Провадження № 1-в/638/702/21
УХВАЛА
Іменем України
05 листопада 2021 року м. Харків
Дзержинський районний суд м. Харкова у складі :

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Дзержинського районного суду м. Харкова заяву ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ,

встановив:

21.09.2021 року за Вх.№48705 надійшло клопотання ОСОБА_4 ,1983 року народження, засудженого 20.04.2018 року Київським районним судом міста Харкова за ч. 2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

В обгрунтування клопотання зазначив, що за час перебування в Державній установі «Олексіївська виправна колонія», останній був працевлаштований на швейний відділ, пропрацював 2 роки 8 місяців, за що був неодноразово заохочений адміністрацією установи. Вказав, що зареєстрований за місцем проживання, підтримує стосунки з родичами, жодних претензій матеріального характеру та заборгованостей у нього немає, та за належну поведінку був офіційно працевлаштований на цегляний завод укладчиком-пакувальником. Також вказав, що раніше до нього ст.81, 82 КК України та 100, 101 КВК України не застосувались.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання засудженого ОСОБА_4 .

Суд, дослідивши матеріали клопотання, а також особову справу засудженого ОСОБА_4 , встановив наступне.

Вироком Київського районного суду міста Харкова від 20.04.2018 р. ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185, 71 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком 5 років 1 місяць.

Початок строку відбування покарання 20.04.2018 року, кінець строку 26.03.2023 року.

Згідно з характеристикою засудженого, наданою начальником Державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25)» ОСОБА_5 засуджений ОСОБА_4 , 1983 року народження, 20.04.2018 року Київським районним судом міста Харкова за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі із призначенням остаточного покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі . Засуджений під час тримання у державній установі «Харківська УВП №27 вимоги режиму тримання не порушував, дисциплінарних стягнень не мав, адміністрацією установи не заохочувався, до праці не залучався.

З 14.06.2018 року відбуває покарання в державній установі «Олексіївська виправна колонія (№25). За період відбування покарання вимоги режиму відбування покарання не порушував, дисциплінарні стягнення не має, характеризується позитивно, з метою здійснення виховного впливу був заохочений адміністрацією установи. Виводився на оплачувані роботи на виробництві установи: у липні, листопаді 2018 року, квітні, вересні 2019 року, березні, травні, червні, жовтні, листопаді, грудні 2020 року, січні 2021 на посаді «швач».

Постановою ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25)» від 16.01.2020 року та 08.04.2020 року та до засудженого ОСОБА_4 застосовано заохочення у вигляді подяки.

Відповідно до картки № 2503 по обліку особистих коштів і по безготівковому розрахунку ОСОБА_4 , 1983 року народження, отримував заробітню плату за виконану роботу у такий період: липні, листопаді 2018 року, квітні, вересні 2019 року, березні, травні, червні, жовтні, листопаді, грудні 2020 року, січні 2021

Згідно з ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

За правилами п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002р. «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення і заміна покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Суд зазначає, що умовою умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є не тільки сумлінна поведінка протягом всього строку відбування покарання, а й сумлінне відношення до праці, а також і фактичне відбуття засудженим 2/3 строку покарання.

З аналізу чинного законодавства і положень внутрішніх інструкцій та рекомендацій, розроблених на основі Кримінально-виконавчого кодексу України, під критеріями, зазначеними у ч. 2 ст. 81 КК України, слід розуміти наступне: - під сумлінною поведінкою розуміють, що засуджений за період відбування покарання сумлінно виконував вимоги встановленого режиму утримання у колонії, не допускав порушень, визнав вину у скоєному злочині, розкаюється у вчиненому, сплатив повністю або частково завдані злочином збитки, за час відбування покарання поводив себе як у загальній масі засуджених, так і при спілкуванні з представниками адміністрації ввічливо, тактовно, виконував законні вимоги представників адміністрації, приймав активну участь у виконанні умов розробленої для нього програми диференційованого-виховного впливу, тощо. Засуджений довів готовність до самокерованої поведінки, аналіз його поведінки дає підстави зробити висновок, що особа готова до сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, готовий дотримуватися норм чинного законодавства тобто є ресоціалізованою. Оцінку ступеня виправлення здійснюють представники адміністрації колонії на підставі матеріалів особової справи. У матеріалах особової справи містяться різного роду документи, які підтверджують підстави перебування засудженого у місцях відбування покарань, характеристики на засудженого, копії усіх заяв та клопотань засудженого, витяги з наказів та постанови про застосування до засудженого засобів заохочення та постанов про застосування стягнень, а також інша інформація на засудженого; - під сумлінним ставленням до праці розуміють, що засуджений працевлаштований робітником на певній дільниці, цеху колонії, самостійно, без додаткової мотивації виходить на роботу, виконує роботу, бережно ставиться до робочого інструменту, не порушує правил техніки безпеки, тощо.

Вся вищевказана інформація відображається у характеризуючих засудженого матеріалах.

Враховуючи, що суд при розгляді подання та дослідженні особової справи засудженого ОСОБА_4 не встановив сукупності обставин, що є законодавчо закріпленою підставою для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання відносно засудженого ОСОБА_4 , а саме: поєднання сумлінної поведінки та ставлення до роботи, враховуючи загальну тривалість днів на оплачуваних роботах, зокрема те, що засуджений ОСОБА_4 у 2018 році пропрацював фактично тільки 2 місяці, у 2019 році також 2 місяці, а у 2020 році 5 місяців, кінець строку відбування покарання припадає на березень 2023 року, прийшов до висновку про необхідність відмовити у задоволенні вимог подання.

На підставі викладеного, керуючись ст. 539 КПК України, суд,

постановив:

У задоволенні заяви ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду до або через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 15.11.2021 року.

Суддя