Провадження № 1-кп/524/56/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2022 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці кримінальне провадження №01483 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кременчука, українця, громадянина України, освіта вища, не працюючого, не одруженого, на утриманні має малолітню дитину, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України,

ВСТАНОВИВ:

26.09.2021, близько 00:10 год., точного часу проведеним досудовим розслідуванням встановити не виявилося можливим, ОСОБА_4 , під`їхав у автомобілі таксі «Seat Leon» червоного кольору д.н.з. НОМЕР_1 до зупинки громадського транспорту «Вічно Живим» в напрямку руху до зупинки «Водоканал» у м. Кременчук, вийшов з вказаного автомобіля та направився до цілодобового кіоску. Знаходячись біля вказаного кіоску у ОСОБА_4 виник словесний конфлікт з ОСОБА_5 , так як останній зробив йому зауваження з приводу того, що з салону вказаного автомобіля дівчата, які в ньому знаходились, викидали на проїзджу частину сміття. В цей час у ОСОБА_4 виник прямий злочинний умисел, спрямований на спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наніс один удар правою рукою, стиснутою в кулак в ліву частину нижньої щелепи ОСОБА_5 , що призвело до падіння ОСОБА_5 на асфальтовану поверхню та каркас цілодобового кіоску. Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу ОСОБА_4 наніс ОСОБА_5 не менше п`яти ударів ногами, взутими у взуття, по різним частинам тіла, а саме в область шиї, голови та лівої частини щелепи. Відповідно до висновку експерта №994 від 29.10.2021, при судово-медичній експертизі у ОСОБА_5 , та з урахуванням даних медичної документації, виявлені тілесні ушкодження у вигляді:
- ангулярного перелому нижньої щелепи зліва зі зміщенням, який ускладнився після травматичною парестезією, і утворився від одноразової ударної дії тупого твердого предмету, можливо і від удару рукою, ногою чи іншим тупим твердим предметом з подібними характеристиками та за ступенем тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень СЕРЕДНЬОГО ступеню тяжкості за ознакою тривалого розгляду здоров`я (п.п.2.2.1. а), б), в), 2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу №6 МОЗ України від 17.01.1995 р. «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України»).
- розриву (рани) слизової оболонки в ділянці 3.7 зуба, з крововиливом під слизову оболонку, які утворилися від дії тупого твердого предмету, з обмеженою поверхнею контактування та за ступенем тяжкості відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що СПРИЧИНИЛИ короткочасний розлад здоров`я, (п.2.3.1.а), 2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу №6 МОЗ України від 17.01.1995 р. «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України»).
- саден на лобі зліва, синців на лобі зліва і в ділянці нижньої щелепи зліва, які утворилися від неодноразової ударної дії тупих твердих предметів, можливо і від ударів рукою зігнутою у кулак, ногою чи іншими тупими предметами з подібними характеристиками та за ступенем тяжкості відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень (п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу №6 МОЗ України від 17.01.1995 р. «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України»).
Всі вище вказані тілесні ушкодження утворилися від ударної дії тупих твердих предметів, можливо і від ударів руками стиснутими в кулак чи ногами взутими у взуття чи іншими тупими твердими предметами з подібними характеристиками, можливо в указаних термін і при вказаних обставинах у постанові та підекспертним».
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав і пояснив, що відпочивав в кафе «Івушка» разом із своєю дівчиною ОСОБА_6 . Викликали таксі та поїхали до неї додому. Зупинилися в районі зупинки громадського транспорту «Вічно Живим» щоб здійснити покупку в магазині. Він підійшов до віконця, через яке здійснювалась торгівля та почав здійснювати покупки. Підійшов потерпілий, який також щось хотів купити в магазині. ОСОБА_5 не сподобалось, що він довго здійснює покупки та почав підганяти. Потім потерпілий взяв його за плече та повернув до себе та намагався схватити за кофту. Він відреагував і наніс удар кулаком правої руки в обличчя ОСОБА_5 . Від удару потерпілий впав. Підбігла дівчина, яка була разом із потерпілим і почала всіх заспокоювати. ОСОБА_5 почав підніматись і він ще раз наніс йому удар ногою в область обличчя. Після цього сів у таксі та поїхав.

Окрім визнання вини обвинуваченим, його вина у вчиненні інкримінованого йому злочину в повній мірі доведена наступними зібраними та дослідженими судом доказами, а саме:

- показаннями потерпілого ОСОБА_5 , який пояснив суду, що 25.09.2021 року, разом із цивільною дружиною ОСОБА_7 допомагали родичам. Після цього на таксі поїхали додому. Зупинились біля цілодобового кіоску на зупинці «Вічно Живим». Біля кіоску стояв обвинувачений. Він з дружиною підійшов та став позаду. З автомобіля, на якому приїхав обвинувачений, та який стояв неподалік лунала музика та в якийсь момент із заднього сидіння дівчина викинула сміття на дорогу. Він постукав за плече обвинуваченого та пояснив йому про ситуацію яка сталась із сміттям. На зауваження обвинувачений почав ображати його нецензурною лайкою. Коли обвинувачений почав відходити від кіоску, він простягнув руку , щоб перегородити шлях до дружини та в цей момент обвинувачений наніс йому удар кулаком у обличчя. Від удару впав. Коли хотів піднятися отримав ще удар ногою в обличчя від чого втратив свідомість. До тями прийшов у машині екстреної медичної допомоги. Після цього вимушений був лікуватися та проводити операції;

- показаннями свідка ОСОБА_8 , яка пояснила суду, що 25.09.2021 року, разом із потерпілим під`їхали до кіоску що розташований на зупинці «Вічно Живим». Перед ними стояв обвинувачений. Побачили як із машини на якій приїхав обвинувачений хтось викинув сміття. ОСОБА_5 зробив зауваження обвинуваченому. Через це між ними виник конфлікт і обвинувачений один раз ударив потерпілого в обличчя. Від удару ОСОБА_5 упав. Коли намагався піднятися обвинувачений ще декілька раз ударив його. Після цього обвинувачений сів у машину та поїхав. Через деякий час приїхали екстрена медична допомога та повезла потерпілого в лікарню, а вона пішла додому;

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 26.09.2021, відповідно до якого ОСОБА_5 повідомив, що 26.09.2021 близько 00-25 год. на зупинці громадського транспорту «Вічно Живим» в м. Кременчуці невідомий чоловік наніс йому тілесні ушкодження;

- протоколом огляду місця події від 26.09.2021, фототаблицею та планом-схемою до нього, відповідно до якого була оглянута ділянка території по пр.-кту. Свободи в м. Кременчуці, а саме: зупинка громадського транспорту «Вічно Живим»;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28.09.2021 та фототаблицею до нього, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_5 упізнав ОСОБА_4 як особу, яка 26.09.2021 нанесла йому тілесні ушкодження;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29.09.2021 та фототаблицею до нього, відповідно до якого свідок ОСОБА_8 упізнала ОСОБА_4 як особу, яка 26.09.2021 нанесла тілесні ушкодження ОСОБА_5 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06.10.2021 та фототаблицею до нього, відповідно до якого свідок ОСОБА_9 упізнала ОСОБА_4 як особу, яка 26.09.2021 нанесла тілесні ушкодження ОСОБА_5 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.10.2021 та фото таблицею до нього, відповідно до якого свідок ОСОБА_10 упізнав ОСОБА_4 як особу, яка 26.09.2021 нанесла тілесні ушкодження ОСОБА_5 ;

- висновком експерта №994 від 29.10.2021, відповідно до якого при судово-медичній експертизі у ОСОБА_5 , та з урахуванням даних медичної документації, виявлені тілесні ушкодження у вигляді: ангулярного перелому нижньої щелепи зліва зі зміщенням, який ускладнився після травматичною парестезією, і утворився від одноразової ударної дії тупого твердого предмету, можливо і від удару рукою, ногою чи іншим тупим твердим предметом з подібними характеристиками та за ступенем тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень СЕРЕДНЬОГО ступеню тяжкості за ознакою тривалого розгляду здоров`я (п.п.2.2.1. а), б), в), 2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу №6 МОЗ України від 17.01.1995 р. «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України»); розриву (рани) слизової оболонки в ділянці 3.7 зуба, з крововиливом під слизову оболонку, які утворилися від дії тупого твердого предмету, з обмеженою поверхнею контактування та за ступенем тяжкості відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що СПРИЧИНИЛИ короткочасний розлад здоров`я, (п.2.3.1.а), 2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу №6 МОЗ України від 17.01.1995 р. «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України»); саден на лобі зліва, синців на лобі зліва і в ділянці нижньої щелепи зліва, які утворилися від неодноразової ударної дії тупих твердих предметів, можливо і від ударів рукою зігнутою у кулак, ногою чи іншими тупими предметами з подібними характеристиками та за ступенем тяжкості відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень (п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу №6 МОЗ України від 17.01.1995 р. «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України»). Всі вище вказані тілесні ушкодження утворилися від ударної дії тупих твердих предметів, можливо і від ударів руками стиснутими в кулак чи ногами взутими у взуття чи іншими тупими твердими предметами з подібними характеристиками, можливо в указаних термін і при вказаних обставинах у постанові та підекспертним;
- протоколом проведення слідчого експеримента від 03.11.2021 та фототаблицею до нього, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_5 показав як саме ОСОБА_4 наніс йому тілесні ушкодження;
- висновком експерта №1117 від 05.11.2021, відповідно до якого покази потерпілого ОСОБА_5 , дані ним під час проведення слідчого експерименту від 03.11.2021 відповідають об`єктивним судово-медичним даним, отриманим при первинній судово-медичній експертизі потерпілого ОСОБА_5 ;
- протоколом проведення слідчого експеримента від 03.11.2021 та фототаблицею до нього, відповідно до якого свідок ОСОБА_8 показала як саме ОСОБА_4 наніс тілесні ушкодження ОСОБА_5 ;
- висновком експерта №1118 від 05.11.2021, відповідно до якого покази свідка ОСОБА_8 , дані нею під час проведення слідчого експерименту від 03.11.2021 відповідають об`єктивним судово-медичним даним, отриманим при первинній судово-медичній експертизі потерпілого ОСОБА_5 .
Зазначені докази винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, є такими, що доповнюють одне одного, є належними допустимими та достатніми, оскільки, у відповідності до ст.ст.84-86 КПК України, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженню, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також є такими, що отримані у порядку, встановленому Конституцією та КПК України.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані та досліджені судом докази, з точки зору належності, допустимості, достовірності та їх сукупності, з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає, доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 , та вважає, що його дії правильно кваліфіковано за ч.1 ст. 122 КК України, оскільки він, умисно заподіяв потерпілому ОСОБА_5 тілесне ушкодження середньої тяжкості.

Вирішуючи питання про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відноситься до нетяжких злочинів, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, не працює, його сімейний стан, стан здоров`я та вік.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого суд визнає повне визнання вини.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

З урахуванням вище викладеного, суд приходить до висновку, що для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 , попередження нових кримінальних правопорушень, йому має бути призначене необхідне й достатнє покарання у виді обмеження волі, в межах санкції статті, яка передбачає відповідальність за вчинене.

Виходячи із встановлених обставин, відношення обвинуваченого до скоєного, даних про його особу, враховуючи його вік та стан здоров`я, наявність на утриманні малолітньої дитини, усвідомлення ними своєї вини, суд приходить до переконання про можливість його виправлення без відбування покарання, з застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України.

При вирішенні питання щодо заявленого прокурором цивільного позову про стягнення витрат на лікування потерпілого, суд виходить з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 12, ст. 36 КПК України, прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування, уповноважений пред`являти цивільний позов в інтересах держави та громадян у порядку, передбаченому цим кодексом.

Відповідно до пункту 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.02.2003 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат», сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого.

Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній.

Згідно п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 16 липня 1993 № 545 «Про затвердження Порядку обчислення розміру фактичних витрат охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння, зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету використання», сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, у якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу.

Як встановлено судом, у зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями потерпілий перебував на стаціонарному лікуванні у Коммунальному некомерційному медичному підприємстві «Лікарня інтенсивного лікування «Кременчуцька» з 01.10.2021 року по 12.10.2021 року, де на його лікування витрачено 6900,43 грн.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладу охорони здоров`я на лікування потерпілого від злочину.

Частиною 3 статті 1206 ЦК України передбачено, якщо лікування проводилось закладом охорони здоров`я, що є у державній власності або у власності територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Підсумовуючи вище викладене, заявлений прокурором цивільний позов про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого у сумі 6900,43 грн. підлягає задоволенню в повному обсязі.

Вирішуючи цивільний позов потерпілого суд виходить з наступного.

ОСОБА_5 звернувся до суду з цивільним позовом до обвинуваченого ОСОБА_4 , в якому просив суд стягнути з обвинуваченого на його користь моральну шкоду в розмірі 100200 грн.та матеріальну шкоду в розмірі 58333,25 грн.

Згідно ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В обґрунтування заявленої суми матеріальних збитків в сумі 28333,25 грн. в частиі витрат по відновленню щелепи потерпілим надано світлокопії квитанцій, видаткових накладних, розрахунків-фактур на підтвердження того, що потерпілий поніс витрати в даній суммі.

Згідно змісту ст.128 КПК України, стягненню підлягають матеріальні збитки, які були завдані кримінальним правопорушенням.

Враховуючи, що матеріальні збитки в частині подальших витрат по відновленню щелепи та імплантації зубів, зазначені у цивільному позові складаються з приблизної вартості майбутніх витрат, на день розгляду позову в суді не були понесені потерпілим, вказані майбутні збитки не можуть бути стягнуті з обвинуваченого.

Тому, цивільний позов ОСОБА_5 в частині стягнення матеріальної шкоди підлягає частковому задоволенню.

Щодо вимог потерпілого про відшкодування моральної шкоди суд зазначає наступне.

Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичні особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до ч.1 ст.1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Частиною 3 статті 23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно п.9 Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної шкоди суд повинен визначати залежно від характеру та обсягу страждань, які зазнав позивач, характеру немайнових втрат та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має право виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Суд вважає, що внаслідок протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_5 була спричинена моральна шкода, яка полягає в глибоких моральних та душевних стражданнях, пов`язаних із отриманими травмами, в зв`язку з якими він змушений був звертатися за медичною допомогою до лікарів.

Такі обставини свідчать про завдання потерпілому моральної шкоди в розумінні положень ст.23 ЦК України та згідно до вказаної норми матеріального права та ст.1168 ЦК України заслуговує відшкодування грішми за рахунок обвинуваченого.

При цьому слід зазначити, що моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як не має і не може бути точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

Враховуючи вимоги розумності, справедливості і співмірності завданої моральної шкоди, з огляду на ступінь та глибину моральних страждань потерпілого ОСОБА_5 , яких він зазнав внаслідок отриманих травм, конкретних обставин справи, порушення нормального укладу життя, суд знаходить можливим стягнути з обвинуваченого на користь потерпілого в якості компенсації за заподіяну йому моральну шкоду суму в розмірі 25000 грн.., що буде еквівалентним завданим моральним стражданням.

Речові докази та процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України і призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 (один) рік, поклавши відповідно до ст. 76 КК України обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Цивільний позов прокурора задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_4 , на користь держави в особі КНМП «Лікарня інтенсивного лікування «Кременчуцька», вул. Павлова, б.2, м. Кременчук, 39602 ГУК у Полтавській області 240060300, р/р UA0016706 в ГУДКСУ у Полтавської області, кошти витрачені на стаціонарне лікування потерпілого від злочину на суму 6900 (шість тисяч дев`ятсот) гривень 43 (сорок три) копійки.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 28333 (двадцять вісім тисяч триста тридцять три) грн. 25 (двадцять п"ять) коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 25000 (двадцять п"ять тисяч) грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку. Якщо вирок ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_11