Справа № 131/370/17
Провадження №11-кп/801/40/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 лютого 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
судді-доповідача: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000370 від 14.11.2016 року за апеляційною скаргою зі змінами обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Оратівського районного суду Вінницької області від 03.05.2017, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Бабин Іллінецького району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , освіта середня-спеціальна, неодруженого, не працюючого, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого:
13.12.2000 року Іллінецьким районним судом Вінницької області, за ч. 1 ст. 206 КК України, штраф 540 грн.;
22.09.2006 року Іллінецьким районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185 КК України, до трьох років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік і шість місяців;
04.09.2007 року Іллінецьким районним судом Вінницької області, за ч.3 ст. 185 КК України, до 7 років 6 місяців позбавлення волі;
16.11.2016 року Іллінецьким районним судом Вінницької області, за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, до п`яти років позбавлення волі,
визнано винним у вчинені кримінальних правопорушень та призначено йому покарання за ч. 4 ст. 187 КК України у вигляді 12 років позбавлення волі із конфіскацією належного йому майна, за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України у вигляді 14 років позбавлення волі із конфіскацією належного йому майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 14 років позбавлення волі із конфіскацією належного йому майна.
Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначеного покарання та покарання за вироком Іллінецького районного суду від 16.11.2016 року призначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 15 років позбавлення волі із конфіскацією належного йому майна.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбування покарання ОСОБА_6 зараховано строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 14.11.2016 року по день набрання вироку законної сили.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 вирішено рахувати з моменту затримання, тобто з 14.11.2016 року.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 45 000 (сорок п`ять тисяч ) гривень матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 100 000 (сто тисяч) гривень моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави 40 129 грн. 10 коп. судових витрат за проведення експертиз.
Вирішено питання з речовими доказами.

За участю прокурора ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_10 ,

В С Т А Н О В И В:

Згідно вироку суду, 12.11.2016 близько 17 год. ОСОБА_11 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, проходячи біля домогосподарства АДРЕСА_1 , де проживала ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , достовірно знаючи про наявність матеріальних цінностей у потерпілої, не маючи іншого джерела для свого існування, вирішив вчинити відносно неї розбійний напад з метою заволодіння її грошовими коштами.
Реалізуючи свій умисел, спрямований на вчинення нападу з метою заволодіння грошовими коштами ОСОБА_12 , поєднаного із насильством, небезпечним для її життя, ОСОБА_11 підійшов до будинку останньої, де через вхідні двері, які відчинила потерпіла, проник до нього. Перебуваючи в будинку, ОСОБА_11 , достовірно знаючи, що ОСОБА_12 є особою похилого віку та не зможе чинити йому належний опір, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння її грошовими коштами, застосував до неї насильство, небезпечне для життя, а саме: взяв у руку сокиру, яка знаходилась при вході до будинку, та умисно наніс нею ОСОБА_12 численні удари. Зокрема, три удари в область голови, три удари в область обличчя та один удар в область лівої кисті, від яких ОСОБА_12 померла на місці події.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 141 від 14.12.2016 року, ОСОБА_12 спричинено наступні тілесні ушкодження: відкриту черепно-мозкову травму, забійних ран в потиличній ділянці голови з права та скроневій ділянці голови з права, крововиливів на внутрішній поверхні м`яких тканин голови в потиличній, скроневій та лобних ділянках голови, відкритого вдавленого перелому кісток основи черепу, масивного субарахноїдального крововиливу в потиличній та скроневій долях з права, з ділянками забою та розміщенням речовини головного мозку в потиличній та скроневій долях з права, крововиливи в речовину головного мозку (сіру та білу речовину), ушкодження твердої мозкової оболонки на місці переломів, синці навколо обох очей та закритий перелом кісток носа, рублені рани в лобній області, в області тильної поверхні лівої кисті та основи третього пальця лівої кисті, забійну рану лівої виличної ділянки та відкритий перелом лівої виличної кістки.
Смерть ОСОБА_12 наступила внаслідок відкритої черепно-мозкової травми з вдавленим багато-уламковим переломом потиличної, скроневої кісток з права, відкритим переломом кісток основи черепа, розривом твердої мозкової оболонки, масивним крововиливом під м`яку мозкову оболонку з забоєм та розміщенням речовини головного мозку, крововиливом в речовину головного мозку та гострої крововтрати.
Вищевказані тілесні ушкодження за ознаками небезпеки для життя в момент їх заподіяння є тяжкими тілесними ушкодженнями, які спричинили загрозливі для життя явища в момент їх заподіяння. Дана травма стоїть в причинному зв`язку зі смертю ОСОБА_12 .
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 15 від 23.01.2017 року, тілесні ушкодження, виявлені на тілі ОСОБА_12 в області голови, обличчя, лівої кисті, виникли від ударів металевою частиною травмуючого предмета (про що свідчить наявність металізації навколо ран). Рублені рани в лобній області та в області лівої кісті виникли від леза сокири. Синці, забійні рани голови, обличчя зліва, перелом кісток носа, відкритий перелом лівої виличної кістки виникли від дії тупого твердого предмету з обмеженою контактною металевою поверхнею, яким може являтися обух сокири.
В подальшому ОСОБА_11 , з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, обшукав будинок ОСОБА_12 , заволодів належними їй грошовими коштами у сумі 30 000 гривень, завдавши своїми злочинними діями потерпілій матеріальної шкоди на вищевказану суму. Залишивши місце події, ОСОБА_11 викраденими грошовими коштами розпорядився на власний розсуд.

В апеляційній скарзі зі змінами обвинувачений ОСОБА_11 просить змінити вирок в частині правової кваліфікації кримінального правопорушення та зменшення сум, які підлягають стягненню, а саме:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.3 ст.185, ч.1 ст. 115 КК України та призначити йому покарання за ч.2 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі, за ч.1 ст. 115 КК України у виді 9 років позбавлення волі.
Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді 9 років позбавлення волі.
Відповідно до ч.4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначеного покарання та покарання за вироком Іллінецького районного суду Вінницького області від 16.11.2016 року призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді 10 років позбавлення волі.
Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України в строк відбування покарання ОСОБА_6 зарахувати строк попереднього ув`язнення (перебування в установі) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 14.11.2016 року по день набрання вироку законної сили.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту затримання, тобто з 14.11.2016 року.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 15 000 гривень матеріальної шкоди завданої кримінальним правопорушенням.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 100 000 гривень моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави 40129,10 грн судових витрат за проведення експертиз.
Свої вимоги обвинувачений ОСОБА_11 мотивує тим, що з ОСОБА_12 він мав неприязні стосунки, вона його постійно словесно ображала та принижувала, та 12.11.2016 після похоронів його друга, на яких випив 200 гр. горілки, він зустрів на вулиці ОСОБА_12 , яка почала його знову ображати, а тому пішов з нею по дорозі висловлюючи своє обурення з насмішок над ним, а коли ОСОБА_12 почала ображати матір та проганяти його з подвір`я вдарив її кулаком по обличчю та заштовхав у веранду, де вдарив її знову, а вона подряпала ОСОБА_13 та вдарила його по нозі сокирою, а тому вирвав у неї сокиру та наніс нею кілька ударів по її тілу.
Також зазначає, що вийшовши за хвіртку вирішив повернутись в будинок, так як виник умисел на крадіжку грошей, але в домогосподарстві ОСОБА_12 грошей не знайшов та пішов додому, де мав власні 100 гривень, за які купив горілку, а тому корисливого умислу у його діях не було і матеріальна шкода визначена судом невірна.

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_10 , які підтримали апеляційну скаргу з мотивів, зазначених в ній та просять про зміну вироку, перекваліфікувавши дії ОСОБА_6 з п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України на ч. 1 ст. 115 КК України, а ч. 4 ст. 187 КК України на ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, оскільки основним мотивом вбивства потерпілої були її образи на його адресу, а не корисливий мотив, лише після вбивства він вийшов з будинку потерпілої, а потім вирішив повернутися та пошукати гроші, але не знайшов їх і пішов додому, 100 грн. за які він купляв горілку були його, бо йому напередодні переказали кошти, а також просять врахувати стан здоров`я обвинуваченого та зарахувати попереднє ув`язнення, яке він вже відбув і призначити більш м`яке покарання, прокурор заперечив проти задоволення апеляційної скарги, оскільки вина обвинуваченого доведена, а тому немає підстав для перекваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_6 , ознайомившись з матеріалами кримінального провадження та дослідивши повторно докази у даному кримінальному провадженні апеляційний суд приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

З метою перевірки доводів сторони захисту та виконання вказівок касаційного суду, апеляційний суд дослідив докази, які були покладені в основу обвинувального вироку.

Через неможливість з`явитися з об`єктивних причин до апеляційного суду свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 і ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 в ході апеляційного розгляду були відтворені їхні показання, щодо виявлення трупу ОСОБА_12 та які знали, що у покійної була значна сума коштів, оскільки позичали у неї кошти, а свідок ОСОБА_17 підтвердила, що 12.11.2016 обвинувачений просив у неї товар у борг, але вона відмовила, а наступного дня у ОСОБА_6 вже були гроші.

Свідок ОСОБА_14 підтвердила неприязні стосунки обвинуваченого з покійною, оскільки остання постійно ображала його та матір обвинуваченого, а також, що обвинуваченому періодично надсилали кошти, бо він доглядав за матір`ю, а саме з 10.11.2016 по 12.11.2016 надіслані були кошти в сумі 150 грн.

Свідок ОСОБА_16 був свідком як ОСОБА_12 ображала обвинуваченого.

Також із показів потерпілої ОСОБА_8 вбачається, що у покійної були кошти в сумі 50 000 грн. ще за два роки до її вбивства, які залишались у неї і використовувалися як на похорони баби так і на інші потреби, скільки саме залишалось коштів на день вбивства ОСОБА_12 , їй невідомо, знайшли лише 5 000 грн.

Проте суд першої інстанції не дав належної оцінки даним показам, взявши їх в якості доказу викрадення обвинуваченим ОСОБА_6 коштів в сумі 30 000 грн., але це лише припущення, оскільки і самій потерпілій не було достеменно відомо про дійсну кількість грошей, які знаходились у ОСОБА_12 .

Крім того, судом не дано належної оцінки тому факту, що у обвинуваченого ОСОБА_6 не було віднайдено кошти, зважаючи на те, що він 14.11.2016 вже був затриманий.

Також суд першої інстанції не взяв до уваги і оцінив критично покази обвинуваченого, що йому переказували кошти сестра та племінниця, хоча з надісланої суми обвинувачений ОСОБА_6 міг використовувати кошти для придбання спритного після того, як йому відмовили надати спиртне у борг, доказів того, що він її вже потратив до цього, не надано.

Також суд першої інстанції не дав належної оцінки протоколу про здійснення негласної слідчої дії від 26.12.2016, а лише зазначив, що він є доказом того, що ОСОБА_6 зізнався у вбивстві.

Проте ОСОБА_6 і не заперечував, що вчинив вбивство, але зазначав про інший мотив.

Саме із розмови ОСОБА_6 в камері СІЗО вбачається, що він не нападав і не вбивав останню, з метою заволодіти коштами, а через образи останньої.

Також суд першої інстанції послався на докази корисливого мотиву у обвинуваченого ОСОБА_6 , які необхідно визнати недопустимими, відповідно до вимог ст. 88 КПК України, зокрема на попередні судимості обвинуваченого, що є порушенням КПК України.

Щодо інших доказів, які покладені в основу обвинувального вироку: протокол огляду місця події від 14.11.2016, висновки експерта № 237 від 14.11.2016, висновки судово-імунологічної експертизи від 01.12.2016, висновки судово-медичної експертизи від 14.12.2016 та 23.01.2017, висновки судово-цитологічної експертизи від 16.12.2016 та висновки судової молекулярно-генетичної експертизи від 22.02.2017, протоколи огляду трупа, проведені слідчі експерименти та висновки амбулаторної судово-наркологічної експертизи, то дані докази є допустимими і не оспорюються стороною захисту.

Аналіз зазначених доказів дають підстави зробити висновок, що в суді першої інстанції не доведено вчинення злочинів ОСОБА_6 з корисливого мотиву, а тому дії обвинуваченого ОСОБА_6 мають бути перекваліфіковані з п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України на ч. 1 ст. 115 КК України, а кримінальне провадження за ч. 4 ст. 187 КК України має бути закрите за відсутністю в діях ОСОБА_6 складу злочину.

Оскільки обвинуваченому ОСОБА_6 не оголошувалася підозра та не складався обвинувальний акт щодо того, що він мав намір вчинити крадіжку після вбивства ОСОБА_12 і з цією метою повернувся до будинку, щоб віднайти кошти, але не знайшов там кошти і залишив будинок, то апеляційний суд не має підстав кваліфікувати дії ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, як про це зазначається в апеляційній скарзі обвинуваченого.

За наведених обставин, апеляційний суд приходить до висновку про кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 115 КК України умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, яке вчинене за наступних обставин.

12.11.2016, близько 16 години обвинувачений ОСОБА_6 зустрівся на дорозі в селі Бабин Іллінецького району Вінницької області з ОСОБА_12 , з якою перебував у неприязних стосунках через образи останньої, і яка знову висловила образи на адресу ОСОБА_6 та пішов за нею.
12.11.2016, близько 17 години обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, підійшов до будинку АДРЕСА_1 де проживала ОСОБА_12 та проникнув до будинку останньої, та з метою помсти за висловлені ОСОБА_12 образи на його адресу та його матері умисно вирішив позбавити життя ОСОБА_12 , а саме взяв сокиру, яка знаходилась в будинку, наніс нею ОСОБА_12 численні удари.
Зокрема, три удари в область голови, три удари в область обличчя та один удар в область лівої кисті, від яких ОСОБА_12 померла на місці події, після чого залишив будинок ОСОБА_12 .
Смерть ОСОБА_12 настала внаслідок відкритої черепно-мозкової травми з вдавленим багато-уламковим перелом потиличної, скроневої кісток з права, відкритим переломом кісток основи черепа, розривом твердої мозкової оболонки, масивним крововиливом під м`яку мозкову оболонку з забоєм та розміщенням речовини головного мозку, крововиливом в речовину головного мозку та гострої крововтрати.
Вищевказані тілесні ушкодження за ознаками небезпеки для життя в момент їх заподіяння є тяжкими тілесними ушкодженнями, які спричинили загрозливі для життя явища в момент її заподіяння. Дана травма стоїть причинному зв`язку зі смертю ОСОБА_12 .

Також апеляційний суд приходить до висновку про часткове задоволення цивільного позову ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної шкоди.

Оскільки вирок щодо ОСОБА_6 скасовано в частині ч. 4 ст. 187 КК України та перекваліфікації на ч. 1 ст. 115 КК України, тобто не доведено заволодіння грошовими коштами ОСОБА_12 , то підлягають стягненню лише витрати на поховання останньої, в сумі 15000 грн.

Також підлягає зміні вирок в частині застосування ч. 5 ст. 72 КК України, бо після набрання законної сили даним вироком 02.10.2017, судові рішення апеляційної інстанції скасовувалися 27.11.2018 та 11.06.2020 Верховним Судом, то періоди, коли вирок не набув законної сили, а саме з 14.11.2016 по 02.10.2017, з 27.11.2018 по 14.11.2019, з 11.06.2020 по 16.02.2021 підлягають зарахуванню з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, оскільки обвинуваченим ОСОБА_6 злочин був вчинено у період, коли діяла редакції ч. 5 ст. 72 КК України у попередній редакції.

Разом з тим, після набрання вироком законної сили, коли ОСОБА_6 фактично відбував покарання, а саме з 03.10.2017 по 26.11 2018 та з 15.11.2019 по 10.06.2020 необхідно рахувати один день відбування покарання за один день позбавлення волі.

Строк відбування покарання слід рахувати ОСОБА_6 з дня ухвалення вироку.

В решті вирок суду залишити без змін.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 408, 409, 418, 419 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу зі змінами обвинуваченого ОСОБА_6 задовільнити частково.

Вирок Оратівського районного суду Вінницької області від 03.05.2017 щодо ОСОБА_6 змінити в частині правової кваліфікації дій обвинуваченого.

Перекваліфікувати дії ОСОБА_6 з п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України на ч. 1 ст. 115 КК України та призначити покарання ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 115 КК України у виді 11 років позбавлення волі.

Вирок в частині засудження ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 187 КК України скасувати і закрити за відсутністю в діях обвинуваченого складу кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначеного покарання з покаранням за вироком Іллінецького районного суду Вінницької області від 16.11.2016 остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді 12 років позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з дня ухвалення вироку.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбування покарання ОСОБА_6 зарахувати строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі: з 14.11.2016 по 02.10.2017, з 27.11.2018 по 14.11.2019, з 11.06.2020 по 16.02.2021, а з 03.10.2017 по 26.11.2018, з 15.11.2019 по 10.06.2020, з розрахунку один день відбування покарання за один день позбавлення волі.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 задовільнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 на відшкодування матеріальної шкоди 15 000 гривень.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду на протязі 3 місяців.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4