Провадження №: 1-кс/755/5673/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" грудня 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003472 від 29.08.2021 року про арешт майна,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

10 грудня 2021 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003472 від 29.08.2021 року, про арешт майна.

Клопотання обґрунтоване тим, що до Дніпровського УП ГУНП у м. Києві, надійша заява від ОСОБА_4 про те, що невстановлені особи шляхом обману заводіли її квартирою за адресою: АДРЕСА_1 , провівши державну реєстрацію з використанням підробленого паспорту громадянина України на її імя, та на даний час намагаються реалізувати вказану квартиру добросовісним набувачам.

Так, Дніпровською районною у м. Києві державною адміністрацією згідно з розпорядженням № 67-135 від 12.05.2006 ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 було видано свідоцтво про право власності на житло, відповідно до якого квартира АДРЕСА_2 належить останнім на праві спільної часткової власності в рівних долях.

На підставі вказаного свідоцтва, квартиру АДРЕСА_2 було зареєстровано на праві спільної сумісної власності в Київському міському БТІ та записано у реєстрову книгу за № 4033 від 29.05.2006 року.

В подальшому, 18.09.2013 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла, у зв`язку з чим ОСОБА_4 звернулася до Десятої Київської державної нотаріальної нотаріуса ОСОБА_6 , з заявою про прийняття спадкового майна після смерті матері, спадковій справі присвоєно номер у спадковому реєстрі 57622544, номер у нотаріуса 789/2015.

У зв`язку зі станом здоров`я та обставиною, що ОСОБА_4 є інвалідом дитинства з першою групою інвалідності за ознакою ураження опорно-рухового апарату та потребує постійної сторонньої допомоги та догляду остання приблизно з листопада 2018 року почала проживати у свого племінника тому, з листопада 2018 року квартира АДРЕСА_2 , була зачиненою на замок, і будь-хто не мав до неї фізичного доступу.

30.11.2021 року ОСОБА_4 стало відомо, що квартира з квартири АДРЕСА_2 , декілька невідомими особами були винесені всі речі та в мережі інтернет розміщене оголошення про продаж даної квартири.

Зателефонувавши за вказаним номером в оголошенні, у відповідь ОСОБА_4 почула від особи, яка представилася брокером розповідь про те, що до неї, нібито, звернулася особа на ім`я ОСОБА_4 , тобто особа з даними, які співпадають з її, з проханням посприяти у продажі зазначеної квартири, і що, нібито, ця жінка надала їй копії документів на дану квартиру, а саме: сторінку паспорту з номером НОМЕР_1 , який відповідає номеру паспорту ОСОБА_7 , але яка містить фотографію невідомої особи жіночої статі з явними ознаками її вклеювання та підпис, який не належить ОСОБА_7 , - свідоцтво про спадщину за законом, видане у місті Києві 13.11.2021 ОСОБА_6 , державним нотаріусом Десятої Київської державної нотаріальної контори, з якого вбачається, що спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_5 , 1926 р.н., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , є її донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , і що спадщина, на яку видане це свідоцтво складається з однієї другої частки квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . далі зазначено характеристику даної квартири, а також посилання на спадкову справу № 789/2015 та реєстрацію за реєстром № 6-645., дане свідоцтво викладене на бланку НРН 581535, - копія технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_3 .

Після чого, ОСОБА_7 , звернулася до державного нотаріуса ОСОБА_6 , з заявою про надання для ознайомлення матеріалів спадкової справи № 789/2015, під час ознайомлення з якою було встановлено, що дійсно 13.11.2021 цим нотаріусом було видано на ім`я ОСОБА_6 , вище свідоцтво про спадщину за законом від 13.11.2021 ОСОБА_8 , і що його від її імені, нібито, отримав громадянин ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на підставі довіреності, виданої йому від імені ОСОБА_4 , 08.09.2021, посвідченої в цей же день приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_10 , за реєстровим № 3175, у смт Пісочин Харківського району Харківської області, крім того, від імені ОСОБА_7 , посвідчено ще дві інші довіреності на ім`я ОСОБА_11 .

При цьому, що 08.09.2021 року ОСОБА_4 , постійно знаходилася у місті Києві у квартирі племінника за межі міста взагалі не виїздила, крім того, ніколи не видавала будь-яких довіреностей, як громадянину ОСОБА_9 , так і іншим особам на вчинення від її імені будь-яких дій як зі спадковим майном померлої та і з належним їй майном.

Таким чином, невстановлені досудовим розслідування особи намагаються відчуджити квартиру АДРЕСА_2 з використанням підроблених документів.

У зв`язку з чим, 09 грудня 2021 слідчим СВ Дніпровського УП ГУНП в м. Києві винесено постанову про визнання квартири АДРЕСА_2 , речовим доказом у кримінальному провадженні.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити, накласти арешт на вказане майно, з метою збереження речових доказів, шляхом заборони користування майном.

На підставі ст. 172 КПК України, слідчий суддя прийшов до висновку, про необхідність розгляду клопотання без повідомлення користувачів майна, оскільки є необхідність забезпечення арешту майна.

Вислухавши доводи прокурора, вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт на майно накладається з метою збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

При цьому, ч. 10 ст. 170 КПК України, зазначає, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Речовими доказами згідно ч.1 ст.98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, на підставі вимог ч.5 ст.9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Також, у ст.1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти Росії», п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.).

На підставі викладеного, з урахуванням мотивів клопотання прокурора про арешт майна та доданих до клопотання документів, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором доведено наявність достатніх підстав вважати, що мав місце факт вчинення кримінального правопорушення, та про необхідність накладення арешту на майно на підставі ч.2 ст.170 КПК України, оскільки існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти органи досудового розслідування з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права, а також з метою збереження речових доказів, слідчий суддя вважає необхідним накласти арешт на вилучене майно, шляхом заборони його відчуження.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 110, 131, 170-175, 309 КПК України, -

у х в а л и в:

Клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме: квартиру АДРЕСА_2 , із забороною відчудження.

Ухвалу про арешт майна виконувати негайно слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: