Справа № 352/1961/18
Провадження № 1-кп/352/28/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2021 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

захисника ОСОБА_10 ,

потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

законних представників потерпілих ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську кримінальне провадження з обвинувальним актом внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000365 від 30.07.2018 р. по обвинуваченню :

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , не працюючого, одруженого, з середньою спеціальною освітою, українця, громадянки України, не військовозобов`язаного, депутатам не обирався, якому пам`ятку про його права та обов`язки вручено під розписку, раніше судимого : 02.12.2010 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі; 08.05.2014 р. Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області за ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до покарання у виді 6 місяців арешту, покарання відбув повністю;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,-

в с т а н о в и в :

підсудний ОСОБА_9 , за попередньою змовою групою осіб, повторно вчинив відкрите викрадення чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілих та із погрозою застосування такого насильства.

Вказаний злочин підсудний вчинив при таких обставинах:

30 липня 2018 р. приблизно о 13 год. 30 хв. ОСОБА_9 , маючи незняті та не погашені у встановленому законом порядку судимості за вчинення корисливих злочинів за попередньою змовою із засудженим ОСОБА_15 , матеріали кримінального провадження щодо якого були виділені в окреме провадження та обвинувальний вирок про обвинувачення останнього за ст. 186 ч. 2 КК України вступив в законну силу, прибули до території новобудови, яка розташована неподалік вул. Набережна в с. Клузів, Тисменицького району. Зайшовши в приміщення новобудови засуджений ОСОБА_15 побачив там неповнолітніх ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , яких запідозрив у пошкодженні шляхом підпалу його особистих речей. Для з`ясування обставин знищення його майна, засуджений ОСОБА_15 схопив останніх за верхній одяг та привів до обвинуваченого ОСОБА_9 , який перебував у одній із кімнат другого поверху приміщення новобудови.

В подальшому, засуджений ОСОБА_15 утримував неповнолітніх ОСОБА_12 та ОСОБА_11 за верхній одяг, і таким чином позбавивши їх можливості втечі, а обвинувачений ОСОБА_9 , почергово наніс останнім кулаком правої руки серії ударів в область обличчя та тулуба, чим спричинив їм фізичну біль.

Діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою відкритого викрадення чужого майна, обвинувачений ОСОБА_9 за попередньою змовою із засудженим ОСОБА_15 , вирішили заволодіти майном неповнолітніх ОСОБА_12 та ОСОБА_11 . Продовжуючи виконання свого неправомірного умислу, спрямованого на відкрите викрадення чужого майна, засуджений ОСОБА_15 , переслідуючи корисливий мотив, прагнучи незаконно збагатитись із погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я в момент його спричинення, повторно, відкрито заволодів мобільним телефоном неповнолітнього потерпілого ОСОБА_12 марки «LENOVO» мод. «A-5600», в корпусі чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 , вартістю 1850 грн., в комплекті із картою пам`яті марки «Micro-SD» із маркуванням «Kingston» , з об`ємом пам`яті 16 Gb, пром. № 31608-005.A00LF вартістю 159 грн., та сім картою оператора мобільного зв`язку «Vodafone UA» вартістю 40 грн. та грошима в сумі 102 гривні, чим спричинив матеріальну шкоду на загальну суму 2 151 грн.

Доводячи до кінця свої неправомірні наміри, ОСОБА_9 , діючи умисно, за попередньою змовою та об`єднаним умислом із ОСОБА_15 , з метою відкритого викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, прагнучи незаконно збагатитись, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я в момент його спричинення заволодів мобільним телефоном ОСОБА_11 марки «Xiomi» мод. «Note 4x», в корпусі сірого кольору, ІМЕІ: НОМЕР_2 , вартістю 4 350 грн. та рюкзаком марки «Стаф» чорно-зеленого кольору, вартістю 500 грн., які в подальшому передав ОСОБА_15 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на загальну суму 4 850 грн.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_9 , свою вину у вчиненні пред`явленого йому в обвинувальному акті злочину заперечив повністю і дав суду показання, про те, що мобільними телефонами марки «LENOVO» та марки «Xiomi», грошовими коштами в сумі 102 грн. та рюкзаком, які належали потерпілим, відкрито заволодів засуджений ОСОБА_15 . Він жодних неправомірних дій щодо відкритого заволодіння майном неповнолітніх потерпілих не вчиняв, а натомість намагався припинити протиправні дії ОСОБА_15 , який був роздратований пошкодженням його майна і вів себе надто агресивно. З яких причин останні та засуджений ОСОБА_15 його оговорюють йому невідомо. Підсудний просить суд суворо його не карати та при призначенні покарання врахувати його вкрай незадовільний стан здоров`я.

Незважаючи на повне заперечення обвинуваченим ОСОБА_9 своєї вини у пред`явленому йому обвинуваченні, його вина доводиться й іншими зібраними по даному кримінальному провадженні та дослідженими в судовому засіданні доказами.

Допитаний в судовому засіданні неповнолітній потерпілий ОСОБА_12 дав суду показання про те, що 30.07.2018 р. приблизно в обідню пору, він разом з потерпілим ОСОБА_11 та їхнім знайомим ОСОБА_16 перебували першому поверсі закинутої новобудови розташованої в с. Клузів поблизу залізнодорожного мосту. В цей час вони побачили, як ОСОБА_9 та ОСОБА_15 перейшли полотно колії і направилися в їхню сторону. Будучи наляканим, ОСОБА_17 почав кричати, що це йде «Діма» і нічого не пояснюючи втік з приміщення новобудови. Зайшовши до середини приміщення новобудови ОСОБА_9 та ОСОБА_15 почали кричати на них, намагаючись з`ясувати мету їхнього перебування в приміщенні новобудови, після чого обвинувачений почав наносити їм удари рукою в ділянку обличчя та тулоба. Від нанесених ОСОБА_9 тілесних ушкоджень у нього з носа потекла кров. Після цього обвинувачений наказав їм піднятися на другий поверх новобудови та сісти на підвіконник. Тут підсудний продовжуючи залякувати їх фізичною розправою, почав обшукувати ОСОБА_11 та виявивши у нього мобільний телефон марки «Xiomi» і рюкзак, відкрито заволодів ними. В подальшому викрадений у ОСОБА_11 рюкзак він передав ОСОБА_15 , а мобільний телефон привласнив. Після цього, ОСОБА_9 відшукавши на підлозі кусок битого скла, за допомогою якого розрізав перебуваючий на шиї останнього шнурок, на який було вмонтовано дерев`яний хрестик та вважаючи його цінним, привласнив собі. В цей час ОСОБА_15 відшукав у нього в кишені брюк мобільний телефон марки «LENOVO» та грошову готівку в сумі 102 грн., які забрав собі. Продовжуючи свої неправомірні дії, ОСОБА_9 схопив його за шию та намагався скинути на землю з вікна другого поверху новобудови, проте його неправомірні дії припинив ОСОБА_15 . Після цього останній зловив його за шию та намагався скинути його в утворене провалля між другим та першим поверхом, а ОСОБА_9 наніс ОСОБА_11 удар рукою в грудну клітку від якого в потерпілого трапився серцевий напад. ОСОБА_11 просив обвинуваченого припинити його побиття, проте ОСОБА_9 не звертаючи уваги на прохання потерпілого наніс йому ще декілька ударів в ділянку спини. В подальшому обвинувачений та ОСОБА_15 вивели їх на вулицю та погрожуючи фізичною розправою, примусили їх на протязі тридцяти хвилин відшукати їхнього знайомого ОСОБА_18 , оскільки вважали, що саме він шляхом підпалу знищив майно ОСОБА_15 . Після виконання їхньої вимоги останні пообіцяли повернути викрадене у нього та ОСОБА_11 майно. Проте коли вони через деякий час повернулися до вищевказаної новобудови, то ні ОСОБА_15 , ні ОСОБА_9 там не виявили, а тому про скоєний злочин повідомили батьків та поліцію. Просив суд покарати обвинуваченого суворо.

Законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_14 дала суду показання про те, що 30.07.2018 р. приблизно 14 год. 30 хв. їй на роботу передзвонив батько її неповнолітнього сина та повідомив про обставини скоєного неправомірного діяння щодо останнього. Після цього вона зателефонувала в поліцію та повідомила про злочин. Вечором того ж дня вона довідалася, що злочин скоїли обвинувачений ОСОБА_9 та засуджений ОСОБА_15 . Жодних вибачень та жодних відшкодувань заподіяних злочином збитків обвинувачений ОСОБА_9 не провів, натомість заперечуючи свою очевидну вину, веде себе зухвало. Просила суд покарати обвинуваченого суворо.

Допитаний в судовому засіданні неповнолітній потерпілий ОСОБА_11 та його законний представник ОСОБА_13 , дали суду показання в яких повністю підтвердили покази попереднього потерпілого ОСОБА_12 та його законного представника ОСОБА_14 .

Оцінюючи показання потерпілих та їх законних представників, суд надає їм віри, оскільки вони є послідовними, узгоджуються між собою та знаходяться в об`єктивному зв`язку із матеріалами кримінального провадження, стверджуються іншими об`єктивними доказами. При цьому судом не встановлено жодних обставин, які б свідчили про наявність у потерпілих чи їх законних представників будь-якого мотиву обмовити обвинуваченого.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_9 вчиненні злочину також доведена:

протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 30.07.2018 р. згідно якого прийнято заяву від законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_13 , про те, що 30.07.2018 р. приблизно о 15 год. двоє невідомих осіб відкрито заволоділи майном її сина ОСОБА_11 , а саме мобільним телефоном марки «Xiomi» мод. «Note 4x», рюкзаком марки «Стаф» чорного кольору з ремнем (а.с. 181, т. 2);

протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 30.07.2018 р. згідно якого прийнято заяву від законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_19 , про те, що 30.07.2018 р. приблизно о 15 год. в с. Клузів поблизу вул. Набережна двоє невідомих осіб відкрито заволоділи майном його сина ОСОБА_12 , а саме мобільним телефоном марки «LENOVO» мод. «A-5600» та грошовими коштами в сумі 102 грн. (а.с. 182 т. 2);

протоколом огляду місця події від 30.0.2018 р., згідно якого проведено огляд території новобудови, яка розташована в АДРЕСА_3 . Прохід до описаного будинку здійснюється зі сторони пролягання вулиці Тролейбусна при подальшому проході через територію ГБК та залізнодорожне полотно Івано-Франківської дистанції колії з подальшим проходом вздовж полотна по польовому масиву по втоптаній трав`яній стежці по відношенню до якої новобудова знаходиться з лівої сторони. По периметру новобудова не огороджена, безпосередньо проїзд до неї здійснюється вільним доступом. Новобудова являє собою двоповерхову цегляну споруду. Зовнішні двері та зовнішні вікна відсутні. Вхід в новобудову здійснюється зі сторони трав`яної доріжки через дверний прохід та веранду. Будь-яка господарська діяльність відсутня, для проживання не придатна. Міжкімнатні двері в новобудові відсутні, переміщення по внутрішній частині здійснюється вільним доступом. Периметр прилеглої ділянки новобудови проросший трав`яним покриттям, в приміщенні новобудови наявні залишки будівельних матеріалів та побутового сміття (а.с. 183-184, т. 2);

протоколом огляду місця події від 30.07.2018 р., згідно якого проведено огляд прибудинкової території будинку АДРЕСА_4 . Проїзд до місця безпосереднього огляду здійснюється як зі сторони вулиці Целевича так зі сторони перехрестя вулиці Тролейбусна та Хіміків. На вказаній ділянці на відстані 3 м. від лівого краю проїзної частини вул. Хімікв при здійсненні огляду від вул. Целевича в лежачому стані на землі виявлено громадянина, який представився ОСОБА_9 . На плечах вказаного громадянина виявлено рюкзак чорного кольору, а також сумку типу барсетка. В барсетці виявлено копію паспорта на ім`я ОСОБА_9 . На землі з лівої сторони від вказаного чоловіка виявлено мобільний телефон марки «LENOVO» в корпусі чорного кольору. При відкритті задньої кришки мобільного телефону встановлено його серійний номер № НОМЕР_3 , мод. «A-5600», ІМЕІ: НОМЕР_1 . Також у відповідному слоті виявлено картку пам`яті марки «Micro-SD» із маркуванням «Kingston» , з об`ємом пам`яті 16 Gb (а.с. 185-186, т. 2);

протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 31.07.2018 р., в ході якого неповнолітній потерпілий ОСОБА_12 в присутності законного представника впізнав особу зображену на фотознімку № 3 як ОСОБА_9 , і вказав, що саме ця особа наносила йому тілесні ушкодження в приміщені новобудови (а.с. 192-195, т. 2);

протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 31.07.2018 р., в ході якого неповнолітній потерпілий ОСОБА_11 в присутності законного представника впізнав особу зображену на фотознімку № 1 як ОСОБА_9 , і вказав, що саме ця особа наносила йому тілесні ушкодження в приміщені новобудови (а.с. 196-199, т. 2);

протоколом проведення слідчого експеременту із застосуванням відеозапису від 02.08.2018 р. вбачається, що з метою перевірки та уточнення відомостей щодо обставин злочину вчиненого обвинуваченим ОСОБА_9 та засудженим ОСОБА_15 було проведено слідчий експеремент з участю останнього, понятих, із застосуванням технічного засобу фіксації цифрової камери-відеореєстратора № 801-01-001646. Під час розгляду провадження у суді в присутності всіх учасників судового розгляду було відтворено відеофайл із записом слідчого експеременту, який міститься на «CD» диску, доданого до протоколу. З оглянутого відеозапису видно, як засуджений ОСОБА_15 послідовно, чітко та впевнено вказує на місце вчинення протиправних дій, на обставини та спосіб їх вчинення за попередньою змовою з обвинуваченим ОСОБА_9 . Відомості щодо обставин, встановлених слідчим експерементом, які зазначені в протоколі, повністю відповідають відеозапису слідчого експеременту та узгоджуються з іншими доказами, здобутими в судовому засіданні. Жодних зауважень чи заперечень стосовно проведеного слідчого експеременту зі сторони обвинуваченого, а в подальшому і в його захисника не було (а.с. 200-205, т. 2);

протоколом проведення слідчого експеременту із фототаблицями від 10.09.2018 р. в с. Клузів по вул. Набережна, Тисменицького району, за участю неповнолітнього потерпілого ОСОБА_11 та його законного представника ОСОБА_13 , згідно якого потерпілий детально розповів про обставини вчинення на закинутій новобудові обвинуваченим ОСОБА_9 неправомірних дій щодо нього (а.с. 206-214, т. 2);

протоколом проведення слідчого експеременту із фототаблицями від 10.09.2018 р. в с. Клузів по вул. Набережна, Тисменицького району, за участю неповнолітнього потерпілого ОСОБА_12 та його законного представника ОСОБА_14 , згідно якого потерпілий детально розповів про обставини вчинення на закинутій новобудові обвинуваченим ОСОБА_9 неправомірних дій щодо нього (а.с. 215-222, т. 2);

протоколом пред`явлення речей для впізнання від 31.07.2018 р., в ході якого неповнолітній потерпілий ОСОБА_11 за участю його законного представника ОСОБА_13 впізнав серед пред`явлених йому речей належний йому мобільний телефон який розміщений під номером 1 - марки «Xiomi» мод. «Note 4x», в корпусі сірого кольору, ІМЕІ 1 : НОМЕР_2 , ІМЕІ 2 : НОМЕР_4 , вилучений під час проведення огляду місця події від 30.07.2018 р. (а.с. 223-225, т. 2);

протоколом пред`явлення речей для впізнання від 01.08.2018 р., в ході якого неповнолітній потерпілий ОСОБА_19 за участю його законного представника ОСОБА_12 впізнав серед пред`явлених йому речей належний йому мобільний телефон який розміщений під номером 2 марки «LENOVO» мод. «A-5600», в корпусі чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 , вилучений під час проведення огляду місця події від 30.07.2018 р. (а.с. 226-228, т. 2);

копією вироку Тисменицького районного суду, Івано-Франківської області, від 25.04.2019 р., який вступив в законну силу, згідно з яким ОСОБА_15 засуджено за ст. 186 ч. 2 КК України.

Разом з тим, суд критично оцінює показання обвинуваченого ОСОБА_9 про те, що він жодних неправомірних дій щодо потерпілих не вчиняв та не вступав у попередню змову з засудженим ОСОБА_15 , спрямовану на відкрите заволодіння майном потерпілих, а натомість намагався припинити протиправні дії останнього, що по даному факту потерпілі, їх законні представники та і сам ОСОБА_15 його оговорює, а вилучений у нього під час огляду місця події належний потерпілому ОСОБА_19 мобільний телефон марки «LENOVO» мод. «A-5600», в корпусі чорного кольору, йому підкинули працівники поліції, оскільки його покази в цій частині є нечіткими, суперечливими та спростовуються наведеними вище доказами в їх сукупності, а тому суд їх розцінює як такими, що спрямовані на ухилення від кримінальної відповідальності за скоєне. Дані твердження обвинуваченого ОСОБА_9 спростовуються вищезазначеними допитаних в суді потерпілих та їх законних представників в достовірності показань яких суд не має підстав сумніватися, так як вони відповідають встановленим судом обставинам справа і підтверджуються іншими доказами.

Таким чином, оцінивши та проаналізувавши здобуті в судовому засіданні всі докази по даному кримінальному провадженню їх сукупності з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, суд приходить до переконання, що дії ОСОБА_9 правильно кваліфіковано за ст. 186 ч. 2 КК України, так як він за попередньою змовою групою осіб, повторно вчинив відкрите викрадення чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілих та із погрозою застосування такого насильства.

У ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 р. «Про виконання рішеньта застосування практики Європейського суду з прав людини» (далі Суд) передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».

При цьому суд обгрунтовано посилається на практику Європейського суду з прав людини, який у своєму рішенні у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Приймаючи до уваги практику Європейського суду з прав людини, суд при призначенні покарання обвинуваченому, відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує характер і ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що покарання має бути необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, як і те, що згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

До обтяжуючих відповідальність підсудного обставин суд відносить вчинення ним злочину щодо малолітнього.

Пом`якшуючі відповідальність підсудного обставини судом не встановлено.

Крім того, вирішуючи питання про призначення підсудному покарання, суд враховує думку потерпілих та їх законних представників щодо суворості міри покарання, яку слід призначити ОСОБА_9 , а також приймає до уваги і те, що обвинувачений на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває; має незадовільний стан здоров`я внаслідок захворювання на хронічний гепатит С; не працюючи веде паразитичний спосіб життя; має постійне місце проживання за яким характеризується посередньо; одружений, однак утриманці відсутні; його поведінку до і після вчинення злочину, відношення до вчиненого злочину, а також вчинення ним тяжкого злочину під час незнятої та непогашеної судимості, що свідчить про те, що останній належних висновків не зробив і знову вчинив тяжкий злочин, тобто є особою із низьким рівнем соціальної зрілості, яка немає легального заробітку та міцних соціальних зв`язків, що створює передумови для подальшої його протиправної поведінки, .

Таким чином, беручи до уваги всі вищеперелічені обставини, дані про особу обвинуваченого, суд приходить до переконання, що для виправлення, перевиховання ОСОБА_9 та попередження скоєння ним нових злочинів, його слід ізолювати від суспільства, призначивши покарання у виді позбавлення волі.

На переконання суду, призначене покарання обвинуваченому ОСОБА_9 відповідає також принципу співрозмірності конкретного злочинного діяння, вчиненого ним, з покаранням призначеним останньому.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженню не заявлявся.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу обвинуваченому ОСОБА_9 слід залишити без змін у виді тримання під вартою,

Речові докази та судові витрати по даному кримінальному провадженні відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 342 -376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу обвинуваченому ОСОБА_9 залишити без змін - тримання під вартою, а строк відбуття покарання обчислювати з моменту фактичного затримання з 16.08.2019 р., зарахувавши при цьому термін його попереднього ув`язнення в строк відбуття покарання, виходячи з розрахунку, у відповідності до вимог ст. 72 ч. 5 КК України, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Окрім того, в строк відбуття покарання обвинуваченим ОСОБА_9 , зарахувати термін його попереднього ув`язнення в проміжок часу з 30.07.2018 р. по 02.08.2018 р., виходячи з розрахунку, у відповідності до вимог ст. 72 ч. 5 КК України, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Речові докази та судові витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженню не заявлявся.

На вирок протягом 30 днів з моменту його проголошення може бути подана апеляційна скарга до судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду через Тисменицький районний суд.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги, якщо така скарга не буде подана учасниками провадження у вказаний строк. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку суду вручити прокурору, захиснику та обвинуваченому негайно, після його проголошення.

Головуючий : ОСОБА_1