Провадження №1-кп/748/48/21
Єдиний Унікальний № 740/627/20
У Х В А Л А
13 квітня 2021 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5
захисників обвинувачених адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглядаючи у відкритому судовому засіданні залі суду в м. Чернігові кримінальне провадження №0001379 про обвинувачення ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Чернігівського районного суду перебуває кримінальне провадження № 0001379 за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.

Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перебувають під вартою, строк запобіжного заходу спливає 18 квітня 2021 року.

Ухвалою суду від 24 березня 2021 року призначено повторну судово- медичну експертизу, на час розгляду клопотання експертиза не проведена.

Відповідно до частини третьої ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобовязаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування судом запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Відповідно до частини четвертої цієї ж статті до спливу продовженого строку суд зобовязаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, мотивуючи тим, що вони обгрунтовано обвинувачуються у скоєнні тяжкого злочину, перебуваючи на свободі можуть переховуватись від суду, можуть чинити тиск на свідків, скоїти інше кримінальне правопорушеня, ризики, які існували під час обрання запобіжного заходу не зменшились та не відпали.
Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_7 заперечували проти продовження запобіжного заходу обвинуваченому у виді тримання під вартою.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_6 заперечували проти продовження запобіжного заходу обвинуваченому у виді тримання під вартою, мотивуючи тим, що ризики, на які вказав прокурор є необгрунтованими, обвинувачений не має наміру переховуватись від суду та впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, вважали, що запобіжний захід у виді домашнього арешту буде достатнім для запобігання наявним ризикам.
Метою застосування запобіжного заходу відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Судом неодноразово продовжувався обвинуваченим запобіжний захід у виді тримання під вартою. При цьому враховувалися тяжкість кримінального правопорушення у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , вагомість наявних доказів вчинення ними даного кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання їх винуватим у вчиненні злочину, вік обвинувачених, стан його здоров`я, міцність соціальних зв`язків.

На даний час ці обставини не змінилися, існує реальний ризик вчинення обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 іншого кримінального правопорушення і можливості обвинувачених переховуватися від суду, впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, які підтримували з обвинуваченим ОСОБА_4 дружні стосунки. З плином часу ці ризики послаблюються, але суд враховує, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинувачується у заподіянні потерпілому ОСОБА_8 умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, вчиненого групою осіб та у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть потерпілого. Ці обставини вказують на те, що послаблення ризиків не сягнуло того рівня, який би дозволив застосувати більш м`який запобіжний захід. Тож на переконання суду існують ризики щодо обох обвинувачених переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, можливості скоїти інший злочин, зазначені ризикивиправдовують подальше тримання обвинувачених під вартою, а тому суд приходить до висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на два місяці. Підстав для скасування запобіжного заходу або заміни його на більш м`який суд не вбачає.

Керуючись ст.178, 183, 331 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою на два місяці до 18 червня 2021 року( включно).

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою на два місяці до 18 червня 2021 року( включно)

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченим та для відому та виконання направити Начальнику СіЗо № 31 м.Чернігова.

Головуючий суддя ОСОБА_1