ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/819/593/21 Головуючий в І інстанції: ОСОБА_1
Категорія: арешт майна Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:
Головуючого судді - ОСОБА_2
Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
При секретарі - ОСОБА_5
За участю прокурора - ОСОБА_6
Адвоката - ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні матеріали кримінального провадження № 0000705 за апеляційною скаргою ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 04 жовтня 2021 року про накладення арешту на майно, -
в с т а н о в и л а :

Зазначеною ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 04 жовтня 2021 року задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на тимчасово вилучене майно, яке було вилучено під час огляду місця події а саме на: шолом пластиковий LS 2 RAPID, заборонивши розпорядження та користування вказаним майном, яке належить гр. ОСОБА_8 .

Не погоджуючись з постановленою ухвалою, ОСОБА_8 подав на неї апеляційну скаргу, яка мотивована доводами про незаконність та необґрунтованість прийнятого процесуального рішення. Зокрема, зазначає про те, що відсутній цивільний позов, спрямований на відшкодування будь-яких збитків, та жодного повідомлення про підозру не вручено, а тому відсутні будь-які підстави для арешту шолома. Шолом не відповідає вимогам визначеним в ст.98 КПК України, а тому не може вважатися речовим доказом. Внаслідок зазначеного, наголошує на істотних порушеннях вимог КПК України та невідповідністю судового рішення фактичним обставинам кримінального провадження. Просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою відмовити повністю в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на шолом.
Заслухавши суддю-доповідача, доводи адвоката ОСОБА_7 , який просив задовольнити апеляційні вимоги, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, у судових дебатах сторони залишилися на своїх попередніх позиціях, вивчивши та перевіривши матеріали провадження і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
З матеріалів провадження вбачається, що в провадженні СВ Відділу поліції №1 ХРУП ГУНП в Херсонській області перебуває кримінальне провадження № 0000705 від 28.09.2021 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.
29.09.2021 року в порядку ст.208 КПК України було затримано гр. ОСОБА_8 .

Під час огляду місця події 29.09.2021 року заадресою м.Херсон вул.Говорова буд.4 було вилучено шолом пластиковий LS 2 RAPID.
Постановою слідчого від 29.09.2021 року вилучений шолом пластиковий LS 2 RAPID визнано речовим доказом.
Згідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до п.3 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається також з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання.
Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Частиною 4 ст. 170 КПК України передбачено, що заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх не застосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Згідно ч.1 ст.98 КПК України вбачається, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи.
Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
За змістом положень ч. 1 ст. 173 КПК України, обов`язок надання доказів необхідності арешту покладений на особу, яка подає клопотання про арешт майна, а слідчий суддя зобов`язаний відмовляти у задоволенні цього клопотання в разі, якщо немає доказів про необхідність арешту майна, доказів розміру шкоди спричиненої кримінальним правопорушенням, доказів самого факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди, а також наявності цивільного позову.
Колегія суддів вважає, що в клопотанні слідчого, а також в ухвалі слідчого судді не наведено ніяких даних, що вилучений пластиковий шолом LS 2 RAPID є речовим доказом, який відповідає вимогам ст.98 КПК України, а саме що був знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберіг на собі сліди або інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час даного кримінального провадження, не був предметом, що був об`єктом кримінально противоправних дій, або був набутий кримінально противоправним шляхом.
Таким чином колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_8 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170, 171, 173, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,
п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 04 жовтня 2021 року, якою задоволено клопотання слідчого про накладення арешту на майно, а саме нашолом пластиковий LS 2 RAPIDякий належить гр. ОСОБА_8 , заборонивши розпорядження та користування вказаним майном - скасувати .
Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно, а саме нашолом пластиковий LS 2 RAPIDякий належить гр. ОСОБА_8 , заборонивши розпорядження та користування вказаним майном відмовити.

Ухвала набирає законної сили після оголошення та оскарження в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4