КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/2867/2021 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
Єдиний унікальний номер: 372/4151/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 червня 2021 року місто Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Обухівського районного суду Київської області від 03 грудня 2020 року,
за участю:
прокурора ОСОБА_8 ,

представника власника майна ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Обухівського районного суду Київської області від 03.12.2020 року задоволено клопотання слідчого Обухівського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Обухівського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_10 про арешт майна та накладено арешт на земельну ділянку з кадастровим номером № :03:038:0091 із забороною будь-яким фізичним та юридичним особам здійснювати будь-яку господарську діяльність на земельній ділянці з кадастровим номером № :03:038:0091 та забороною державним реєстраторам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів (посадовим особам Мінюсту, нотаріусам) здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо набуття або припинення права власності та користування, зміни власників та користувачів, зміни форми власності та порядку користування на земельному ділянкою № :03:038:0091.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_7 подала в інтересах ОСОБА_6 апеляційну скаргу, в якій просила поновити строк на апеляційне оскарження, ухвалу слідчого судді Обухівського районного суду Київської області від 03.12.2020 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого відмовити.

Щодо пропущення строку на апеляційне оскарження, представник зазначає, що ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику власника майна та його представника, копію оскаржуваної ухвали направлено не було, а з її змістом вдалося ознайомитися лише 12.04.2021 року, після подання клопотання про ознайомлення з матеріалами провадження.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, представник зазначає, що слідчим суддею не було досліджено усіх обставин справи, що призвело до прийняття незаконного рішення. Зокрема, текст ухвали дублює клопотання слідчого, без посилання на конкретні обставини справи та докази. В оскаржуваній ухвалі не зазначено жодного причинно-наслідкового зв`язку між встановленими обставинами та правовими підставами для арешту майна.

Застосований захід забезпечення кримінального провадження перешкоджає здійсненню власником майна господарської діяльності тобто використання вказаної земельної ділянки. На думку представника власника майна, слідчим суддею при постановленні оскаржуваної ухвали було порушено вимоги ч. 11 ст. 170 КПК України, яким обмежено користування та розпорядження майном за відсутності в матеріалах провадження обставин, які підтверджують те, що незастосування такого обтяження призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, перетворення або передачі майна.

Постанова слідчого про визнання земельної ділянки речовим доказом винесена без посилання на мотиви та обґрунтування прийнятого рішення. Вся постанова не містить доказів вчинення кримінального правопорушення, а лише дублює заяву про вчинення кримінального правопорушення, а тому, на думку представника власника майна, є формальною.

Представник зазначає, що при накладенні арешту на вищевказану земельну ділянку із забороною будь-яким фізичним та юридичним особам здійснювати будь-яку господарську діяльність, слідчим суддею не було враховано розумність та співмірність такого обмеження права власності та наслідки такого арешту.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника власника майна, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити в повному обсязі, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно частини 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

З матеріалів судового провадження вбачається, що розгляд клопотання слідчого було здійснено без участі власника майна або його представника, про існування вказаної ухвали власнику майна стало відомо 12.04.2021 року після подання клопотання про ознайомлення з матеріалами провадження. Враховуючи, що апеляційна скарга була подана 13.04.2021 року, строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді не є пропущеним, а тому не підлягає поновленню.

Як вбачається з матеріалів, наданих до суду апеляційної інстанції, СВ Обухівського ВП ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування, кримінального провадження за №0001579 від 18.11.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Орган досудового розслідування зазначає про те, що 17.11.2020 року до Обухівського ВП ГУ НП в Київській області надійшла письмова заява від гр. ОСОБА_11 ,. про те, що ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , шахрайським шляхом заволоділи земельною ділянкою з кадастровим номером :03:038:0091, що знаходиться в межах Підгірцівської сільської ради Обухівського району Київської області, яка була придбана на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки 15.08.2017 року.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 15.08.2017 року ОСОБА_11 , особисто передав ОСОБА_15 40 000 тис. доларів США, як оплату за земельну ділянку площею 0,2467 га, з кадастровим номером :03:038:0091, що знаходиться в межах Підгірцівської сільської ради Обухівського району Київської області. Між ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , був укладений договір купівлі продажу вище вказаної земельної ділянки.
Після чого, 13.09.2017 року було укладено договір дарування вище вказаної земельної ділянки, де ОСОБА_16 передає (дарує) у власність земельну ділянку з кадастровим номером :03:038:0091 ОСОБА_11
17.02.2020 року рішення по судовій справі № 22-ц/824/1762/2020, що ухвалене суддями судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду, ОСОБА_11 , стало відомо, що об`єктом купівлі-продажу за вказаним договором є земельна ділянка яку ОСОБА_12 та ОСОБА_18 набули в результаті злочинного діяння.
Допитаний в якості потерпілого ОСОБА_11 , пояснив, що його мати ОСОБА_16 , 15.08.2017 року уклала договір купівлі продажу земельної ділянки кадастровим номером :03:038:0091, площею 0,2467 га., яка належала ОСОБА_19 .
Придбавши земельну ділянку в подальшому 13.09.2017 року було укладено договір дарування вище вказаної земельної ділянки, де ОСОБА_16 передає (дарує) у власність земельну ділянку з кадастровим номером :03:038:0091, своєму сину ОСОБА_11 .
Після чого 17.02.2020 року із рішення по судовій справі № 22-ц/824/1762/2020, що ухвалене суддями судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду, ОСОБА_11 , стало відомо, що об`єктом купівлі-продажу за вказаним договором є земельна ділянка яку ОСОБА_12 та ОСОБА_18 набули в результаті злочинного діяння.
А саме, що ОСОБА_20 , на праві власності належала вище вказана земельна ділянка. 12.08.2015 року ОСОБА_20 , видав довіреність ОСОБА_12 ,посвідчену приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу, відповідно до якої останній може від імені позивача продати на власний розсуд та укласти договір купівлі- продажу, земельної ділянки, що знаходиться на території Підгірцівської сільської ради Обухівського району, Київської області, кадастровий номер :03:038:0091.
11.11.2015 року був укладений договір купівлі-продажу земельної ділянки відповідно до якого ОСОБА_20 , від імені якого діяв на підставі довіреності ОСОБА_21 , продав, а ОСОБА_18 , купила земельну ділянку, розташовану за адресою: Київська область, Обухівський район, в адміністративних межах Підгірцівської сільської ради, загальною площею 0,2467 га., і заплатила за неї грошову суму у порядку та на умовах передбачених вище вказаним договором. Після чого на підставі договору дарування від 28.04.2017 року дана земельна ділянка належала ОСОБА_22
15.08.2017 року був укладений договір купівлі-продажу земельної ділянки, відповідно до якого ОСОБА_14 , продав дану земельну ділянку площею 0,2467 га. ОСОБА_16
13.09.2017 року був укладений договір дарування земельної ділянки до якого ОСОБА_16 , подарувала своєму сину ОСОБА_11 , вище вказану земельну ділянку.
Орган досудового розслідування вважає, що ОСОБА_12 , ОСОБА_18 , за участю ОСОБА_15 приховали, що джерело права власності ОСОБА_18 на земельну ділянку має кримінальне походження. ОСОБА_12 та ОСОБА_18 усвідомлювали, що довіреністю було надано повноваження представляти інтереси ОСОБА_20 лише перед третіми особами, а не поміж собою.

Згідно офіційних заяв ОСОБА_20 , що містять матеріали справи № 22-ц/824/1762/2020, його представник ОСОБА_12 приховавінформацію від нього про укладення Договору купівлі-продажу від 11.11.2015 року. Також його представник ОСОБА_12 , а також покупець ОСОБА_18 не сплатили йому 145 000 грн., що були обмовлені Договору купівлі- продажу від 11.11.2015 року як ціна продажу та його представник ОСОБА_12 під час укладенняОтже, дії подружжя ОСОБА_23 під час укладення договору купівлі-продажу були направлені не на реальне настання правових наслідків, обумовлених договором купівлі-продажу, а на фіктивний перехід права власності.

Також, згідно офіційних заяв ОСОБА_20 , що містять матеріали справи № 22-ц/824/1762/2020, коли він випадково дізнався, що проти його віолі ОСОБА_12 , та ОСОБА_18 позбавили його права власності на земельну ділянку то він подав заяву про злочин до Національної поліції. Будучи потерпілим від злочинного діяння та маючи право вимагати відшкодування завданої шкоди з боку правопорушника у цивільному чи кримінальному суді, він звернувся з цивільним позовом до ОСОБА_12 . ОСОБА_24 та ОСОБА_11 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 про визнання договору купівлі-продажу від 11.11.2015 року недійсним, з тих підстав, що договір укладено проти його волі.
ОСОБА_12 та ОСОБА_18 розуміючи, що договір купівлі-продажу від 11.11.2015 року є фіктивним (укладений проти волі власника) вирішили позбутись від викраденої земельної ділянки, шляхом її продажу.
Одночасно, щоб позбавити можливості потенційного покупця досліджувати джерело права власності ОСОБА_12 та ОСОБА_18 вирішили розпочати процес зміни джерела походження права власності, який полягав у наступному:
Мокроусови домовились із ОСОБА_15 на укладення цивільно-правової угоди направленої не на реальне настання правових наслідків, обумовлених договором Дарування, а на фіктивний перехід права власності з метою приховання кримінального походження права власності на земельну ділянку.
28.04.2017 року ОСОБА_18 подарувала, тобто безоплатно передала ОСОБА_15 дану земельну ділянку. Такий договір був направлений виключно на створення нового, легального, джерела права на земельну ділянку.
Далі, коли земельну ділянку було легалізовано, ОСОБА_15 , в червні 2017 року, запропонував ОСОБА_11 , як власнику суміжної земельної ділянки, придбати її за 40 тисяч доларів США.
15.08.2017 року був укладений договір купівлі-продажу земельної ділянки, відповідно до якого ОСОБА_15 продав земельну ділянку ОСОБА_16 . Під час складання та погодження проекту договору, ОСОБА_15 пояснив, що така суттєва умова договору як ціна продажу в договорі буде визначена сумою - 51 тисяча гривень. Він це розтлумачив так, що ціна продажу для нотаріуса розраховується на підставі оцінки державного реєстратора нерухомості. Ціна продажу для Покупця гуртувалася на оцінці приватного експерта.
Під час продажу земельної ділянки ОСОБА_15 приховав від ОСОБА_11 , та від ОСОБА_16 , певні обставини, які зобов`язаний був повідомити, а саме, що земельна ділянка яку він продає є викраденою у ОСОБА_20 , а потім легалізованою за його участю.
Так як рішення суду встановлено, що ОСОБА_11 , придбав земельну ділянку, що була отримана від ОСОБА_20 поза його волею, то суд позбавив ОСОБА_11 , добросовісного набувача, права власності на неї.
За таких обставин ОСОБА_12 , ОСОБА_18 і ОСОБА_15 завдали ОСОБА_11 , матеріальну шкоду, в сумі - 40 000 доларів США.
Постановою слідчого від 23.11.2020 року земельну ділянку з кадастровим номером :03:038:0091 яка знаходиться за адресою: Київська область, Обухівський район, в адміністративних межах Підгірцівської сільської ради, загальною площею 0,2467 га., визнані речовим доказом у кримінальному провадженні, адже вказана земельна ділянка, є матеріальними об`єктами та такими, на підставі підроблених документів незаконно вибули у приватну власність, що спричинило шкоду потерілому ОСОБА_11 , і стала об`єктом злочинних дій.
02.12.2020 року слідчий Обухівського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_9 за погодженням із прокурором Обухівського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_10 звернувся до Обухівського районного суду Київської області з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме: земельну ділянку з кадастровим номером № :03:038:0091 із забороною будь-яким фізичним та юридичним особам здійснювати будь-яку господарську діяльність на земельній ділянці з кадастровим номером № :03:038:0091 та забороною державним реєстраторам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів (посадовим особам Мінюсту, нотаріусам) здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо набуття або припинення права власності та користування, зміни власників та користувачів, зміни форми власності та порядку користування на земельному ділянкою № :03:038:0091.

Ухвалою слідчого судді Обухівського районного суду Київської області від 03.12.2020 року клопотання слідчого задоволено та накладено арешт на земельну ділянку з кадастровим номером № :03:038:0091 із забороною будь-яким фізичним та юридичним особам здійснювати будь-яку господарську діяльність на земельній ділянці з кадастровим номером № :03:038:0091 та забороною державним реєстраторам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів (посадовим особам Мінюсту, нотаріусам) здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо набуття або припинення права власності та користування, зміни власників та користувачів, зміни форми власності та порядку користування на земельному ділянкою № :03:038:0091.

Проте, колегія суддів з таким висновком слідчого судді погодитись не може, з огляду на наступне.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається, зокрема з метою забезпечення: збереження речових доказів.

За положеннями ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 84 КПК України речові докази є одним із процесуальних джерел доказів.

Частина 1 ст. 98 КПК України регламентує, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Посилаючись у клопотанні на необхідність накладення арешту на вищевказану земельну ділянку, слідчий повинен був зазначити, яке відношення остання має до вчинення кримінального правопорушення, за яким здійснюється досудове розслідування, тобто до ч. 2 ст. 190 КК України.

Жодних об`єктивних даних, які б підтверджували, що вказана земельна ділянка була знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегла на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, колегія суддів з наданих до суду матеріалів провадження не вбачає.

Предметом кримінального правопорушення є шахрайське заволодіння грошовими коштами у сумі 40 000 тис. доларів США, а не земельною діяльною відповідно до наявного в матеріалах провадження витягу з ЄРДС (т.1, а.с. 8), тому остання не може бути речовим доказом в кримінальному провадженні.

ОСОБА_6 набув земельну ділянку у власність у належного власника ОСОБА_20 на підставі договору купівлі продажу земельної ділянки від 10.11.2020 року № 1566, а кримінальне провадження розслідується за фактом заволодіння коштами іншими особами.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що слідчим у поданому клопотанні не було доведено необхідність накладення арешту на земельну ділянку з метою збереження речових доказів, не вказано, у який спосіб та для з`ясування яких обставин, що мають значення у даному кримінальному провадженні можливе її використання.

Постанова слідчого Обухівського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_9 є формальною, будь - яких підтверджень тому, що арештоване майно відповідає вимогам ст. 98 КПК України не містить.

Слідчий та слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі, в порушення ст. ст. 171, 173 КПК України, не оцінили розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для його власника.

За положеннями ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

З матеріалів судового провадження вбачається, що накладення арешту на вказану земельну ділянку не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи власника майна потребам досудового розслідування і при вказаних обставинах явно порушує справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом і завданням цього кримінального провадження, що у свою чергу нівелює накладення арешту на вилучене майно з метою забезпечення збереження речових доказів.

На підставі вищевикладених обставин, які свідчать про неповноту та однобічність судового розгляду, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, як незаконна, а апеляційна скарга представника власника майна задоволенню, з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання слідчого.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , - задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Обухівського районного суду Київської області від 03 грудня 2020 року, якою задоволено клопотання слідчого Обухівського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Обухівського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_10 про арешт майна та накладено арешт на земельну ділянку з кадастровим номером № :03:038:0091 із забороною будь-яким фізичним та юридичним особам здійснювати будь-яку господарську діяльність на земельній ділянці з кадастровим номером № :03:038:0091 та забороною державним реєстраторам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів (посадовим особам Мінюсту, нотаріусам) здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо набуття або припинення права власності та користування, зміни власників та користувачів, зміни форми власності та порядку користування на земельному ділянкою № :03:038:0091, - скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання слідчого Обухівського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Обухівського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_10 про накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером № :03:038:0091 із забороною будь-яким фізичним та юридичним особам здійснювати будь-яку господарську діяльність на земельній ділянці з кадастровим номером № :03:038:0091 та забороною державним реєстраторам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів (посадовим особам Мінюсту, нотаріусам) здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо набуття або припинення права власності та користування, зміни власників та користувачів, зміни форми власності та порядку користування на земельному ділянкою № :03:038:0091, - відмовити, - відмовити.
Ухвала апеляційного суду є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

__________________ ______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3