Справа №443/665/21
Провадження №1-кп/443/54/21
ВИРОК
іменем України

28 травня 2021 року Жидачівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жидачів кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Любша, Жидачівського району, Львівської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, згідно ст.89 КК України,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , 15.03 2021 року близько 19.30 год перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, проходив повз будинок АДРЕСА_2 , де на території подвір`я вказаного будинку побачив припаркований автомобіль марки «ВАЗ 2107», р.н. НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_5 , та в цей час у нього виник умисел на вчинення крадіжки чужого майна з даного автомобіля. Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, ОСОБА_4 , переконавшись, що його дій ніхто не бачить, шляхом вільного доступу зайшов на огороджене подвір`я, де знаходився вищевказаний автомобіль, відчинив ліві передні дверці зі сторони водія та незаконно проник у салон автомобіля, де за допомогою важеля відчинив капот. Надалі підійшов до капоту, звідки таємно викрав акумуляторну батарею марки «ISTA» типу «6СТ-60А1», вартістю 630,00 гривень, яку заніс переховати біля приміщення колишнього прийому молока, що по АДРЕСА_3 . В подальшому ОСОБА_4 вернувся на подвір`я ОСОБА_5 , та за допомогою шлангу, який був ним взятий, злив у пластмасову ємність близько 10 літрів бензину А-92, вартістю 299,9 гривень. Після цього, утримуючи при собі викрадене майно, залишив місце події та розпорядився майном на власний розсуд.

Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням в сховище, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі та пояснив, що дійсно 15.03.2021 року перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, проходив повз будинок, де проживає потерпіла та на території подвір`я вказаного будинку побачив припаркований автомобіль марки «ВАЗ 2107». Вирішив викрасти з даного автомобіля акумуляторну батарею марки «ISTA», яку заховав. В подальшому вернувся на подвір`я ОСОБА_5 , та злив у пластмасову ємність бензин. Вказав, що обставини, викладені в обвинувальному акті відповідають дійсним обставинам справи.

У вчиненому щиро розкаюється. Обіцяє виправитись.

Враховуючи те, що обвинувачений повністю визнав свою вину, не заперечував фактичні обставини та судом було встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, переконавшись у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши всім учасникам судового провадження правові наслідки, передбачені ч.3 ст.349 КПК України та отримавши на це їх згоду, визнав не доцільним дослідження інших доказів у справі.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні злочину, який йому інкриміновано, доведена повністю.

Виходячи з вимог ст.337 КПК України, зокрема те, що судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд, розглянувши дане кримінальне провадження дійшов висновку, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.3 ст.185 КК України є правильною, оскільки останній вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням в сховище.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами станом на 6 листопада 2009 року) при призначенні покарання в кожному випадку мають суворо додержувати вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно п.3 вищевказаної Постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.

У відповідності до ст.12 КК України кримінальне правопорушення скоєне обвинуваченим ОСОБА_4 є тяжким злочином.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до правових орієнтирів, визначених у ст.ст. 50, 65 КК України метою покарання є як кара, так і виправлення засуджених та запобігання вчинення нових злочинів. Досягнення вказаної мети є однією з форм реалізації визначених у ч. 1 ст. 1 КК України, завдань Закону про кримінальну відповідальність, правового забезпечення охорони від злочинних посягань прав і свобод людини і громадянина, власності та інших охоронюваних законом цінностей, а також запобігання злочинам.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 вид та міру покарання, суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, при яких його вчинено, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого, зокрема те, що ОСОБА_4 щиро розкаявся у вчиненому, раніше не судимий, згідно ст.89 КК України, на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває, не працює, за місцем проживання характеризується позитивно, завдану шкоду відшкодовано шляхом повернення викраденого.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 , слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті за якою кваліфіковано його дії.
Разом з тим, виходячи із цілей та принципів права, справедливості й достатності обраного покарання, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, враховуючи тяжкість злочину, особу обвинуваченого, обставини справи, пом`якшуючі обставини, суд приходить до висновку, що виправлення засудженого можливе без ізоляції від суспільства, і відповідно до ст.75 КК України, вважає за можливе звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з покладення на останнього обов`язків, передбачених ст.76 КК України, адже така міра покарання сприятиме досягненню справедливого балансу між правами та свободами обвинуваченого та інтересами держави і суспільства, і буде достатньою для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

При цьому, приймаючи до уваги дані про особу обвинуваченого, а також відомості викладені у висновку органу пробації, суд приходить до переконання, що поведінка обвинуваченого потребує посиленого контролю.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.
Цивільний позов у даному кримінальному провадженні відсутній.
Питання щодо речових доказів необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Окрім цього, з обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно стягнути судові витрати в розмірі 1307,60 грн. за проведення судової товарознавчої експертизи, висновок №СЕ-19/114-21/4602-АВ від 29.03.2021р.
Керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, призначивши йому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу);
- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Речовий доказ по справі:
Акумулятор сірого кольору марки «ISTA» 6СТ-60А1-60Ah-540A з номером у верхній частині 2634 103672 - повернути ОСОБА_5 .

Арешт накладений ухвалою слідчого судді від 19.03.2021 року на Акумулятор сірого кольору марки «ISTA» 6СТ-60А1-60Ah-540A з номером у верхній частині 2634 103672 після набрання вироком законної сили скасувати

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення експертизи у розмірі 1307 (одна тисяча триста сім) гривень 60 копійок

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не заперечувалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Жидачівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та потерпілій.

Головуючи суддя ОСОБА_1