ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 594/1481/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/817/93/22 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - запобіжний захід
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 лютого 2022 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:
секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу Борщівського районний суду Тернопільської області від 27 січня 2022 року,-
ВсТАНОВИла:
Ухвалою Борщівського районний суду Тернопільської області від 27 січня 2022 року відмовлено у клопотанні прокурора у кримінальному провадженні про продовження дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_7 та застосовано до обвинуваченого запобіжний захід особисте зобов`язання з покладенням обов`язку прибувати до суду на виклики за першою вимогою.
Суд мотивував своє рішення тим, що стороною обвинувачення не доведено обставин про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також те, що фактично всі доводи сторони обвинувачення, в цій частині, базуються виключно на припущеннях та тому факту, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину та не доведено застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні просить скасувати ухвалу суду, постановити нову ухвалу, якою продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у період часу з 20-00 години до 07-00 години наступного дня не відлучатися з місця проживання без дозволу прокурора або суду, який накладено ухвалою Борщівського районного суду від 29.11.2021 року, строком на 60 діб та покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до прокуратури або суду; не відлучатися з свого місця проживання за адресою: с.Більче-Золоте, Чортківського району, без дозволу прокурора або суду; утримуватися від спілкування із свідками у справі.
Зазначає, що вказані висновки суду є суперечливими по суті обґрунтування, які не в повній мірі відповідають обставинам, які встановлені судом під час розгляду клопотання, а рішення суду постановлене всупереч положень, передбачених ст.370 Кримінального процесуального кодексу (надалі - КПК) України.
Вказує, що підставою застосування до підозрюваного ОСОБА_7 продовження застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є те, що він обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, а також встановлено обставини, які виправдовують застосування до нього даного запобіжного заходу та підтверджують наявність зазначених ризиків.
Посилається на те, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, без альтернативної міри покарання і на даний час, усвідомлюючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та розмір покарання, з метою уникнення покарання, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.
Стверджує, що у підозрюваного ОСОБА_7 не має постійного місця роботи в Україні, він не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, що вказує на те, що у нього відсутні міцні соціальні зв`язки в суспільстві, без постійного місця роботи та джерела доходу.
Наголошує на тому, що підозрюваний після вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення декілька днів переховувався від органів досудового розслідування з метою уникнення застосування до нього кримінального покарання.
Звертає увагу на те, що у підозрюваного є можливість незаконно впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні.
Вважає, що застосувавши більш м`який запобіжний захід неможливо запобігти ризикам викладеним у клопотанні, а саме запобігти можливості переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.
Заслухавши суддю-доповідача, в судових дебатах прокурора, який підтримав подану апеляцію, просить її задовольнити, обвинуваченого ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_8 , які заперечили апеляційну скаргу прокурора, просять ухвалу суду залишити без змін, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.
Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч. 1 ст. 178 КПК України.
З клопотання прокурора вбачається, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України і, знаходячись на волі з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, що свідчить про неможливість запобігання зазначених ризиків та застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Колегія суддів вважає, що суд, розглянувши вказане клопотання, вірно, з урахуванням мети та підстав застосування запобіжного заходу, у відповідності до вимог ст. 177 КПК України, обставин, передбачених ст.178 КПК України, а також, з дотриманням вимог ст.196 КПК України ухвалив обрати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
При цьому було прийнято до уваги обґрунтовану підозру у вчиненні кримінального правопорушення, вагомість наявних доказів вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення.
Суд взяв до уваги, що під час застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний період доби, чи після спливу такого, відносно обвинуваченого не було зафіксовано протиправної поведінки, в тому числі, і до свідків у кримінальному провадженні, що свідчить про належну його процесуальну поведінку в умовах, які не є ізольованими від суспільства.
Враховуючи дані обставини, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки, судом на обвинуваченого покладено певні обов`язки.
Щодо твердження прокурора про необхідність продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з мотивів тяжкості вчиненого правопорушення, то з огляду на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, прийнятої 04 листопада 1950 року та ратифікованої Україною 17 липня 1997 року, а також практики Європейського суду з прав людини, не може бути прийнято до уваги.
Нових ризиків чи будь-яких характеризуючих відомостей про особу, які б давали підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту прокурором в апеляційній інстанції не наведено.
Тому, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою і не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 419 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні залишити без задоволення, а ухвалу Борщівського районного суду від 27 січня 2022 року щодо ОСОБА_7 - без змін.
Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.
Судді