Справа № 439/1324/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/75/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2021 року м. Львів

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові кримінальне провадження № 0000653 за апеляційними скаргами захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 та процесуального керівника у кримінальному провадженні прокурора ОСОБА_8 на вирок Бродівського районного суду Львівської області від 15 грудня 2020 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, розлученого, без судимості, працюючого священиком церкви Святої великомучениці Параскеви, с. Берлин, Бродівського району Львівської області,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за участю:
прокурора ОСОБА_9 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_10 ,

законні представники потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12

встановила:

захисник обвинуваченого та прокурор подали апеляційні скарги на вирок Бродівського районного суду Львівської області від 15 грудня 2020 року, яким ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_6 в користь держави витрати за проведення експертизи: № 15/2/1152 від 07 вересня 2020 в сумі 1634,50 грн.; № 15/2/1237 від 22 вересня 2020 в сумі 1634,50 грн.

Скасовано арешт з автомобіля марки «Hyundai Santa Fe CRDi», д,н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 .

Речовий доказ - автомобіль марки «Hyundai Santa Fe CRDi», д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходиться на території автоколони Державного підприємства «Бродівське лісове господарство» за адресою Львівська обл., м. Броди, вул. Зелена, 14, повернути власнику ОСОБА_6 ..

Строк відбуття покарання рахується з часу прибуття засудженого ОСОБА_6 в установу виконання покарань.

Даний вирок оскаржив адвокат ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , який просить вирок суду першої інстанції скасувати та ухвалити новий вирок, яким засудити ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 286 КК України до 5 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки, та звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням у відповідності до вимог ст. 75 КК України строк на 3 роки.

Апелянт вважає, що вирок суду першої інстанції прийнятий з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, відтак з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому таке рішення підлягає скасуванню.

Апелянт свої вимоги мотивує тим, що таку міру покарання із застосування ст. 75 КК України прокурор просив в суді першої інстанції, однак його позиції не було надано відповідної оцінки у рішенні. Потерпілі та їх представники матеріальних і моральних претензій до обвинуваченого не мають та просили ОСОБА_6 не карати. По справі потерпілим зі сторони ОСОБА_6 все відшкодовано, хоча суд зазначив про часткове відшкодування, що не відповідає дійсності.

Апелянт покликається на те, що суд першої інстанції не в повній мірі дослідив та не надав належної оцінки таким обставинам справи, як відсутність будь-яких претензій зі сторони потерпілих та їх представників, а також тому, що по справі не було заявлено цивільного позову. Відтак призначене обвинуваченому покарання є надто суворим.

Апелянт вважає, що виправлення ОСОБА_6 можливе без ізоляції від суспільства.

Вирок суду першої інстанції оскаржив процесуальний керівник у кримінальному провадженні ОСОБА_8 , який просить вирок суду першої інстанції, в частині призначення покарання ОСОБА_6 скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_6 визнати винним та засудити за ч. 2 ст. 286 КК України на 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортним засобом строком на 3 роки.

Не оспорюючи фактичні обставини справи та кваліфікацію дій обвинуваченого апелянт вважає, що вирок суду є незаконним і таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через його м`якість.

Апелянт звертає увагу, що ОСОБА_6 керував транспортним засобом в момент ДТП у стані алкогольного сп`яніння, допустив порушення правил дорожнього руху, не врахував дорожньої обстановки і стану транспортного засобу, не зміг постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, що призвело до перекидання автомобіля та подальшого його виїзду за межі проїзної частини дороги. Внаслідок ДТП потерпілий ОСОБА_13 отримав тілесні ушкодження та загинув на місці події, а неповнолітні потерпілі ОСОБА_14 отримала тяжкі тілесні ушкодження, неповнолітня потерпіла ОСОБА_15 отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Апелянт вважає, що суд при призначенні покарання обвинуваченому не в повній мірі врахував обтяжуючу обставину, а саме скоєння ДТП водієм в стані алкогольного сп`яніння, наслідки та обставини події та призначив покарання, яке за своїм розміром є надто м`яке.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_6 22 серпня 2020 року приблизно о 19:30 год., керуючи автомобілем марки «Hyundai Santa Fe CRDi», д.н.з. НОМЕР_1 та рухаючись ним автодорогою сполученням «Броди-Берестечко» в напрямку до м. Берестечко, Рівненської області, при проїзді її ділянки поблизу повороту на с. Шнирів, Бродівського району, Львівської області, порушив вимоги Розділу 1 п. п. 1.2, 1.5, 1.10 (в частині значення термінів «безпечна швидкість»); Розділу 2 п. 2.9 а); Розділу 10 п. 10.1; Розділу 12 п. 12.1; Розділу -13 п. 13.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ № 1306 від 10 жовтня 2001 року, які виразилися в тому, що він, керуючи транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, не врахував дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, без причин технічного характеру втратив керованість над автомобілем «Hyundai Santa Fe CRDi», д.н.з. НОМЕР_1 , що призвело до перекидання автомобіля та подальшого його виїзду за межі проїзної частини дороги.

У результаті порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_6 , пасажир автомобіля «Hyundai Santa Fe CRDi», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав тупу поєднану травму голови, тулуба, і кінцівок у вигляді багатоуламкового перелому кісток склепіння і основи черепа з крововиливами під оболонку головного мозку, множинних двобічних переломів ребер, розриву селезінки і печінки з внутрішньою кровотечею, крововиливів у внутрішні органи, перелому кісток нижньої правої кінцівки, від яких помер на місці пригоди.

Також, неповнолітня пасажир автомобіля ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримала закриту черепно-мозкову травму у вигляді забою головного мозку з двобічними субдуральними гематомами, закриту травму живота у вигляді заочеревної гематоми зліва, розриву селезінки, який супроводжувався внутрішньою кровотечею, садна на нижніх кінцівках, на передній стінці живота в лівому під ребер`ї. Вказані тілесні ушкодження були небезпечні для життя в момент заподіяння і за цією ознакою відносяться до тяжкого тілесного ушкодження.

Крім цього, неповнолітня пасажир автомобіля ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , отримала закриту черепно-мозкову травму у вигляді струсу головного мозку, закритий перелом лівої ключиці із зміщенням відламків, закритий перелом лівої сідничної кістки. Вказані тілесні ушкодження відносяться до тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Заслухавши суддю-доповідача, думку захисника адвоката ОСОБА_7 , підтриману обвинуваченим ОСОБА_6 , які просили задовольнити апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 та заперечити проти апеляційної скарги прокурора, міркування прокурора, який підтримав частково апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в частині призначенні покарання та в повному обсязі пітримав апеляційні вимога прокурора ОСОБА_8 , думку потерпілої ОСОБА_10 та законних представників потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які підтримали апеляційну скаргу захисту та заперечили щодо апеляційних вимог прокурора, переглянувши судове рішення суду першої інстанції в межах поданих апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника обвинуваченого та прокурора не підлягає до задоволення виходячи з наступного.
За приписами ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, а тому висновки суду, за встановлених у вироку обставин, про доведеність винуватості ОСОБА_6 у порушенні правил безпеки дорожнього руху, що відповідає юридичній кваліфікації діяння за ч. 2 ст. 286 КК України, колегія суддів апеляційного суду не переглядає, оскільки такі учасниками судового провадження не оспорюються.

Відповідно до статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення і повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

Справедливість покарання повинна визначатися з точки зору врахування інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин, у тому числі й потерпілого. Однією з умов досягнення цієї мети є відшкодування завданого в результаті вчинення злочину збитку або усунення заподіяної шкоди.

Застосований захід примусу повинен найбільше сприяти досягненню передбаченої ч. 2 ст. 50 КК України мети покарання виправлення засуджених та попередження вчинення нових злочинів.

Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 при призначенні покарання за ст. 286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_6 , суд визнає його щире каяття у вчиненому, часткове відшкодування шкоди потерпілому.

Обставиною, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання

ОСОБА_6 , суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховував особу обвинуваченого, який скоїв тяжкий злочин, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, є розлученим та проживає сам, не в повній мірі відшкодував спричинені збитки потерпілим; не перебуває на обліку в лікарів нарколога та психіатра, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності. Як обставини, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_6 , суд врахував щире каяття обвинуваченого у скоєному, часткове відшкодування шкоди потерпілому, думку потерпілих, які просили суворо не карати та не позбавляти волі обвинуваченого. Як обставини, що обтяжують відповідальність ОСОБА_6 , суд врахував, що злочин вчинено особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що суд першої інстанції врахував позицію потерпілої сторони щодо призначення ОСОБА_6 виду та розміру покарання, однак вона не є визначальною та не обмежує суд у реалізації своїх дискреційних повноважень, визначених законом про кримінальну відповідальність.

Саме в сукупності всіх встановлених обставин, суд першої інстанції дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого можливе лише із застосуванням покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, за якою кваліфіковано інкримінований злочин з позбавленням права керування транспортними засобами.

З урахуванням вказаних обставин, суд прийшов до висновку, з яким погоджується і колегія суддів апеляційного суду, про доцільність призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України, у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Колегія суддів не погоджується з доводами апеляційних скарг захисту та прокурора щодо неповноти з`ясування обставин справи, щодо не врахування обтяжуючої обставини, а саме скоєння ДТП водієм у стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до переконання, що оскаржуваний вирок є законним й обґрунтованим, призначене покарання відповідає особі обвинуваченого, відтак підстав для скасування чи зміни судового рішення не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 420 КПК України, колегія суддів

постановила:

Апеляційні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 та процесуального керівника у кримінальному провадженні - прокурора ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Вирок Бродівського районного суду Львівської області від 15 грудня 2020 року, яким ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набуває законної сили негайно та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: