Справа №586/28/20
Провадження №1-кс/590/42/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 грудня 2021 року смт. Ямпіль

Суддя Ямпільського районного суду Сумської області : ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши заяву прокурора у кримінальному провадженні прокурора Середино-Будського відділу Шосткинської окружної прокуратури ОСОБА_3 про відвід судді Ямпільського районного суду Сумської області ОСОБА_4 у справі за матеріалами обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000297 від 12.11.2019 року стосовно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України (справа №590/28/20, провадження №1-кп/590/126/21),

встановив:
17.12.2021 року на адресу Ямпільського районного суду Сумської області надійшла заява прокурора ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 у справі за матеріалами обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000297 від 12.11.2019 року стосовно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України (справа №590/28/20, провадження №1-кп/590/126/21) відповідно до п.4 ч.1 ст.75, ч.1 ст.80 КПК України та з метою недопущення сумнівів об`єктивності та неупередженості під час розгляду вказаного кримінального провадження, оскільки у провадженні судді ОСОБА_4 перебуває інше кримінальне провадження відносно інших фігурантів: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за ч.3 ст.332 КК України (справа №586/1312/19), в ході судового розгляду, яке вже перебуває на завершальній стадії і більшість доказів досліджено, учасниками процесу з`ясовано, що провадження відносно ОСОБА_5 було виділено з кримінального провадження відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за ч.3 ст.332 КК України, тобто не дійшовши до розгляду справи по обвинуваченню ОСОБА_5 по суті, суд фактично обізнаний про наявні у сторони обвинувачення докази винуватості та про тактику захисту (так як адвокат ОСОБА_9 приймає участь у обох провадженнях), що у свою чергу унеможливлює прийняття об`єктивного та неупередженого рішення у справі.

В судове засідання, призначене на 28.12.2021 року, заявник та інші учасники не з`явилися, про дату час та місце проведення розгляду справи сповіщалися своєчасно та належним чином.

Крім того, від судді ОСОБА_4 надійшла заява, в якій остання просить відмовити в задоволенні заяви прокурора про відвід судді , мотивуючи тим, що з тих самих підстав 21.10.2021 року вже було заявлено відвід судді ОСОБА_4 захисником обвинуваченого адвокатом ОСОБА_9 , в задоволенні якого ухвалою суду від 05.11.2021 року було відмовлено. Вказала на те, що відповідно до ч.1 ст.21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону. З метою дотримання цієї гарантії учасники судового провадження наділені правом заявити судді відвід, який повинен бути вмотивованим (ст.80 КПК України). Перелік підстав, за наявності яких може бути заявлено відвід судді, передбачений ст.75, 76 КПК України. Додала, що завданням прокурора, який бере участь в розгляді справ у судах, додержуючи принципу незалежності суддів і підкорення їх тільки закону, є сприєння виконанню вимог закону про всебічний, повний та об`єктивний розгляд справ та постановленню судових рішень, що грунтуються на законі; тому вважала, що заявлений прокурором відвід судді з підстав, не передбачених діючим КПК, є необгрунтованим та безпідставним.

У зв`язку з неявкою учасників кримінального провадження, на підставі ст.107 КПК України, суддя вирішив не здійснювати фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів.

Вивчивши заяву про відвід судді, вважаю, що заява прокурора у кримінальному провадженні прокурора Середино-Будського відділу Шосткинської окружної прокуратури ОСОБА_3 про відвід судді Ямпільського районного суду Сумської області ОСОБА_4 у справі за матеріалами обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000297 від 12.11.2019 року стосовно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України (справа №590/28/20, провадження №1-кп/590/126/21), не підлягає задоволенню.

Статтею 75 КПК України передбачені обставини, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч.1 ст.21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Зі змісту п.2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної ради ООН № 2006/23 від 27.07.2006 витікає, що суддя не може брати участь у будь-якому процесі, коли сторонньому спостерігачеві може видатися, що суддя не здатен винести неупереджене рішення.

Коментарем до Кодексу суддівської етики, затвердженим рішенням РСУ від 04.02.2016 №1, роз`яснено, що суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але повинен бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. Довіра з формуванням суспільної думки націлена на правомірні очікування з боку громадськості певної моделі поведінки від суддів, що втілюється у ефективному відправленні судочинства і виступає мірою реалізації завдань справедливого суду (ст.15 Кодексу суддівської етики, затвердженого ХІ черговим з`їздом суддів України 22.02.2013). При цьому, здійснюючи розгляд справ ЄСПЛ констатував, що «…сумнів є легітимним, навіть якщо він не призводить до суттєвих наслідків; сумніви можуть бути фактично необґрунтованими; достатньо того, що в розумної людини, на її погляд, вони викликають побоювання стосовно упередженості суду, що має підґрунтя на певних обставинах» (рішення ЄСПЛ від 26.09.2019 у справі «Іліє проти Румунії» (Ilie v. Romania), заява №26220/10), тому суд може бути справедливим, але породжувати легітимні сумніви щодо своєї безсторонності.

Головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти можливій упередженості судді (суддів) під час розгляду конкретної справи, запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді (суддів), оскільки кожна людина має право на справедливий і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом (ст.6 Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод). При цьому незалежність судів є прерогативою (привілеєм), що надається не на користь власних інтересів суддів, а на користь забезпечення верховенства закону та в інтересах тих осіб, що покладають надію на правосуддя (Висновок №1 (2001) КРЄС для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів).

Крім того, у справі "П`єрсак проти Бельгії" ЄСПЛ висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, її відсутність або, навпаки, наявність може бути перевірено. У даному контексті, на думку ЄСПЛ, можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання даного судді у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу.

Жодний факт, яким створюється навіть підозра у втручанні у процес правосуддя, не повинен мати місця. Сам факт недовіри особи може створити враження необ`єктивності та упередженості суддів у розгляді даної справи, а відтак в майбутньому стане причиною недовіри до об`єктивності, справедливості, неупередженості та законності судового рішення у цій справі і сумніву щодо реалізації права на справедливий судовий розгляд.

Таким чином, на основі зазначеного вище можна зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспекти.

Щодо суб`єктивної складової цього поняття, то у справі «Хаушильд проти Данії» зазначається, що ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Отже, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу під час об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

Суб`єктивними обставинами, за наявності яких можна зробити висновок про невідповідність суду вимогам неупередженості, є, наприклад, висловлювання голови суду по суті правової проблеми у засобах масової інформації до свого головування у судовому органі, покликаному вирішити справу («Сандер проти Сполученого Королівства»); не реагування судді на расистські висловлювання присяжних («Ремлі проти Франції») тощо. Так, у рішенні у справі «Бушемі проти Італії» було визнано порушення суб`єктивного критерію неупередженості суддів, адже голова суду, в якому мала розглядатися справа, у пресі вжив висловлювання, які натякали на негативну оцінку заявника, ще до того, як суд під його головуванням повинен був винести рішення у справі. З огляду на це ЄСПЛ наголосив, що судді при виконанні ними службових обов`язків мають бути стриманими, щоб гарантувати репутацію безстороннього судочинства.

Стосовно об`єктивної неупередженості у справі "Фей проти Австрії" ЄСПЛ вказав, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Мова йде про ту довіру, яку суди у демократичному суспільстві повинні апріорно викликати в учасників цивільного та кримінального процесу.

При вирішенні, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» та рішення у справі «Ферантелі та Сантанжело проти Італії»).

З огляду на вищезазначені обставини, суд вважає, що наразі при оцінці безсторонності судді по розгляду даної кримінальної справи постав об`єктивний аспект.

Так, фактично заявивши відвід судді, прокурор ОСОБА_3 посилався на те, що у провадженні судді ОСОБА_4 перебуває інше кримінальне провадження відносно інших фігурантів: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за ч.3 ст.332 КК України (справа №586/1312/19), в ході судового розгляду, яке вже перебуває на завершальній стадії і більшість доказів досліджено, учасниками процесу з`ясмовано, що провадження відносно ОСОБА_5 було виділено з кримінального провадження відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за ч.3 ст.332 КК України, тобто не дійшовши до розгляду справи по обвинуваченню ОСОБА_5 по суті, суд фактично обізнаний про наявні у сторони обвинувачення докази винуватості та про тактику захисту (так як адвокат ОСОБА_9 приймає участь у обох провадженнях), що у свою чергу унеможливлює прийняття об`єктивного та неупередженого рішення у справі. Тобто, на його думку, суддя ОСОБА_4 позбавлена можливості неупереджено розглядати справу №586/28/20 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

У відповідності до вимог ст.94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

З вищенаведеного вбачається, для відводу судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними. Відвід повинен бути вмотивований - з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Крім того, згідно рішення ради суддів України № 46 від 07.09.2017 року «Про роз`яснення деяких питань конфлікту інтересів в діяльності суддів» наявність судового рішення, яке ухвалено судом (суддею, слідчим суддею) в іншій справі у подібних правовідносинах, або за участю тих самих процесуальних чи інших питань у тій самій справі, не породжує у діяльності судді (суддів) конфлікту інтересів у розумінні Закону України «Про запобігання корупції».

Заявлений відвід не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність таких підстав відводу, що передбачені зазначеними нормами КПК України, прокурором не надано достатніх та беззаперечних доказів, що вказували б на необ`єктивність та упередженість судді ОСОБА_4 при розгляді справи за матеріалами обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000297 від 12.11.2019 року стосовно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

В зв`язку з чим суд приходить до висновку, що підстави для відводу судді ОСОБА_4 відсутні, тому у задоволенні вказаної заяви необхідно відмовити.

На підставі викладеного та, керуючись ст. 75, 80, 81 КПК України,

постановив:
В задоволенні заяви прокурора у кримінальному провадженні прокурора Середино-Будського відділу Шосткинської окружної прокуратури ОСОБА_3 про відвід судді Ямпільського районного суду Сумської області ОСОБА_4 у справі за матеріалами обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000297 від 12.11.2019 року стосовно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України (справа №590/28/20, провадження №1-кп/590/126/21), відмовити.

Ухвала оскарження не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1