справа № 208/3162/21
№ провадження 1-кп/208/424/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2021 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська, Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Заводського районного суду м. Дніпродзержинська, Дніпропетровської області у стадії підготовчого судового засідання обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000023 від 09.03.2021 року і угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000023 від 09.03.2021, з однієї сторони, та обвинуваченим ОСОБА_4 у цьому кримінальному провадженні з іншої сторони, у присутності захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 , за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська, Дніпропетровської області, громадянина України, українця, маючого професійно-технічну освіту, працюючого на ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» на посаді горновий доменної печі, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000023 від 09.03.2021 року та угоди про визнання винуватості від 23.04.2021р. ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення при наступних обставинах:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 09.03.2021 приблизно о 12:00 год. знаходився в кафе «Базарний спуск», розташованого за адресою: м. Кам`янське, пр. Свободи, 1А, де побачив раніше незнайомого йому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який також знаходився в приміщені вищевказаного кафе та мав при собі мобільний телефон «Redmi 7 Eclipse Black 3GB RAM 32 GB ROM», IMEI: НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 . В ході розмови ОСОБА_4 , помітив як ОСОБА_7 , поклав свій вищевказаний мобільний телефон, на стіл за котрим вони знаходились з ОСОБА_4 .

В цей час визначивши вищевказаний мобільний телефон предметом свого злочинного посягання у ОСОБА_4 , виник прямий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій прямий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом та корисливою метою, 09.03.2021 приблизно о 13.00 год., ОСОБА_4 , під час спілкування з потерпілим ОСОБА_7 , в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_5 », розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, а також розуміючи, що його дії є таємними, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_7 , відволікся та втратив тимчасово контроль над своїм майном, взяв зі столу мобільний телефон «Redmi 7 EclipseBlack 3GBRAM 32 GBROM», вартість якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №СЕ 19/104-21/8076ТВ від 15.03.2021, складає 3016 гривень 67 копійок.

Після чого, ОСОБА_4 , з метою отримання реальної можливості розпоряджатися чужим майном, яким він таємно заволодів, маючи намір залишити місце вчинення злочину, встав з за столу та направився до виходу із кафе. Однак його протиправні дії були помічені потерпілим ОСОБА_7 , який почав наздоганяти ОСОБА_4 , та кричати йому вслід, вимагаючи повернення викраденого майна та припинення злочинних дій.

В цей момент у ОСОБА_4 , який усвідомлював, що його злочинні дії розпочаті як таємне викрадення чужого майна, (крадіжка), помічені потерпілим, який намагався його наздогнати та припинити його протиправні дії, раптово виник прямий умисел на відкрите викрадення чужого майна. Продовжуючи реалізацію свого умислу, направленого на відкрите викрадення чужого майна ОСОБА_4 , перебуваючи в означений час у вказаному місці, на подвір`ї, поряд з кафе «Базарний спуск», діючи умисно, цілковито усвідомлюючи відкритий та протиправний характер своїх дій та розуміючи при цьому, що своїми діями здійснює відкрите незаконне, безоплатне вилучення чужого майна поза волею власника, незважаючи на вимоги потерпілого зупинитись та повернути викрадене ним майно, здійснив спробу залишити місце вчинення злочину та утримуючи протиправно викрадене майно при собі, побіг у напрямку зупинки трамваю № 4, таким чином залишивши місце вчинення злочину.

Заволодівши викраденим майном, ОСОБА_4 у подальшому, розпорядився ним на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду на суму 3016 гривень 67 копійок.

Таким чином, ОСОБА_4 , обґрунтовано обвинувачується у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України.

23.04.2021 року між прокурором Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 , у присутності захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно до укладеної угоди:

Сторони повністю погодилися з формулюванням фактичних обставин вказаного кримінального правопорушення та його правовою кваліфікацією за ч.1 ст.186 КК України.

Обвинувачений під час судового розгляду беззастережно визнав свою вину в інкримінованому йому діянні та зобов`язується:

1) беззастережно визнати обвинувачення в обсязі обвинувачення у судовому провадженні;

2) сприяти в забезпеченні виконання завдання кримінального провадження щодо швидкого, повного та неупередженого судового розгляду обвинувального акта в суді.

Відповідно до ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.186 КК України, відносяться до нетяжкого кримінального правопорушення, тому згідно з ч.4 ст.469 КПК України в даному кримінальному провадженні може бути укладена угода.

При призначенні покарання слід враховувати те, що обвинувачений повністю визнає вину у вчиненому, розкаюється. З урахуванням обставин кримінального провадження, особи обвинуваченого, цілі та мети покарання, сторони узгодили наступне покарання:

за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України у вигляді 1 року позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.75 КК України, від відбування покарання звільнити з випробувальним терміном 1 рік, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України.

Сторонам роз`яснено, що відповідно до положень ч.2 ст.473 КПК України наслідками укладання та затвердження угоди про визнання винуватості є обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснені йому наслідки укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Відповідно до ч.3 ст.424 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди після його перегляду в апеляційному порядку, а також судове рішення суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на такий вирок можуть бути оскаржені в касаційному порядку:

1) засудженим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без згоди засудженого на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою - сьомою статті 474 цього Кодексу, у тому числі нероз`яснені засудженому наслідки укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Підстави оскарження вироку, яким затверджена ця Угода, в апеляційному порядку, що визначені в ч.4 ст.394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені ч.3 ст.424 КПК України обвинуваченому роз`яснено.

Також наслідком укладання даної Угоди для обвинуваченого є його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а саме: права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення, мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно, допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази. що cвідчать на його користь.

У разі невиконання обвинуваченим Угоди про визнання винуватості відповідно до ст.476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення звернутися до суду, яким затверджена Угода, з клопотанням про скасування вироку. Наслідком скасування вироку є призначення судового розгляду в загальному порядку.

Обвинуваченому роз`яснено, що умисне невиконання цієї підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вказав що між ним та прокурором укладено угоду про визнання винуватості у скоєнні злочину, передбаченому ч.1 ст.186 КК України з призначенням покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік, на підставі ст.75 КК звільнити його від відбування з випробувальним строком на 1 рік. Злочин вчинив при зазначених в обвинувальному акті та угоді про визнання винуватості обставинах. Винним визнає себе повністю, розкаюється. Просить затвердити укладену між ним і прокурором угоду, не бажає щоб суд розглядав справу в загальному порядку, укладення угоди є добровільним.

Суд, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинуваченого повне порозуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які б примусили його погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого щодо нього обвинувачення, виду і строку покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості. При цьому суд виходить з наступного.

Так, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.186 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 згідно ст.12 КК України відноситься до нетяжких злочинів.

Відповідно до ч.4 ст.469 КПК України, враховуючи що кримінальне правопорушення відноситься до нетяжких злочинів, приймаючи до уваги що потерпілий надав письмову згоду прокурору на укладення між ними угоди - в цьому кримінальному провадженні може бути укладено угоду про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченими.

Угода за змістом укладена відповідно до ст.472 КПК України і має усі необхідні реквізити та відомості, у т.ч. стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідків невиконання угоди.

Суд переконався в тому, що угоду сторонами підписано добровільно, свідомо, без впливу будь-яких сторонніх обставин чи факторів. Умови укладеної угоди також не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін чи інших осіб. З угоди також не вбачається обставин, які б свідчили про очевидну неможливість виконання обвинуваченим узятих на себе за угодою зобов`язань.

Як видно з реєстру матеріалів досудового розслідування у справі зібрано достатньо доказів для обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, а тому визнання ним винуватості є цілком виправданим.

З урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_4 , ступеню та характеру сприяння обвинуваченого у проведенні досудового розслідування щодо нього, характеру і тяжкості скоєного, наявності суспільного інтересу в забезпеченні швидшого досудового розслідування і судового провадження, наявність суспільного інтересу в запобіганні, виявленні чи припиненні більшої кількості кримінальних правопорушень або інших більш тяжких кримінальних правопорушень, те що ОСОБА_4 за місцем фактичного проживання характеризується задовільно, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря нарколога не перебуває, має на утриманні 2 неповнолітніх дітей, раніше не судимий, повне визнання вини, щире каяття, відсутність тяжких наслідків, завданих кримінальним правопорушенням, суд прийшов до висновку, що обставини цілком враховані угодою про визнання винуватості і знайшли своє відображення в узгодженому остаточному покаранні, а тому вважає необхідним затвердити угоду про визнання винуватості.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373,374,472,473,474,475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 23.04.2021 року, укладену між прокурором Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000023 від 09.03.2021, з однієї сторони, та обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у присутності захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 з іншої сторони.

Відповідно до затвердженої угоди про визнання винуватості визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, і призначити ОСОБА_4 за ч.1 ст.186 КК України покарання у виді 1 року позбавлення волі.

У відповідності зі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, призначеного йому вироком суду з випробуванням, встановивши ОСОБА_4 іспитовий строк 1 рік.

Відповідно до пп.1,2 ч.1 та п.2 ч.3 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 в період відбування покарання з випробуванням:

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_4 653,80 грн. витрат, пов`язаних із проведенням судово-товарознавчої експертизи за № СЕ-19/104-21/8076ТВ від 15.03.2021 року.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 11.03.2021 року на мобільний телефон «Redmi 7 Eclipse Black 3GB RAM 32 GB ROM» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2

Речові докази:
- мобільний телефон «Redmi 7 Eclipse Black 3GB RAM 32 GB ROM» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , сім-карту оператора «Київстар» та карту пам`яті Micro SD 16GB, які знаходяться у вказаному мобільному телефоні, що зберігаються у камері схову Кам`янського РУП повернути потерпілому ОСОБА_7 .
На вирок сторонами може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, але лише у випадках, встановлених ст.ст.473,394 КПК України.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1