ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1320/21 Справа № 202/66/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
потерпілого ОСОБА_12 ,
представника потерпілого ОСОБА_13 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_13 , який діє в інтересах потерпілого ОСОБА_12 , на вирок Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 24 лютого 2021 року стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ст.128 КК України, ОСОБА_8 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КК України, ОСОБА_9 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:

Вироком Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 24 лютого 2021 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ст. 128 КК України та призначено йому покарання у виді:
- за ч.1 ст.125 КК України у виді 100 годин громадських робіт;
- за ст. 128 КК України у виді 120 годин громадських робіт.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено йому покарання у виді 120 годин громадських робіт.
ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.126 КК України, та призначено йому покарання у виді одного року позбавлення волі.
Звільнено ОСОБА_8 від призначеного покарання у виді позбавлення волі на підставі ст. 75 КК України, строком на 1 рік, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
ОСОБА_9 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.126 КК України, та призначено йому покарання у вигляді двох років обмеження волі.
Звільнено ОСОБА_9 від призначеного покарання у виді обмеження волі на підставі ст. 75 КК України, строком на 1 рік, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_12 про стягнення матеріальної шкоди задоволено.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 на користь ОСОБА_12 4130,11 гривень.
Цивільний позов ОСОБА_12 до ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 про відшкодування моральної шкоди - задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_12 моральну шкоду в розмірі 40 000 гривень.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_12 моральну шкоду в розмірі 10 000 гривень.
Стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_12 моральну шкоду в розмірі 10 000 гривень.
Вирішено питання щодо долі речових доказів.
ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 визнано винуватими у тому, що 06.11.2019 року, приблизно о 18:00 годині, ОСОБА_7 разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , зустрівся біля супермаркету ТОВ «АТБ-маркет», який розташований за адресою: м. Дніпро, просп. Миру, буд. 31, а також з ОСОБА_12 та ОСОБА_14 , де вони почали спілкуватись та впродовж декількох годин перебували там, після чого попрямували на територію спортивного стадіону КЗО «Середня загальноосвітня школа I-III ступеня № 147 ім. В`ячеслава Чорновола» ДМР», розташованого за адресою: м. Дніпро, пр. Миру, 51-а.
Того ж дня, тобто 06.11.2019 року, близько 21:30 години, перебуваючи на території вищевказаного спортивного стадіону, у ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , в ході вживання алкогольних напоїв, на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, виник словесний конфлікт з потерпілим ОСОБА_12 , через що у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, спрямований на умисне легке тілесне ушкодження.
Того ж дня, перебуваючи у вказаному місці, приблизно о 22 годині 00 хвилин, ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, з метою заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки у вигляді тілесних ушкоджень іншій людині, бажаючи їх настання, розуміючи, що застосовуючи свою фізичну силу, може заподіяти шкоду здоров`ю потерпілого, стоячи до останнього обличчям, наніс своєю правою рукою один удар ОСОБА_12 в область щелепи ліворуч та один удар своєю лівою рукою ОСОБА_12 в область щелепи праворуч, від чого останній впав сідницями на землю, в подальшому встав та почав тікати від ОСОБА_7 .
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 3561е від 27.11.2019 року, в результаті злочинних дій ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_12 завдано тілесні ушкодження, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.
В свою чергу, того ж дня, перебуваючи у вищевказаному місці, приблизно о 22:02 годині, під час вищевказаного конфлікту з ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне завдання побоїв, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень, вчинені групою осіб, діючи умисно, групою осіб, з метою заподіяння потерпілому побоїв, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки, бажаючи їх настання, розуміючи, що застосовуючи свою фізичну силу, може заподіяти фізичний біль потерпілому, розуміючи фізичну та кількісну перевагу над потерпілим ОСОБА_12 , підбіг до останнього ззаду та наніс кулаком правої руки два удари ОСОБА_12 в область спини посередині, а ОСОБА_9 , в цей момент, підбігши до потерпілого ззаду наніс останньому один удар лівою ногою у взутті в область лівого плеча та один удар лівою ногою у взутті в область стегна лівої ноги, чим умисно завдали потерпілому побої, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.
06.11.2019 року, близько о 22 годині 00 хвилин, ОСОБА_7 , знаходячись на території спортивного стадіону КЗО «Середня загальноосвітня школа I-III ступеня № 147 ім. В`ячеслава Чорновола» ДМР», розташованого за адресою: м. Дніпро, пр. Миру, 51-а, разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , попередньо спричинивши потерпілому ОСОБА_12 легкі тілесні ушкодження, наздогнав потерпілого, який намагався втекти.
Після цього, ОСОБА_7 , стоячи по відношенню до ОСОБА_12 обличчям до спини, не передбачаючи можливості настання наслідків у вигляді заподіяння значної шкоди здоров`ю потерпілому, хоча повинен та міг їх передбачити, умисно наніс йому долонею лівої руки один удар в лівий бік тулуба, від якого останній відчув фізичний біль.
Внаслідок протиправних дій ОСОБА_7 , потерпілий був госпіталізований до 07.11.2019 року до КНП «Міська клінічна лікарня №6». Згідно висновку судово-медичної експертизи № 3561е від 27.11.2019 року, ОСОБА_12 завдано тілесні ушкодження у вигляді: закритої тупої травми живота з розривом селезінки та розвитком гемоперитонеуму, що відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечних для життя в момент заподіяння.
Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції, захисник ОСОБА_13 , який діє в інтересах потерпілого ОСОБА_12 , подав апеляційну скаргу, в якій просив вирок від 24 лютого 2021 року змінити в частині стягнення суми моральної шкоди на користь потерпілого ОСОБА_12 .
Просив стягнути з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , з кожного окремо, по 100 000 гривень моральної шкоди.
Апеляційну скаргу обгрунтовує тим, що протиправними діями обвинувачених ОСОБА_12 було завдано моральну шкоду, яка виразилась у тому, що:
- в момент отримання тілесних ушкоджень потерпілим було перенесено значний фізичний біль та страждання;
- потерпілим було пережито емоційний-психологічний стрес, який супроводжувався почуттям розгубленості, образи, обурення, приниження гідності, тривоги, страху;
- протягом тривалого часу потерпілий змушений був лікуватись, його життєвий устрій зазнав значних змін;
- у результаті отриманих тілесних ушкоджень у потерпілого була розірвана селезінка та йому було зроблено операцію, у зв`язку з чим потерпілому було протипоказано виконувати фізичну роботу, що було його основним видом заробітку.
Заслухавши суддю-доповідача, доводи учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга потерпілого не підлягає задоволенню з таких підстав.
На підставі ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.
Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону в повній мірі.
Як вбачається з вироку Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 24 лютого 2021 року, суд першої інстанції врахував душевні страждання потерпілого та перенесений ним фізичний біль, моральні переживання через отримання тілесних ушкоджень від обвинувачених та зробив висновок про часткове задоволення позовних вимог потерпілого.
Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму ВСУ N 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.
Колегія суддів також враховує висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 грудня 2020 року у справі № 752/17832/14-ц стосовно того, що визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватись принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.
Колегія суддів, враховуючи вимоги розумності, справедливості та співмірності завданої моральної шкоди, вважає стягнуту із обвинувачених суму коштів на відшкодування моральної шкоди такою що відповідає стражданням, які пережив потерпілий внаслідок протиправних дій обвинувачених.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги потерпілого, а тому вважає за необхідне відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а вирок Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 24 лютого 2021 року залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_13 , який діє в інтересах потерпілого ОСОБА_12 , на вирок Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 24 лютого 2021 року стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ст.128 КК України, ОСОБА_8 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КК України, ОСОБА_9 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КК України залишити без задоволення.
Вирок Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 24 лютого 2021 року стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ст.128 КК України, ОСОБА_8 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КК України, ОСОБА_9 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КК України залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення. Касаційна скарга може бути подана до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4