Справа № 953/7116/21
н/п 1-кс/953/3761/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" квітня 2021 р. Київський районний суд м. Харкова у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Київського районного суду м. Харкова клопотання прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000478 від 29.03.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
До Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000478 від 29.03.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, в якому він просить накласти арешт на нежитлову будівлю літ. В-1, веранда літ. в, загальною площею 302,8 кв. м, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності ОСОБА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 . Заборонити ОСОБА_4 , її представникам (у тому числі за довіреністю), іншим особам, у володінні, користуванні яких перебуває зазначене нерухоме майно, розпоряджатися ним будь-яким чином. Заборонити будь-яким державним реєстраторам органів державної реєстрації, приватним та державним нотаріусам, вчиняти будь-які дії, пов`язані із проведенням державної реєстрації (перереєстрації, поділу, виділу, тощо) права власності на зазначене нерухоме майно. Зобов`язати Державного реєстратора невідкладно внести відомості щодо обтяження до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Крім того, з метою забезпечення арешту майна, розгляд клопотання на підставі ч.2 ст.172 КПК України, просить проводити без повідомлення власників майна.
В обґрунтування клопотання зазначає, що відділом розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000478 від 29.03.2021 за ч. 3 ст. 190 КК України.
В ході досудового розслідування встановлено, що 29.03.2021 на адресу ГУНП в Харківській області надійшла заява від громадянки ОСОБА_4 про те, що в період часу з 01.08.2015 по 27.07.2017, ОСОБА_5 , під час оренди належного їй торговельного павільйону, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , без її дозволу було здійснено його добудову, за що останній самостійно визначив втрати від будівництва на суму 60000 доларів США, після чого, ввівши в оману заявницю стосовно необхідності сплати нею вказаних грошових коштів на його користь, обманним шляхом створив умови для подальшого укладення договору позики на вказану суму, зі строком повернення боргу 02.03.2021, утворивши грошове зобов`язання на його користь з боку ОСОБА_6 , в результаті не погашення якого на об`єкт нерухомості торговельний павільйон, розташований за адресою: АДРЕСА_1 було накладено арешт, на підставі відкритого виконавчого провадження.
Згідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта нежитлова будівля літ. В-1, веранда літ. в, загальною площею 302,8 кв. м, розташована за адресою: АДРЕСА_1 на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 . Крім того, 16.03.2021 Приватним виконавцем ОСОБА_7 внесено запис про обтяження зазначеного об`єкту нерухомості шляхом накладення арешту на майно.
10.04.2021 слідчим винесено постанову про визнання речовим доказом нежитлову будівлю літ. В-1, веранда літ. в, загальною площею 302,8 кв. м, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .
З метою виключення можливості протиправного розпорядження зазначеним об`єктом нерухомості, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , до моменту закінчення досудового розслідування та прийняття остаточного рішення по кримінальному провадженню, а також враховуючи те, що зазначене майно є предметом злочину, який вчиняється, з метою збереження речових доказів, необхідно накласти арешт на майно, а саме: нежитлову будівлею літ. В-1, веранда літ. в, загальною площею 302,8 кв. м, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .
Прокурор в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, клопотання просив задовольнити. Його неявка в судове засідання, відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.
Власник майна у судове засідання не викликався на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, з метою забезпечення арешту майна.
Враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося, що відповідає положенням ч. 4 ст. 107 КПК України.
Слідчий суддя, дослідивши надані докази, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, виходячи з наступного.
Слідчим суддею встановлено, та підтверджується витягом з ЄРДР №0000478 від 29.03.2021 р., що відділом розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000478 від 29.03.2021 за ч. 3 ст. 190 КК України, за заявою ОСОБА_4 .
Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта нежитлова будівля літ. В-1, веранда літ. в, загальною площею 302,8 кв. м, розташована за адресою: АДРЕСА_1 на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 .
16.03.2021 Приватним виконавцем ОСОБА_7 внесено запис про обтяження зазначеного об`єкту нерухомості шляхом накладення арешту на майно.
Постановою слідчого від 10.04.2021 року, нежитлову будівлю літ. В-1, веранда літ. в, загальною площею 302,8 кв. м, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000478 від 29.03.2021.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу).
Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Стороною обвинувачення доведено, що зазначене в клопотанні сторони обвинувачення майно, має значення для забезпечення вказаного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно відповідає критеріям речових доказів, зазначеним у ст. 98 КПК України. Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вказаного майна в подальшому може перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України, сторона обвинувачення довела слідчому судді необхідність арешту цього майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000478 від 29.03.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України задовольнити частково.
Накласти арешт на нежитлову будівлю літ. В-1, веранда літ. в, загальною площею 302,8 кв. м, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 , заборонивши відчуження будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам, у тому числі приватним та державним нотаріусам, вчиняти будь-які реєстраційні (нотаріальні) дії пов`язані з відчуженням квартири, проведенням державної реєстрації (перереєстрації, поділу, виділу, тощо) права власності на зазначене нерухоме майно.
Відповідно до ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя -