Справа № 712/3857/21
Провадження №1- кс/712/2006/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про тимчасовий доступ до речей та документів

16 квітня 2021 року м. Черкаси

Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_4 про здійснення тимчасового доступу до речей і документів у кримінальному провадженні № 0002519 від 12.06.2020 року за ч.1 ст. 365-2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До суду звернулася слідчий Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 з клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів.

Клопотання обґрунтовується тим, що за даними матеріалів досудового розслідування до ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшла заява від ОСОБА_5 про те, що в провадженні ІНФОРМАЦІЯ_2 перебуває справа щодо фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 про визнання банкрутом. Провадження у справі про банкрутство розпочато на підставі ухвали господарського суду Черкаської області від 09 грудня 2010 року (справа №10/2456).

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 28 грудня 2010 року по вищевказаній справі призначено розпорядником майна арбітражного керуючого ОСОБА_7 (юридична адреса АДРЕСА_1 ) та відкрито процедуру розпорядження майна, що належить ОСОБА_6 .

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 21 липня 2011 року затверджено реєстр вимог кредиторів на загальну суму 4 952 939,76 грн.

Серед іншого майна, що належить ОСОБА_6 до складу ліквідаційної маси в межах проведення ліквідаційної процедури арбітражним керуючим ОСОБА_7 було також включено приміщення І, ІІ поверхів та підвалу гуртожитку по АДРЕСА_2 загальною площею 755,7 м2, що належать боржнику, ОСОБА_6 на підставі рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19 травня 2008 року.

Відповідно до протоколу проведення аукціону за методом зниження ціни з продажу нерухомого майна ФО СПД ОСОБА_6 від 08 січня 2013 року, затвердженого ліквідатором ФО СПД ОСОБА_6 ОСОБА_7 та організатором аукціону (ліцитатором) ОСОБА_8 ( АДРЕСА_3 РНОКПП НОМЕР_1 ) вищевказане майно в було виставлене на продаж як нежитлові приміщення, та продано за ціною 95 400 грн. Переможцем аукціону було визнано учасника аукціону ОСОБА_9 . На підставі протоколу проведення аукціону від 08 січня 2013 року було укладено договір купівлі-продажу нежитлових приміщень від 31 липня 2013 року відповідно до умов якого ОСОБА_6 від імені якої діє арбітражний керуючий ОСОБА_7 продала, а ОСОБА_9 купив нежитлові приміщення гуртожитку 2-го поверху №4-1, 4-2, загальною площею 77,5 кв.м., приміщення І-поверху №1-24, 2-5, 2-20, 2-8, 2-11, 1-9, 1-10, 1-11, 1-12, 1-22, 1-23, загальною площею 678,2 м.к.в. та підвалу №І, ІІ, ІІІ, IV, VI, VII, що знаходяться в АДРЕСА_2 , які згодом, відповідно до довідки КП « ІНФОРМАЦІЯ_3 » від 27 серпня 2018 року ним було відчужено.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» усі види майнових активів ( майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або повного господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлення в ході ліквідаційної процедури, включаються до складу ліквідаційної маси, за винятком об`єктів житлового фонду, в тому числі гуртожитків, дитячих дошкільних закладів та об`єктів комунальної інфраструктури, які в разі банкрутства підприємства передаються в порядку, встановленому законодавством, до комунальної власності відповідних територіальних громад.

Відповідно до інформації, що надана КП « ІНФОРМАЦІЯ_4 » від 07.05.2019 року станом на дату продажу приміщення гуртожитку 2-го поверху №4-1, 4-2, загальною площею 77,5 кв.м., приміщення І-поверху №1-24, 2-5, 2-20, 2-8, 2-11, 1-9, 1-10, 1-11, 1-12, 1-22, 1-23, загальною площею 678,2 м.кв. та підвалу №І, ІІ, ІІІ, IV, VI, VII, що знаходяться в АДРЕСА_2 в його складі були житлові приміщення загальною площею 283,5 кв.м. по першому поверху. Також даний об`єкт нерухомого майна віднесено до житлового фонду. Тобто арбітражний керуючий ОСОБА_7 навмисно, зловживаючи своїми службовими повноваженнями арбітражного керуючого, з метою отримання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, достовірно знаючи про те, що приміщення І,ІІ поверхів та підвалу гуртожитка по АДРЕСА_2 відносяться до житлового фонду та мають житлові приміщення, включив їх до складу ліквідаційної маси в межах проведення ліквідаційної процедури ФО СПД ОСОБА_10 , затвердив результати проведення аукціону з їх продажу як нежитлові, з істотним зниженням ринкової вартості, уклав договір купівлі-продажу вищевказаного майна як нежитлового, чим завдав істотної шкоди ОСОБА_6 , державним та громадським інтересам.

31.07.2013 державним нотаріусом ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_11 посвідчено договір купівлі-продажу нежитлових приміщень №4-1, 4-2, загальною площею 77,5 кв.м., приміщення І-поверху №1-24, 2-5, 2-20, 2-8, 2-11, 1-9, 1-10, 1-11, 1-12, 1-22, 1-23, загальною площею 678,2 м.к.в. та підвалу №І, ІІ, ІІІ, IV, VI, VII, що знаходяться в АДРЕСА_2 , відповідно до якого арбітражний керуючий ОСОБА_7 , який діяв в інтересах ОСОБА_6 , як представник продавця продав відповідно до пункту 9 даного Договору нежитлові приміщення.

У відповідності до відповіді на звернення заступник міського голови з питань діяльності виконавчих органів влади ОСОБА_12 у своєму листі №9423-01-2 від 05.06.2019 вказала, що за наявною інформацією у ІНФОРМАЦІЯ_6 будівля по АДРЕСА_2 є гуртожитком та обліковується у реєстрі гуртожитків, які розташовані на території міста Черкаси. Вищевказаний гуртожиток у власність територіальної громади міста Черкаси не передавався та на обслуговуванні комунальних підприємства міста не перебуває.

У відповідності до протоколу проведення аукціону за методом зниження ціни з продажу нерухомого майна ФО СПД ОСОБА_6 від 08 січня 2013 року вказано, що вказані приміщення гуртожитку №4-1, 4-2, загальною площею 77,5 кв.м., приміщення І-поверху №1-24, 2-5, 2-20, 2-8, 2-11, 1-9, 1-10, 1-11, 1-12, 1-22, 1-23, загальною площею 678,2 м.к.в. та підвалу №І, ІІ, ІІІ, IV, VI, VII, що знаходяться в АДРЕСА_2 віднесені до нежитлових приміщень.

Разом з тим у відповідності до даних КП « ІНФОРМАЦІЯ_3 » приміщення гуртожитку АДРЕСА_4 , загальною площею 77,5 кв.м., приміщення І-поверху №1-24, 2-5, 2-20, 2-8, 2-11, 1-9, 1-10, 1-11, 1-12, 1-22, 1-23, загальною площею 678,2 м.к.в. та підвалу №І, ІІ, ІІІ, IV, VI, VII, що знаходяться в АДРЕСА_2 віднесені до житлового фонду.

Будучи допитаною в якості потерпілої ОСОБА_5 вказала, що з 2005 року вона займається приватним підприємництвом. Спочатку вона була зареєстрована як фізична особа-підприємець та займалась купівлею-продажем непродовольчих товарів, мала своє турагенство, СТО. Крім цього нею було придбано у ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_7 » частину жилих приміщень в гуртожитку, що розташований в АДРЕСА_2 , та у колишнього очільника кредитної спілки « ІНФОРМАЦІЯ_8 » було придбано житлові приміщення, що розташовані в АДРЕСА_5 . В центрі приміщення в гуртожитку, вона здавала в оренду, а по вулиці Орджонікідзе приміщення просто стояли, не експлуатувались. У 2008 році курс долара значно зріст з 4 гривень до 12 гривень, нагрянула криза, і для неї, як для підприємця настали важкі часи.

Провадження у справі про банкрутство розпочато на підставі ухвали господарського суду Черкаської області від 09 грудня 2010 року (справа №10/2456).

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 28 грудня 2010 року по вищевказаній справі призначено розпорядником майна арбітражного керуючого ОСОБА_7 (юридична адреса АДРЕСА_1 ) та відкрито процедуру розпорядження майна, що належить ОСОБА_6 .

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 21 липня 2011 року затверджено реєстр вимог кредиторів на загальну суму 4 952 939,76 грн.

Майже всі борги ОСОБА_6 погасила самостійно, окрім податкової. Усі довідки про сплату боргів самостійно вона подавала до суду, і вони містяться при матеріалах справи. ОСОБА_6 особисто знала ОСОБА_7 , та коли його призначили арбітражним керуючим то цілком довірилась йому, бо він запевнив, що все буде добре.

В 2018 році її чоловікові прийшла постанова державного виконавця по відкриття провадження, в якій йшлось про якийсь борг, і що її чоловік ОСОБА_13 винен якісь кошти. Не було зрозуміло, що це за борг. ОСОБА_5 та чоловік поїхали в ДВС та дізнались, що арбітражний керуючий ОСОБА_7 від її імені подав до Соснівського районного суду м. Черкаси про стягнення з її чоловіка боргу. Державний виконавець показав матеріали. ОСОБА_5 була дуже здивована, бо на такі дії вона арбітражного керуючого не уповноважувала, та після цього вона стала розбиратись як в неї справи йдуть по погашенню ОСОБА_7 її боргів. Через численні запити, вона дізналась, що житлові приміщення гуртожитків продані як нежитлові. По такій смішній ціні, що це просто даром віддане, окрім цього, якби було продати ці приміщення по їх нормальній ціні, то суми вистачило повністю, щоб погасити усі борги.

Сам ОСОБА_7 уникає прямих розмов, він до останнього запевняв, що ці приміщення зареєстровані за ОСОБА_5 .. Коли ОСОБА_5 дізналась про незрозумілу ситуацію із цими приміщеннями, то стала звертатись в усі організації, які тільки могла звернутись, щоб їй допомогли. Однак за два роки результату ефективного це не принесло.

Слідчий у клопотанні зазначає, що з метою з`ясування істини у даній справі, виникла необхідність у ознайомленні із матеріали судової справи №10/2456, яка знаходиться в ІНФОРМАЦІЯ_9 ( АДРЕСА_6 ), про неплатоспроможність фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 з можливістю вилучення завірених належних чином копій документів, що стосуються проведення аукціону та продажу об`єктів нерухомості, належним ОСОБА_6 по АДРЕСА_2 та по АДРЕСА_5 . Оскільки незрозумілим є, як із реалізації приміщень, які належали потерпілій ОСОБА_5 не вистачило коштів для погашення заборгованостей.

У судове засідання слідчий не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд клопотання без її участі. Заявлені вимоги підтримала в повному обсязі.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Положеннями ст.132 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Таким чином, слідчий суддя зобов`язаний перевіряти наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, врахувати докази на підтвердження обставин, викладених у клопотанні, які мають бути надані ініціатором клопотання.

Рішенням Ради суддів України № 12 від 04 лютого 2016 року передбачено, що у разі звернення слідчого за погодженням з прокурором чи прокурора із клопотанням про надання тимчасового доступу до матеріалів справи відповідної судової юрисдикції слідчий суддя вправі надати тимчасовий доступ лише для ознайомлення з матеріалами справи, виготовлення їх копій, виписки. Вилучення матеріалів судових справ не допускається. При цьому, у виняткових випадках для проведення судових експертиз із матеріалів судових справ можуть вилучатися лише оригінали документів, які існують в одному екземплярі або якщо отримати інший екземпляр неможливо, з одночасною заміною вилученого документа його копією.

Так, звертаючись до слідчого судді з указаним клопотанням про здійснення тимчасового доступу до матеріалів судової справи № 10/2456, яка перебуває у володінні ІНФОРМАЦІЯ_2 , слідчим не долучено до матеріалів клопотання доказів про те, на якій стадії судового розгляду знаходиться указана вище справа та чи закінчено провадження по ній.

З огляду на викладене, надання тимчасового доступу слідчому до матеріалів вищевказаної господарської справи може бути розцінене як втручання в здійснення правосуддя судом та необґрунтований тиск на суд.

Керуючись ст.ст. 110, 163-165, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання слідчого Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_4 про здійснення тимчасового доступу до речей і документів у кримінальному провадженні № 0002519 від 12.06.2020 року за ч.1 ст. 365-2 КК України відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1