ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2499/21 Справа № 213/1873/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),
захисника ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на вирок Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 червня 2021 року стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 126 КК України,-
ВСТАНОВИЛА:

Вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 червня 2021 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 126 КК України та призначено йому покарання у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт.
Вирішено вказаний вирок та вирок Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 серпня 2020 року виконувати самостійно.
ОСОБА_7 визнано винуватим у тому, що 11.04.2021 приблизно о 16.00 годині, він перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись на першому поверсі в під`їзді будинку АДРЕСА_1 , зустрів сусіда ОСОБА_9 , з яким особисто не знайомий.
В цей час у ОСОБА_10 на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, виник умисел направлений на завдання удару ОСОБА_9 , після чого схопив дерев`яний табурет, який знаходився на першому поверсі даного під`їзду, та тримаючи табурет в своїх руках, наніс один удар табуретом по тулубу зліва ОСОБА_9 , внаслідок чого ОСОБА_9 відчув різкий фізичний біль, але останньому не було спричинено тілесних ушкоджень.
Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання, та ухвалити в цій частині свій вирок, яким призначити ОСОБА_7 за ч.1 ст. 126 КК України покарання у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт.
На підставі ч. 1 ст. 71, п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного цим вироком, просив повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28.08.2020, та призначити остаточне покарання у вигляді 1 (одного) року 25 (двадцяти п`яти) днів обмеження волі.
В іншій частині просить вирок суду залишити без змін.
Апеляційну скаргу обгрунтовує тим, що вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28.08.2020 ОСОБА_7 засуджено за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільнено його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 рік і покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Проте, 11 квітня 2021 року, тобто в період іспитового строку, ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 126 КК України.
Прокурор вважає, що суд першої інстанції неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, а саме - не врахував вимоги статей 71, 72 КК України, та не призначив покарання за сукупністю вироків.
Заслухавши суддю-доповідача, учасників апеляційного провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28.08.2020 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільнено його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 рік і покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст. 126 КК України, ОСОБА_7 скоїв 11 квітня 2021 року, тобто в період іспитового строку за вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28.08.2020 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановления вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Положення вказаної норми є імперативними, тобто, обов`язковими для застосування.
Згідно з приписами ч. 4 ст. 71 КК України, остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
Відповідно до ч. 3 ст. 78 КК України, у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення, суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.
Відповідно до висновку, викладеному в постанові Верховного Суду від 12 травня 2021 року у справі № 263/2779/18 у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину, суди мають розцінювати це як порушення умов застосування ст. 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням, і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з доводами прокурора щодо необхідності врахування вимог статей 71, 72 КК України при призначенні ОСОБА_7 покарання.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.407 КПК України, суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок повністю чи частково та ухвалити новий вирок.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.413 КПК України, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню, або застосування закону, який не підлягає застосуванню.
Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок щодо обвинуваченого ОСОБА_7 є таким, що підлягає скасуванню в частині призначеного покарання з ухваленням нового вироку в цій частині.
Керуючись ст.ст.407, 409, 413 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора на вирок Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 червня 2021 року стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 126 КК України - задовольнити.
Вирок Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 червня 2021 року стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 126 КК України, в частині призначеного покарання - скасувати та ухвалити в цій частині новий.
Призначити ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст. 126 КК України у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт.
На підставі ч. 1 ст. 71, п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного цим вироком, повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28.08.2020, та призначити остаточне покарання у вигляді 1 (одного) року 25 (двадцяти п`яти) днів обмеження волі.
В іншій частині вирок суду залишити без змін.
Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржений в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3