Справа № 712/5805/12
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 жовтня 2021 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
засудженого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ужгород клопотання засудженого ОСОБА_4 , про дострокове зняття судимості, -

ВСТАНОВИВ:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 , у якому останній просить зняти з нього достроково судимість. Клопотання обґрунтовує тим, що він засуджений 29.10.2012 року Ужгородським міськрайонним судом за ч.1 ст.14, ч.2 ст.201, ч.1 ст.263, ст.70 КК України до 6 років позбавлення волі, з конфіскацією майна. Ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 04.12.2013 року вирок змінено: постановлено вважати засудженим за ч.1 ст. 14, ч.1 ст.263, ч.1 ст.14, ч.2 ст.201, ч.1 ст.70 КК України до 5 років 2 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, залік з 18.02.2011 по 18.02.2013. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.07.2014 року на підставі ст.6 ЗУ «Про амністію» від 08.04.2014 року невідбуту частину покарання скорочено на 1 рік 6 місяців 23 дні. Звільнено 14.09.2015 року на підставі ст.81 КК України умовно - достроково, невідбутий термін 4 місяці 28 днів. Зазначає, що з 14.09.2015 року по теперішній до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався, неодружений проживаю разом з мамою ОСОБА_5 , 1954 року народження. З жовтня 2015 року почав працювати в ЗОКЛ ім. А. Новака на посаді медбрата у відділенні реанамації, а з 02.03.2017 року по теперішній час працює на посаді медбрат КНП «Закарпатська обласна станція переливання крові» ЗОР. З місця роботи характеризується позитивно, згідно характеристики сільської ради скарг з боку сусідів та односельчан до селищної ради на нього не надходило.

ОСОБА_4 у судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечив.

Заслухавши позицію засудженого та прокурора, дослідивши матеріали клопотання та матеріали справи №712/5805/12, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст. 538 КПК України після відбуття покарання у виді позбавлення волі або обмеження волі суд, який ухвалив вирок, має право розглянути питання про зняття судимості з цієї особи за її клопотанням.
Судом встановлено, що вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29 жовтня 2012 року, справа №1-814/11, ОСОБА_4 визнано винним та призначено йому покарання за: ч.1 ст.14 - ч.2 ст.201 КК України у вигляді позбавлення волі на строк шість років з конфіскацією предметів контрабанди та з конфіскацією майна; ч.1 ст.263 КК України у вигляді позбавлення волі на строк п`ять років. У відповідності до ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_4 призначено остаточне покарання у вигляді позбавлення волі на строк шість років з конфіскацією предметів контрабанди та з конфіскацією майна. Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 ухвалено рахувати з дня його фактичного затримання - з 18 лютого 2011 року (Т.4, а.с.181-195).
Ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 15.01.2013 року вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.10.2012 року щодо ОСОБА_4 змінено. В частині обвинувачення в злочині, передбаченому ч.1 ст.14, ч.2 ст.201 КК України цей вирок скасовано, а провадження в кримінальній справі закрито за недоведеністю участі ОСОБА_4 в такому злочині. Перекваліфіковано дії ОСОБА_4 з ч.1 ст. 263 КК України на ч.1 ст. 14, ч.1 ст.263 КК України (в редакції від 15.04.2008 р.). За вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.14, ч.1 ст. 263 КК України (в редакції від 15.04.2008 р.) призначено ОСОБА_4 покарання - 2 роки позбавлення волі (Т.4, а.с.230-237).

Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 липня 2013 року касаційну скаргу заступника прокурора Закарпатської області задоволено. Скасовано ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області від 15 січня 2013 року щодо ОСОБА_4 , а справу направлено на новий апеляційний розгляд (Т.4, а.с.271-275).

Ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 04.12.2013 року вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.10.2012 щодо ОСОБА_4 змінено. Визнано винуватим ОСОБА_4 за ч.1 ст.14 - ч.1 ст.263 КК України та призначено йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки. Призначено ОСОБА_4 за ч.1 ст.14 - ч.2 ст.201 КК України покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років з конфіскацією предметів контрабанди та з конфіскацією майна. На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань визначено ОСОБА_4 остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років 2 місяці з конфіскацією предметів контрабанди та з конфіскацією майна. Початок строку відбування ОСОБА_4 покарання ухвалено рахувати з моменту його затримання, зарахувавши в строк покарання перебування засудженого під вартою -з 18.02.2011 по 18.02.2013. В решті вирок залишено без змін (Т.5, а.с.38-49).

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.07.2014 року у справі №712/5805/12, клопотання ОСОБА_4 задоволено, скорочено ОСОБА_4 наполовину невідбуту ним частину покарання за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.10.2012 року на підставі ст.6 Закону України «Про амністію у 2014 році» (Т.5, а.с.71-72).

Ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 04 вересня 2015 року у справі №722/1377/15-к, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнено від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі, визначеного ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 04.12.2013 року, умовно-достроково на невідбутий строк - 4 (чотири) місяці 28 (двадцять вісім) днів (Т.5, а.с.77-78).

Згідно характеристики, виданої в.о. директора КНП Закарпатська обласна станція переливання крові» Закарпатської обласної ради І.Роман ОСОБА_4 працює в Закарпатській обласній станції переливання крові з 02 березня 2017 року в відділі заготівлі крові її компонентів та карантинізації плазми на посаді брата медичного. У відділі зарекомендував себе з позитивної сторони. За час роботи показав себе сумлінним, відповідальним, кваліфікованим працівником. У спілкуванні з колегами та донорами доброзичливий, притримується норм поведінки та трудового порядку. Прагне до отримання нових знань. Вміє чітко та самостійно організовувати свою роботу. Регулярно підвищує свої професійні навички. Претензій та зауважень до співробітника з боку керівництва не було. Брав участь в громадському житті Закарпатської обласної станції переливання крові. За період роботи нагороджувалась грамотами та подяками ЗОСПК (Т.5 а.с. 102).

У 2021 році ОСОБА_4 , брат медичний відділу заготівлі крові її компонентів та карантинізації плазми КНП «Закарпатська обласна станція переливання крові» ЗОР з нагоди дня медичного працівника за сумлінну працю та особистий вклад у розвиток служби крові області нагороджений грамотою, виданою в.о. директора КНП «ЗОСПК» ЗОР ОСОБА_6 та головою ППО КНП «ЗОСПК» ЗОР ОСОБА_7 (Т.5 а.с. 100).

Копією трудової книжки серія НОМЕР_1 підтверджується, що ОСОБА_4 перебуває у трудових відносинах з КНП "Закарпатська обласна станція переливання крові ЗОР, працює у відділі заготівлі крові її компонентів та карантинізації плазми (Т.5 а.с. 133).

Згідно характеристики старости сіл Руські Комарівці, Нижнє Солотвино, Глибоке від 15.09.2021 ОСОБА_4 народився та проживає в селі Нижнє Солотвино з матір`ю та сестрою, неодружений, допомагає матері у веденні домашнього господарства, ввічливий, працьовитий. Скарг з боку сусідів та односельчан на нього в сільську раду не поступало (Т.5 а.с. 134).

Згідно довідки, виданої заступником директора Департаменту інформатизації Міністерства внутрішніх справ ОСОБА_8 , за обліками МВС громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та території України станом на 18.10.2021 є особою, яку 29.10.2012 Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області засуджено за ч.1 ст.14, ч.2 ст.201, ч;1 ст.263, ст.70 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 04.12.2013 вирок змінено: вважати засудженим за ч. 1 ст. 14, ч.1 ст.263, ч.1 ст.14, ч.2 ст.201, ч. 1 ст.70 КК України до 5 років 2 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, залік з 18.02.2011 по 18.02.2013. Ухвалою Ужгородського міського суду Закарпатської області від 09.07.2014 на підставі ст.6 Закону України «Про амністію» від 08.04.2014 невідбуту частину покарання скорочено на 1 рік 6 місяців 23 дні. Звільнено 14.09.2015 на підставі ст.81 КК України умовно-достроково, невідбутий термін 4 місяці 28 днів.

Відповідно до ч.1 ст. 88 КК України особа визнається такою, що має судимість, з дня набрання законної сили обвинувальним вироком і до погашення або зняття судимості.
Із змісту вказаної норми слідує, що існують два види припинення судимості: а) погашення; б) зняття.
Судимість має строковий характер. У законі визначено, коли вона виникає (з дня набрання законної сили обвинувальним вироком), та встановлено підстави її припинення (погашення судимості та її зняття). Як погашення, так і зняття судимості пов`язані зі спливом певних термінів, протягом яких особа повинна перетерпіти негативні наслідки та своєю поведінкою довести остаточне виправлення.
Припинення судимості анулює всі кримінально-правові й загальноправові наслідки засудження та призначення покарання. Особа, судимість якої погашена або знята, вважається такою, яка раніше злочину не вчиняла, покарання не відбувала.
Погашення судимості - це автоматичне її припинення зі спливом певних строків передбачених у ст.89 КК України, за умови не вчинення особою протягом строку судимості нового злочину.
Зняття судимості, на відміну від її погашення відбувається не автоматично. Особа вважається такою, що не має судимості, яка з неї знята, з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням.
Наслідком зняття судимості, як і її погашення, є припинення дії всіх правових наслідків як кримінального-правового характеру так і загальноправових.
У пункті 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №16 від 23 грудня 2003 року «Про практику застосування судами України законодавства про погашення і зняття судимості» погашення і зняття судимості є різними формами припинення стану судимості. Воно можливе лише за наявності передбачених статтями 89, 108 КК 2001 р. підстав і за умови, що особа протягом строку погашення судимості не вчинить нового злочину. Погашення судимості не потребує посвідчення спеціальним рішенням суду чи іншим документом.
Із матеріалів справи слідує, що ОСОБА_4 був засуджений до позбавлення волі за вчинення особливо тяжкого злочину.
Відповідно до пункту дев`ятого ст.89 КК України такими, що не мають судимості, визнаються особи, засуджені до позбавлення волі або основного покарання у виді штрафу за особливо тяжкий злочин, якщо вони протягом восьми років з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового кримінального правопорушення.
Згідно положень ч.3 ст.90 КК України якщо особу було достроково звільнено від відбування покарання, то строк погашення судимості обчислюється з дня дострокового звільнення її від відбування покарання (основного та додаткового).
Так, ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 04 вересня 2015 року ОСОБА_4 , умовно-достроково звільнено від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі. Відповідно до довідки Департаменту інформатизації Міністерства внутрішніх справ ОСОБА_4 звільнений 14.09.2015 року на підставі ст.81 КК України.
Положеннями ч.1 ст.90 КК України передбачено, що якщо особа після відбуття покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці довела своє виправлення, то суд може зняти з неї судимість до закінчення строків, зазначених у статті 89 цього Кодексу.
Зняття судимості допускається лише після закінчення не менш як половини строку погашення судимості, зазначеного у статті 89 цього Кодексу (ч.3 ст.90 КК України).
Станом на день подачі клопотання з дня дострокового звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання минуло більше як половина строку погашення судимості.
Відомостей про те, що строк погашення судимості переривався, відсутні.
У пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №16 від 23 грудня 2003 року «Про практику застосування судами України законодавства про погашення і зняття судимості» передбачено, що судам необхідно враховувати, що дострокове зняття судимості відповідно до ст.91 чи ч.3 ст.108 КК з повнолітньої особи, яка відбула покарання у виді обмеження або позбавлення волі, та з особи, що вчинила тяжкий або особливо тяжкий злочин у віці до 18 років і відбула за нього покарання у виді позбавлення волі, можливе тільки після закінчення не менше ніж половини строку погашення судимості, передбаченого ст.89 КК, і лише за умови, що судом буде встановлено, що ця особа зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці довела своє виправлення. У такому випадку суддя виносить мотивовану постанову про дострокове зняття судимості. Зняття судимості є правом, а не обов`язком суду. Тому, якщо з урахуванням обставин справи суд дійде висновку, що особа не довела свого виправлення, він вправі відмовити у достроковому знятті судимості. Роз`яснено, що можливе зняття лише непогашеної судимості. Якщо буде встановлено, що вона вже погашена, то клопотання про її зняття залишається без розгляду, про що суддя виносить мотивовану постанову.
Законом України «Про національне антикорупційне бюро» від 14.10.2014 року, який набрав чинності 25 січня 2015 року, було внесено зміни до ст.91 КК України, а саме статтю 91 після частини першої доповнено новою частиною такого змісту: "2. Зняття судимості до закінчення строків, зазначених у статті 89 цього Кодексу, не допускається у випадках засудження за умисні тяжкі та особливо тяжкі, а також корупційні злочини".
Частиною 2 та 3 ст.4 КК України передбачено, що кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.
Згідно ч.2 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 серпня 2018 року (справа №663/537/17) викладено правові висновки щодо дія закону про кримінальну відповідальність у часі. Зазначено, що залежно від напряму дії нормативно-правових актів у часі (в т.ч. й закону про кримінальну відповідальність) дія закону в часі може бути прямою, зворотною або переживаючою (ультраактивною).
Пряма дія полягає в тому, що новий нормативно-правовий акт або нова правова норма поширюється на факти й правовідносини, що виникли та/або існують після набрання ним чинності.
Зворотна дія полягає в тому, що новий нормативно-правовий акт або нова правова норма застосовується до фактів та правовідносин, які існували до набрання цим актом (нормою) чинності.
Переживаюча дія полягає в тому, що правова норма продовжує свою дію після втрати чинності внаслідок скасування всього нормативно-правового акта чи зміни відповідної його частини.
За загальним правилом, відповідно до ч.2 ст.4 КК України закон про кримінальну відповідальність має пряму дію у часі. Це означає, що закон поширює свою дію на ті кримінально-правові відносини, які виникли після набрання ним чинності (тобто на момент їх виникнення відповідний закон про кримінальну відповідальність уже набрав чинності і ще не втратив її).
Статтею 5 КК України визначено низку умов, за яких допускається надання зворотної дії закону про кримінальну відповідальність у часі. Так, відповідно до ч. 1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. У тих випадках, якщо після вчинення особою діяння, передбаченого КК України, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи (ч.4 ст.5 КК України).
Вжиті законодавцем словосполучення «інші кримінально-правові наслідки діяння», а також «поліпшення (чи погіршення) становища особи іншим чином» охоплюють собою всі інші кримінально-правові наслідки діяння, окрім злочинності й караності, та всі можливі аспекти впливу на кримінально-правове становище особи, в якому вона опиняється внаслідок вчинення нею злочину. «Іншими кримінально-правовими наслідками діяння» можуть визнаватися будь-які передбачені КК України примусові заходи кримінально-правового характеру, здатні змінити (поліпшити чи погіршити) кримінально-правове становище особи. Перелік таких наслідків та аспектів кримінально-правового становища особи не є вичерпним. На необхідність такого широкого тлумачення вказують вжиті законодавцем слова «інші», «іншим чином» у ст. 4, 5 КК України.
Щодо зворотної дії закону про кримінальну відповідальність необхідно констатувати, що у будь-якому випадку вона не допускається, якщо закон про кримінальну відповідальність встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи (ч. 2 ст. 5 КК України). Так само виключається зворотна дія закону про кримінальну відповідальність у часі в тій частині, в якій він частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи. У такому разі він має зворотну дію у часі лише в тій частині, в якій пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи (ч. 3 ст. 5 КК України).
Таким чином, суд приходить до висновку, що питання щодо зняття судимості є «іншими кримінально-правовими наслідками».
Враховуючи, що ОСОБА_4 вчинив кримінально каранні діяння, за які його засуджено, в період з листопада 2010 року по лютий 2011 року, тобто він вчинив злочин до набрання чинності Законом України «Про Національне антикорупційне бюро України», № 1698-VII від 14 жовтня 2014 року, з урахуванням положень ч.2 ст.5 КК України, вказаний закон не має зворотної дії в часі, оскільки він погіршує становище засудженого у частині заборони зняття судимості за умисні тяжкі та особливо тяжкі злочини, вказані положення закону не можуть бути застосовані до ОСОБА_4 .
З огляду на викладене, враховуючи, що минуло більше як половини строку погашення судимості ОСОБА_4 за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29 жовтня 2012 року, який змінено ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 04.12.2013 року, а саме близько шести років, засуджений ОСОБА_4 з 02 березня 2017 року до теперішнього часу працює у КНП Закарпатська обласна станція переливання крові» Закарпатської обласної ради в відділі заготівлі крові її компонентів та карантинізації плазми на посаді брата медичного та за місцем роботи характеризується позитивно, після відбуття покарання до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, суд приходить до висновку, що останній своєю зразковою поведінкою та відношенням до праці довів своє виправлення після відбуття ним призначеного покарання, що свідчить про те, що було досягнуто завдання такого правового стану особи, як судимість, та вважає, що сукупність вищезазначених обставин вказує на наявність підстав для дострокового зняття судимості із ОСОБА_4 , у зв`язку із чим клопотання підлягає задоволенню.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 89, 90, 91 КК України, ст.ст.369, 372, 538, 539 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання засудженого ОСОБА_4 , про дострокове зняття судимості, - задовольнити.
Зняти з засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судимість за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29 жовтня 2012 року, який змінено ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 04.12.2013 року.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом семи днів з дня її оголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Ужгородського міськрайонного
суду Закарпатської області ОСОБА_1