УХВАЛА
Іменем України
12 серпня 2021 року
м. Київ
справа № 234/4760/19
провадження № 51-1762 км 21
Колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:
головуючої ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

вивчила скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Донецького апеляційного суду від 28 липня 2021 року і

встановила:
Ухвалою слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від

24 грудня 2020 року повернуто скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, яка полягала у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою, у зв`язку із пропуском строку подання скарги.

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 28 липня 2021 року відмовлено в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 24 грудня 2020 року, вказану ухвалу залишено без змін.

Не погоджуючись із постановленими рішеннями, скаржник ставить питання про їх перевірку в касаційному порядку, просить скасувати та повернути на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на істотне порушення вимог КПК України. Вважає, що апеляційний суд дійшов необґрунтованого висновку, погодившись зі слідчим суддею в тому, що скаржник пропустив десятиденний строк на оскарження бездіяльності заступника начальника Другого слідчого відділу СУ Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську ОСОБА_5 , яка полягала у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі, колегія суддів прийшла до висновку про необхідність відмовити у відкритті касаційного провадження з наступних підстав.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 8 січня 2008 року щодо прийнятності заяви № 32671/02 у справі «Скорик проти України» зазначено, що право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може підлягати обмеженням, особливо стосовно умов прийнятності скарги. Однак ці обмеження не повинні впливати на користування правом у такий спосіб і до такої міри, що саму його суть буде порушено. Вони повинні відповідати законній меті і тут має бути розумний ступінь пропорційності між засобами, що застосовуються, та метою, якої намагаються досягнути.

За таких обставин наявність визначених у законі вимог щодо звернення до суду вищої інстанції в разі незгоди із судовим рішенням не є тотожним обмеженню в доступі до правосуддя, а отже, не означає обмеження у праві на справедливий судовий розгляд.
Згідно з ч. 2 ст. 19, п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення.
Зазначені норми гарантують право на касаційне оскарження судового рішення тільки у випадках, прямо визначених законом.
Згідно ст. 310 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) оскарження ухвал слідчого судді здійснюється в апеляційному порядку.
Відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України ухвала слідчого судді після її перегляду в апеляційному порядку, а також ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на таку ухвалу оскарженню в касаційному порядку не підлягають.
Як убачається зі змісту касаційної скарги та долучених до неї копій судових рішень, ОСОБА_4 звернувся до касаційного суду з касаційною скаргою на ухвалу суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді, тобто на судове рішення, яке відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК не підлягає оскарженню в касаційному порядку, тому Верховний Суд дійшов висновку про те, що на підставі ч. 4 ст. 424 КПК України та відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 428 цього Кодексу скаржникові слід відмовити у відкритті касаційного провадження.

Ураховуючи викладене та керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України, колегія суддів
постановила:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Донецького апеляційного суду від 28 липня 2021 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3