований за адресою: Харківська область, Харківський район, м. Мерефа, вул. Дніпровська, 211, після набрання вироком законної сили повернути власнику - потерпілій ОСОБА_6 .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок суду може бути подана апеляція протягом 30 днів з дня проголошення вироку суду до судової палати з кримінальних справ Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області, а засудженим, який тримається під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1