№ 236/2675/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2021 року м. Слов`янськ

Колегія суддів Слов`янського міськрайонного суду Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 , суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі:

секретарів судового засідання - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

прокурорів - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

потерпілої ОСОБА_11 ,

обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

захисників - ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі за допомогою звуко- та відеозаписувальних технічних засобів в залі № 3 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області матеріали кримінального провадження внесеному в ЄРДР за № 0000655 від 24.06.2017 року за обвинуваченням:

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ростов на Дону Російської Федерації, росіянина, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, який мешкає по АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) 06.09.1993 року Слов`янським районним судом Донецької області за ч. 3 ст. 81 КК України в редакції 1960 року до 7 років позбавлення волі; 10.06.2000 року звільнений за відбуттям строку покарання; 2) 28.09.2001 року Слов`янським міським судом Донецької області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 194, ч. 1 ст. 262, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 357 КК України до 6 років позбавлення волі; 08.01.2002 року ухвалою Донецького апеляційного суду вирок змінено,- засуджений за ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі; 3) 09.10.2002 року Слов`янським міським судом Донецької області за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 262, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 194 КК України до 6 років позбавлення волі; 4) 20.09.2004 року Кіровським міським судом Донецької області по ст. 391 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; 20.03.2008 року звільнений за відбуттям строку покарання; 5) 25.02.2010 року Слов`янським міським судом Донецької області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 194 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі; 20.06.2011 року звільнений за відбуттям строку покарання; 6) 25.12.2012 року Слов`янським міським судом Донецької області за ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України до 5 років 5 місяців позбавлення волі; 25.04.2017 року звільнений за відбуттям строку покарання; 7) 05.12.2018 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч. 2 ст. 115 КК України,-

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Донецьк, українця, громадянина України, з середньо - спеціальною освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, який не має постійного місця проживання та реєстрації, раніше судимого: 1) 21.09.2009 року Микитівським районним судом м. Горлівки за ч. 2 ст. 263 КК України до 120 годин громадських робіт; 2) 11.02.2011 року Микитівським районним судом м. Горлівки за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі; на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки; 3) 25.12.2012 року Микитівським районним судом м. Горлівки за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано не відбуте покарання за вироком від 11.02.2011 року, та остаточно до відбуття 3 роки позбавлення волі; 25.09.2015 року звільнений за відбуттям строку покарання, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч. 2 ст. 115 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

В період часу приблизно з 20 год. 00 хв 23 червня 2017 року по 00 год. 26 хв. 24 червня 2017 року, більш точного часу під час судового засідання не встановлено, в приміщенні кухонної кімнати будинку АДРЕСА_2 , між перебуваючими у стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_12 і ОСОБА_13 з одного боку та ОСОБА_16 з іншого, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, трапився конфлікт. Під час конфлікту ОСОБА_12 , діючи сумісно і узгоджено, групою осіб з ОСОБА_13 , з метою умисного протиправного позбавлення життя ОСОБА_16 , розуміючи, що в результаті їх злочинних дій може наступити смерть останнього, і бажаючи настання таких наслідків, нанесли ряд ударів з великою силою, загальна кількість яких під час судового слідства не встановлено, а саме кулаками рук, ногами, взутими у взуття, та дерев`яною ніжкою від стільця по особливо важливому життєвому органу - голові ОСОБА_16 та по його тілу, спричинивши тим самим потерпілому: крововилив під тверду мозкову оболонку лівої півкулі головного мозку, що відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя; переломи 3,4,5 ребер з права та 6,7,8 ребер зліва по середньо-ключичним лініям, ріжка під`язикової кістки з права з крововиливом, що відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості; переломи кісток носу, що відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; гематому та синець скронево -тім`яно - потилочної області зліва, синці м`яких тканин: спинки носа, лівої половини обличчя, лівої вушної раковини, правої щоки, підборіддя, передньої і правої поверхонь шиї, передньої і бічних поверхонь грудної клітини, зовнішньої поверхні лівої руки і тильної поверхні лівої кисті, передньої поверхні черевної стінки, обох клубових областей, передньої зовнішньої поверхні лівого стегна, задньої поверхні правого передпліччя; дрібноточечні крововиливи у сполучну оболонку очей, що відносяться до легких тілесних ушкоджень. А також з невеликою силою нанесли вісім ударів ножем, спричинивши потерпілому: різану рану тім`яної ділянки зліва, колото-різану рану лівої вушної раковини, п`ять колото-різаних ран задньо - внутрішньої поверхні лівого передпліччя та колото-різану рану тильної поверхні лівої кисті, що відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

ІНФОРМАЦІЯ_3 від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_16 помер на місці.

Причиною смерті ОСОБА_16 стала відкрита комбінована травма тіла з пошкодженнями кісток скелету, крововиливом під тверду мозкову оболонку, множинними синцями та різаними ранами тіла, що ускладнилась набряком головного мозку та легень. Між травмами та настанням смерті потерпілого мається прямий причинний зв`язок.

Обвинувачений ОСОБА_12 свою провину за п.12 ч. 2 ст. 115 КК України не визнав, вказав, що визнає провину в скоєному за кваліфікацією за ч.2 ст. 121 КК України, оскільки він не мав наміру вбивати ОСОБА_16 . Додатково вказав, що до 23 червня 2017 року потерпілого ОСОБА_16 він не знав. Він з ОСОБА_17 та ОСОБА_13 23 червня 2017 року в місті Лиман разом вживали алкогольні напої, перебували вдома у ОСОБА_18 по АДРЕСА_3 . Під час вживання горілки ОСОБА_17 повідомила, що ОСОБА_16 її зґвалтував та у нього залишилися її речі. Після чого, він разом з ОСОБА_17 та ОСОБА_13 пішли на галявину, це було в обідній час. Вони там продовжили вживати алкогольні напої. У ОСОБА_18 випили приблизно пляшку горілки ємністю один літр, та на галявині випили приблизно пляшку горілки, також один літр. ОСОБА_17 повідомила, що неподалік живе ОСОБА_16 та у нього залишились її речі, запропонувала всім піти до нього. Приблизно о шостій годні вечора, вони направились до місця мешкання ОСОБА_16 за адресою буд. АДРЕСА_2 . Коли прийшли, ОСОБА_16 дома не було, вони залишились у дворі будинку, зустріли ОСОБА_19 з його товаришем ОСОБА_20 . Всі п`ятеро пішли на галявину біля будинку ОСОБА_16 та вживали там спиртні напої. ОСОБА_17 також жалілася, що ОСОБА_16 її зґвалтував, що треба піти з ним розібратися. ОСОБА_21 проживав в домі ОСОБА_16 , запропонував піти у дім, вони всі пішли до нього, ОСОБА_16 ще не було. ОСОБА_17 почала готувати смажену картоплю, та вони всі також у дворі вживали горілку. ОСОБА_12 разом з ОСОБА_22 вирішили піти за цигарками та взяти ще самогону. Коли вийшли з двору зустріли ОСОБА_16 , на вигляд він був кволий, повільно йшов, наче побитий. Видимих тілесних ушкоджень у нього не було. Вони, ОСОБА_12 , ОСОБА_22 та ОСОБА_16 зайшли в дім. ОСОБА_17 почала кричати на потерпілого. ОСОБА_22 в цей час збирав свої речі в зальній кімнаті, там було темно. Пішов в кухню, включив радіо. Почув крики, зайшов в кухонну кімнату, де були ОСОБА_17 , ОСОБА_13 та ОСОБА_16 . В руці у ОСОБА_17 був ніж, у ОСОБА_16 в руках було щось схоже на палку. Виникла сварка між ОСОБА_23 та ОСОБА_16 ОСОБА_12 забрав ніж у ОСОБА_17 та дерев`яну палку у ОСОБА_16 . ОСОБА_17 сіла на стілець та випила, почала знов кричати. ОСОБА_12 пішов з кухні, ОСОБА_13 залишився в кухонній кімнаті. Далі він чув крики ОСОБА_17 в сторону ОСОБА_13 , щоб він її захистив. ОСОБА_12 повернувся, побачив ОСОБА_13 тримав ніж в руці, а у ОСОБА_16 була дерев`яна палка в руках. ОСОБА_12 підійшов до ОСОБА_16 , забрав палку, та вдарив ОСОБА_16 , ОСОБА_13 викинув ніж. ОСОБА_23 знову почала кричати. ОСОБА_12 вийшов з кухонної кімнати, після чого почув звук падіння, обернувся та побачив, що ОСОБА_24 впав на підлогу та лежав на спині. ОСОБА_12 побачив кров на лобі потерпілого та почав шукати ганчірку, щоб змити кров. Він бачив як ОСОБА_13 бив ОСОБА_16 , коли той лежав, бив кулаками. ОСОБА_17 також била потерпілого. ОСОБА_19 не бив ОСОБА_16 . Він не бачив, щоб ОСОБА_13 спричиняв тілесні ушкодження ножем потерпілому. Дерев`яним стільцем ОСОБА_16 не бив, ОСОБА_13 та ОСОБА_17 стільцем також не били потерпілого. Воду на ОСОБА_16 лив, щоб він прийшов до тями. Коли ОСОБА_16 впав на підлогу, ОСОБА_13 стояв біля печі. Коли ОСОБА_16 був на підлозі він його два рази вдарив по правій стороні. Також бив руками, кількість ударів не пам`ятає. Він визнає, що від його дій та дій ОСОБА_13 могли утворитись виявлені експертизою у потерпілого тілесні ушкодження. Як та чому роздягали ОСОБА_16 ОСОБА_12 не бачив. ОСОБА_12 наказав ОСОБА_19 , щоб той зібрав свої речі та йшов. Після того, як ОСОБА_19 пішов, то приблизно через десять хвилин пішли ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_17 , це було десь о дев`ятій годині п`ятнадцять хвилин вечора. Коли вони уходили, ОСОБА_16 був у свідомості, вибачився перед ОСОБА_17 , сказав, що зрозумів за що його побили. У нього було пошкоджено вухо та

розбитий лоб, видимих пошкоджень на тілі він не бачив. Вони пішли на галявину, де ОСОБА_17 повідомила, що вона забула пакет з речами в домі ОСОБА_16 та пішла сама туди. Через декілька годин його з ОСОБА_25 затримали працівники поліції. Йому не відомо, хто би інший міг спричинити тілесні ушкодження потерпілому. Під час судових дебатів відмовився приймати в них участь а також відмовився від останнього слова.

Обвинувачений ОСОБА_13 свою провину за п.12 ч. 2 ст. 115 КК України не визнав, вказав, що визнає провину в скоєному за кваліфікацією за ч.2 ст. 121 КК України, оскільки він не мав наміру вбивати ОСОБА_16 23 червня 2017 року він, ОСОБА_12 та ОСОБА_17 пішли до дому ОСОБА_16 буд. АДРЕСА_2 , щоб забрати речі ОСОБА_17 . Коли підійшли до його дому, потерпілого не було, прийшов ОСОБА_19 , який проживав на той момент в домі потерпілого. Запросив зайти, коли вони зайшли, ОСОБА_17 почала готувати смажену картоплю. На дворі вони всі разом, вчотирьох вживали горілку, випили приблизно пляшку ємністю один літр. Потім ОСОБА_19 та ОСОБА_12 пішли в магазин за цигарками та горілкою, зустріли на вулиці ОСОБА_16 . Вони всі разом зайшли в будинок потерплого. ОСОБА_17 почала конфлікт с ОСОБА_16 , кричала на нього, вдарила його по обличчю. Потім ОСОБА_12 почав конфліктувати з ОСОБА_16 за те, що останній зґвалтував ОСОБА_17 . ОСОБА_19 пішов збирати свої речі до зальної кімнати. ОСОБА_12 коли говорив з потерпілим, декілька разів його вдарив рукою, куди вдарив він не бачив. ОСОБА_17 почала висказувати претензії ОСОБА_16 , кричати, він хотів вдарити її та ОСОБА_13 взяв потерпілого за руку та не дав вдарити ОСОБА_17 , відтягнув подалі від неї. Потерпілий повернувся до нього обличчям почав на нього кричати. У відповідь на це він вдарив ОСОБА_16 кулаком правої руки по щелепі, після чого вдарив в ніс. Після ударів ОСОБА_16 відійшов назад та впав спиною на підлогу. Далі ОСОБА_17 вдарила потерпілого коли він лежав на підлозі, на що потерпілий сказав, що йому боляче. Після цього ОСОБА_13 вдарив ще два-три рази потерпілого по сідниці ногою. Вони побачили кров з носу потерпілого. Почали шукати ганчірку що стерти кров, та вмили потерпілого. Поки обвинувачений шукав ганчірку, почув як ОСОБА_17 кричить, повернувся побачив як вона тримає ніж в руках. Моменту, коли ОСОБА_17 порізала вухо потерпілому він не бачив, оскільки його не було в кухонній кімнаті. У потерпілого було тільки порізано вухо, інших ножевим поранень не бачив. Після чого вони приспустили потерпілому штани та облили водою, той отямився. ОСОБА_16 постійно перебував на кухні, ОСОБА_17 вимагала від нього повернути її речі, та два рази вдарила потерпілого в живіт. ОСОБА_16 він в цей час лежав. ОСОБА_19 певний період часу знаходився в домі, міг бачити все, він був в зальній кімнаті збирав свої речі, там було темно, проте з газет робили факели та світили кімнату. ОСОБА_19 пішов з будинку перший. ОСОБА_13 з ОСОБА_12 та ОСОБА_17 пішли хвилин через десять, десь о дев`ятій годині вечора, на вулиці вже зтемніло. ОСОБА_16 залишився лежати в кухні, він був при свідомості, допомоги не просив. В домі пожару не було, коли всі уходили, був запах гарі від газет, які підпалювали, щоб освітити зальну кімнату. Коли вони прийшли на галявину, ОСОБА_17 повідомила, що забула в домі ОСОБА_16 свій пакет з речами, та пішла за ним. Приблизно о першій годині ночі його та ОСОБА_12 затримали працівники поліції. Йому не відомо, хто би інший міг спричинити тілесні ушкодження потерпілому.

Відповідно до ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

За правилами ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Відповідно до ч. 2 ст. 84 КПК України, процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

У п.274 рішення Європейського Суду з прав людини у справі Нечипорук і Йонкало проти України зазначено: якість доказів також береться до уваги, а також те, чи породжують обставини, за яких вони були здобуті, будь-які сумніви щодо їхньої надійності й точності.

За змістом ст. ст. 21, 22, 30 КПК України у кримінальному провадженні правосуддя здійснюється судом на основі змагальності, безпосередності дослідження судом показань, речей та документів. Державне обвинувачення в суді підтримує прокурор, захист обвинуваченого здійснює він сам і його захисник, а функція розгляду справи покладається на суд. При цьому суд, зберігаючи незалежність, неупередженість і об`єктивність, створює необхідні умови для виконання учасниками їх процесуальних обов`язків і здійснення наданих їм прав.

Статтею 370 КПК України визначено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Крім цього, пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди умотивовувати свої рішення, але він не може тлумачитись як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент (довід). Об`єм цього обов`язку може змінюватись залежно від природи рішення.

Суд обґрунтовує вирок виключно на доказах, розглянутих у судовому засіданні. За допомогою дослідження на суді всіх доказів відбувається і формування внутрішнього суддівського переконання про винність або невинність обвинуваченого.

Доказування - це єдиний спосіб встановлення об`єктивної істини в кримінальному судочинстві. Поки не доведені обставини скоєння злочину, не можна сказати, що вони були, мали місце насправді.

З приводу того, що доведення є єдиним способом для встановлення істини у Кримінально процесуальному кодексі України вказано: "Обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і постановляється лише при умові, коли в ході судового розгляду винність підсудного у вчиненні злочину доведена».

Не зважаючи на не визнання в повному обсязі своєї провини, вина обвинувачених в обсязі інкримінованого кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена п.12 ч.2 ст. 115 КК України, підтверджується показаннями потерпілої, свідків, даними безпосередньо в судовому засіданні, а також сукупністю інших об`єктивних доказів, що ретельно перевірені та оцінені з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та у взаємозв`язку для ухвалення даного процесуального рішення, досліджених під час судового засідання та наявних в матеріалах кримінального провадження, які судова колегія враховує та бере до уваги.

Так потерпіла ОСОБА_11 , будучи допитаною в судовому засіданні пояснила, що загиблий ОСОБА_16 був їй чоловіком, однак на момент його смерті вони разом не проживали приблизно 5 років. Зазначила, що інших родичів в нього не було. Також вказала, що хоча вони і проживали окремо, однак продовжували спілкування та перебували в дружніх стосунках.

Її чоловік проживав в будинку АДРЕСА_2 . Пояснила, що спочатку, після того як вони розійшлися, він проживав в цьому будинку один, однак потім він став проживати з чоловіком на ім`я ОСОБА_26 . Зазначила, що востаннє бачила свого чоловіка незадовго до вбивства, про події 23-24 червня 2017 року їй стало відомо від працівників поліції, які їй і повідомили про смерть ОСОБА_16 . Вона з працівниками поліції приїхали до вказаного будинку. В цей час на місці скоєння злочину перебували також поліцейські та сусіди. Пояснила, що коли побачила тіло ОСОБА_16 то звернула увагу, що воно було чорного та синього кольору, у нього був перебитий ніс. Пояснила, що коли бачила ОСОБА_16 востаннє то ніяких тілесних ушкоджень на ньому не було. Також вказала, що коли зайшла до будинку АДРЕСА_2 , то побачила обгорілі та спалені вікна і меблі.

Зі слів сусідів їй стало відомо про те, що ці сусіди вночі бачили спочатку як з будинку ОСОБА_16 йде дим з вікон, а через деякий час вони побачили, що дим та полум`я вже охопили весь будинок. Коли побігли на допомогу, то побачили що ОСОБА_16 лежить на проході у будинок, головою на вихід, після чого викликали швидку допомогу. Пояснила також, що ще одна сусідка на ім`я ОСОБА_27 їй розповідала, що ОСОБА_16 спочатку в той вечір вдома не було, а був чоловік на ім`я ОСОБА_26 , а ОСОБА_12 , ОСОБА_28 та жінка на ім`я ОСОБА_29 були біля двору будинку АДРЕСА_2 . Потім вони пішли у двір, а ОСОБА_26 їм повідомив, що ОСОБА_16 вдома немає. Також сусідка їй розповіла, що години через дві ОСОБА_16 повернувся додому у стані алкогольного сп`яніння. В свою чергу ОСОБА_12 , та ОСОБА_13 позвали його в середину будинку, після чого ОСОБА_16 зайшов у власний будинок. Зі слів сусідки їй стало відомо, що в будинку тривалий час відбувалася гучна сварка. Сусіди їй також розповідали що компанія вживала спиртні напої. Зазначила, що будинок електрифікований та світло проведено у всьому будинку. Пояснила, що їй не відомо хто саме наносив тілесні ушкодження ОСОБА_16 та яка їх кількість, а про подробиці злочину їй стало відомо з матеріалів кримінальної справи. Також вказала, що хлопець на ім`я ОСОБА_26 , розповів їй, що ОСОБА_12 і ОСОБА_13 вигнали його з будинку і казали що тепер вони там будуть жити. Крім того пояснила, що ОСОБА_16 колись їй розповідав що проживав з якоюсь жінкою три дні, однак про кого саме йшла мова їй не відомо. Зазначила, що коли ця жінка пішла від нього та тривалий час не поверталася, а тому ОСОБА_16 виніс з будинку її речі та викинув в полі. Зазначила що ОСОБА_16 був тихою та спокійною людиною, навіть коли був у стані алкогольного сп`яніння.

В подальшому потерпіла ОСОБА_11 , яка належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду кримінального провадження, надала до суду заяви про розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_12 та ОСОБА_13 у її відсутності. Не бажає приймати участь у судових дебатах. Покарання обвинуваченим призначити на розсуд суду.

Свідок ОСОБА_30 в судовому засіданні пояснив, що приблизно в кінці червня 2017 року він знаходився у себе вдома за адресою: АДРЕСА_4 . Пояснив, що в цей час до нього зайшов ОСОБА_31 та повернув його велосипед, який брав на деякий час. Зазначив, що йому відомо про те, що ОСОБА_21 жив у потерпілого ОСОБА_16 вдома, по АДРЕСА_2 . Особисто ОСОБА_16 він не знав. Йому відомо, що крім ОСОБА_21 та ОСОБА_16 в будинку ніхто не проживав. Зазначив, що в цей час, а саме в кінці червня 2017 року, після того як ОСОБА_19 повернув велосипед, вони пішли до будинку ОСОБА_16 , щоб взяти пусту пляшку для покупки самогону. Коли вони прийшли до будинку ОСОБА_16 то побачили на лавочці біля будинку жінку на ім`я ОСОБА_29 , яка сиділа разом з обвинуваченими ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . Вказав, що ОСОБА_16 вдома не було, тому ОСОБА_19 швидко взяв з будинку пусту

пляшку та вони хотіли уходити, однак жінка на ім`я ОСОБА_29 з обвинуваченими пішли за ними, а тому вони всією компанією, а саме ОСОБА_29 , обвинувачені ОСОБА_12 , ОСОБА_13 він та ОСОБА_19 на поляні, недалеко від будинку потерпілого почали вживати всі разом спиртні напої, а саме самогон, який звідкись приніс ОСОБА_19 . Пояснив, що вживали спиртні напої вони приблизно хвилин 10-15, після чого він пішов додому, а всі решта залишилися. Зазначив, що під час вживання спиртних напоїв компанією, конфліктів між ними не виникало. Пояснив, що наступного дня о 04-00 ранку до нього додому приїхали співробітники поліції та повідомили про смерть ОСОБА_16 .

Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні пояснив, що до 23.06.2017 року з обвинуваченими ОСОБА_12 та ОСОБА_13 знайомий не був. Зазначив, що на час тих подій проживав в будинку потерпілого ОСОБА_16 , а саме в будинку АДРЕСА_2 , оскільки посварився з дружиною. Пояснив, що до подій 23.06.2017 року він вже проживав в будинку потерпілого з лютого - березня 2017 року. Пояснив, що крім нього та господаря домоволодіння - Підмогильного ОСОБА_26 , ніхто в будинку АДРЕСА_2 не проживав. Пояснив, що приблизно о 18-19 годині 23.06.2017 року він з ОСОБА_32 з яким зустрівся в нього дома, оскільки повернув велосипед, зайшли до ОСОБА_16 в будинок щоб взяти пусту тару, пляшку для горілки. Коли прийшли до будинку то побачили що у дворі біля вказаного будинку сиділи ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та якась жінка, яких він до цього дня ніколи не бачив. На той час ОСОБА_16 вдома не було, однак зранку 23.06.2017 року він кудись пішов. Ці троє пояснили, що чекають ОСОБА_16 , щоб поговорити. Вказав, що чекаючи ОСОБА_16 всі вирішили посидіти на поляні та вжили спиртні напої, в цілому приблизно 1,5 літра. Через пів години всі пішли у будинок чекати ОСОБА_16 , потім ОСОБА_30 пішов, а через незначний проміжок часу прийшов ОСОБА_16 . Зазначив, що коли ОСОБА_16 повернувся додому, то ніяких тілесних ушкоджень на ОСОБА_16 не було, однак він був у стані алкогольного сп`яніння. Пояснив суду, що коли прийшов ОСОБА_16 , то обвинувачені спитали в нього хто це, на що він їм відповів що це ОСОБА_16 , після чого вони сіли та стіл та почали спілкуватися. Спочатку нормально спілкувалися, а потім обвинувачені почали сваритися з ОСОБА_16 , оскільки начебто, коли жінка на ім`я ОСОБА_29 жила у ОСОБА_16 , то він її зґвалтував. В цей час ОСОБА_12 декілька разів рукою вдарив ОСОБА_16 по обличчю. Потім ОСОБА_12 сказав йому, що в них з ОСОБА_16 буде серйозна розмова, тому сказав щоб він збирав свої речі та йшов з будинку. Пояснив, що в той час коли збирав свої речі, то чув що на кухні звуки ударів по тілу та крики ОСОБА_16 - «не надо» і «больно». Чув як обвинувачені ОСОБА_12 та ОСОБА_13 під час сварки звинувачували ОСОБА_16 в образі, яку він вчинив відносно ОСОБА_33 . Зазначив, що з його кімнати де він збирав речі, обвинувачених видно не було, а було видно тільки Шипшу Ларису. Через деякий час ОСОБА_12 зайшов до нього у кімнату та запропонував підсвітити і запалив газету, однак він сказав що не треба, оскільки йому і так все видно. Коли він вже зібрав свої речі то пішов до виходу та вийшовши на кухню, де побачив, як ОСОБА_16 лежить на підлозі на боку ногами до дверей з накритою рушником головою, а ОСОБА_12 схилився над ним та наносить удари кулаком руки по лівому боку. В цей час ОСОБА_13 хотів вдарити по голові потерпілого ногою, однак ОСОБА_12 відштовхнув його та сказав «не трогай». Він швидко пройшов кухню та пішов до виходу, і коли виходив то ОСОБА_12 йому сказав щоб він мовчав і що начебто нічого не чув та не бачив, інакше пригрозив серйозною розмовою. Пояснив, що ОСОБА_29 під час побиття ОСОБА_16 сиділа на табуретці на кухні, вона була занадто в сильному стані алкогольного сп`яніння. Зазначив, що на час коли він проходив по кухні до виходу, то ОСОБА_16 стогнав. Також звернув увагу, що на кухні була зламана табуретка, килимок, а також рушник під

ОСОБА_16 був мокрим. Вказав, що обвинувачені ОСОБА_12 та ОСОБА_13 були дуже сильно п`яними. Пояснив, що на наступний день 24.06.2017 року його забрали до відділку поліції та повідомили що ОСОБА_16 вбили. Коли він із співробітниками поліції приїхали за місцем подій то він побачив що будинок ОСОБА_16 був обгорілий, а всередині все було перевернуто. Зазначив, що сам по собі ОСОБА_16 був людиною тихою та спокійною. На його думку причиною всіх вказаних вище подій стала інформація про те, що ОСОБА_16 згвалтував ОСОБА_34 . Пояснив, що особисто Шипша Лариса ударів ОСОБА_16 не наносила. Крім того особисто він також ніяких тілесних ушкоджень ОСОБА_16 не наносив в той день.

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні пояснила, що вже була знайома з обвинуваченими ОСОБА_12 та ОСОБА_13 до подій 23.06.2017 року, приблизно два місяця. Потерпілого ОСОБА_16 знала давно. Пояснила, що 23.06.2017 року вона, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 зранку у спільної подруги вживали спиртні напої, а саме приблизно 2 пляшки горілки. Вказала, що ближче до вечора, приблизно о 20 годині 00 хвилин, вона, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 зустріли хлопця який жив з ОСОБА_16 та ОСОБА_35 . Після чого купили самогон та пішли у двір до ОСОБА_16 , а саме вона, обвинувачені ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_30 та хлопець який жив з ОСОБА_16 . Пояснила, що у ОСОБА_16 було відчинено, самого Підмогильного вдома не було, а тому вони всі сиділи у дворі домоволодіння. Пояснила, що через деякий час ОСОБА_16 прийшов додому, після чого вся компанія пішла в будинок на кухню, де почали вживати спиртні напої. Зазначила, що через деякий час, під час вживання алкогольних напоїв, між обвинуваченими ОСОБА_12 і ОСОБА_13 з одного боку та ОСОБА_16 з іншого виник конфлікт. Вказала, що причину конфлікту вона не пам`ятає. Зазначила, що спочатку сварка була словесною, а потім ОСОБА_12 та ОСОБА_13 по черзі почали наносити удари ОСОБА_16 , кількість нанесених обвинуваченими ударів потерпілому вона не пам`ятає. Пояснила, що від ударів нанесених обвинуваченими, Підмогильний впав на підлогу, після чого ОСОБА_12 та ОСОБА_13 стали бити його лежачого на підлозі. Зазначила, що обвинувачені били потерпілого руками та ногами коли він лежав на підлозі. Вказала, що вона весь цей час знаходилася в приміщенні кухні будинку біля столу. Нанесення ударів обвинуваченими по тілу потерпілого тривало приблизно 40 хвилин. Зазначила, що після того як потерпілий впав на підлогу, то за її присутності більше не піднімався. Вказує що потерпілий про допомогу не просив, а лише закривався руками. Пояснила, що до кінця подій вона не була присутня, оскільки була у стані алкогольного сп`яніння і вирішила піти з будинку. Зазначила що коли вона пішла, то в будинку залишалися тільки обвинувачені ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_16 , а сам ОСОБА_16 продовжував лежати на підлозі кухні. Коли вона уходила з будинку ОСОБА_16 то ОСОБА_36 та чоловіка з яким ОСОБА_16 проживав вона не бачила. Зазначила, що твердження, що ОСОБА_16 її зґвалтував не відповідає дійсності, та вона такої інформації нікому з обвинувачених не розповідала. Вказала що обвинувачені наносили ОСОБА_16 тілесні ушкодження з насолодою та жорстокістю. Пояснила, що поліцію вона не викликала оскільки в неї не було телефону. Зазначила, що під час слідчого експерименту вона демонструвала за допомогою манекена, як саме обвинувачені ОСОБА_12 та ОСОБА_13 били потерпілого. Пояснила, що коли вона йшла додому то її зустріли співробітники поліції та привезли до будинку ОСОБА_16 , який вже був мертвий та обгорілий, а його будинок був охоплений вогнем, а обвинувачені ОСОБА_12 та ОСОБА_13 лежали в метрах 500 від будинку ОСОБА_16 та спали.

Свідок ОСОБА_37 в судовому засіданні пояснив, що знав ОСОБА_16 оскільки потерплий був його сусідом. Вказав, що в червні 2017 року він прийшов додому

вночі близько 00 годин 00 хвилин - 01 години 00 хвилин та побачив, що напроти його будинку, а саме в будинку ОСОБА_16 щось горить. Він пішов подивитись, відчинив двері до будинку, побачив дим та самого потерпілого, який був без свідомості, пульсу в потерпілого не було. Після чого він витягнув ОСОБА_16 з будинку та викликав поліцію та пожежну. Зазначив, що сторонніх осіб він не бачив. Пояснив, що коли приїхала поліції то він побачив на тілі потерпілого кров. Зазначив також в будинку потерпілого була сильно обгоріла остання кімната, там де пічка стоїть. Пояснив, що напередодні бачив ОСОБА_16 біля магазину, та біля його будинку однак тілесних ушкоджень на ньому не було. Також вказав, що в будинку з ОСОБА_16 проживав якийсь чоловік.

Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні пояснила, що 23.06.2017 року вона бачила обвинувачених ОСОБА_12 та ОСОБА_38 разом з Шипшою Ларисою у власній квартирі, вони вживали спиртні напої. Вказала що до квартири вона їх не впускала і коли вона спитала що вони роблять в її квартирі вони втрьох пішли з приміщення її квартири. Після 23.06.2017 року вона не бачила ні ОСОБА_12 ні ОСОБА_13 . Зазначила, що до дня 23.06.2017 року обвинувачених знала приблизно 1 місяця, та вказала, що коли обвинувачені перебували у стані алкогольного сп`яніння то становилися агресивними.

Відповідно до ч.1 ст.94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Оцінюючи і аналізуючи досліджені у судовому засіданні показання потерпілої ОСОБА_11 , а також свідків ОСОБА_36 , ОСОБА_19 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 колегією суддів було встановлено характер знайомства та спілкування, що склалися між обвинуваченими ОСОБА_12 і ОСОБА_13 , які вже з ранку 23.06.2017 року почали вживати велику кількість алкогольних напоїв, та які за свідченнями свідка ОСОБА_18 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння становилися агресивними та потерпілого ОСОБА_16 , який за свідченнями потерпілої ОСОБА_11 та свідка ОСОБА_19 був людиною тихою та неконфліктною. Так будучи раніше не знайомими між собою та перебуваючи за столом кухні будинку АДРЕСА_2 обвинувачені ОСОБА_12 . ОСОБА_13 та потерпілий ОСОБА_16 вживали спиртні напої, після чого на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, причиною чого на думку колегії суддів стала велика кількість випитого за день алкоголю як обвинуваченими так і потерпілим, який за свідченнями свідка ОСОБА_19 повернувся додому вже у стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим адекватне сприйняття ними спільного діалогу було неможливим, між обвинуваченими та потерпілим почалася сварка, яка через виниклий злочинний намір обвинувачених на умисне вбивство ОСОБА_16 переросла в нанесення ударів потерпілому зі сторони обвинувачених, що спостерігала свідок ОСОБА_17 , а також чув і частково спостерігав свідок ОСОБА_19 . Ці обставини, на думку колегії суддів, прямо вказують на наявність саме у обвинувачених мотиву на вчинення інкримінованого їм кримінального правопорушення, в той же час, жоден із допитаних у судовому засіданні свідків чи потерпіла не заявили про наявність будь-яких інших осіб, які б мали мотив завдати ОСОБА_16 тілесних ушкоджень, або завдавали йому тілесні ушкодження та били його в період часу з 20 год. 00 хв 23 червня 2017 року по 00 год. 26 хв. 24 червня 2017 року.

Детальний аналіз пояснень вищевказаних свідків та потерпілої наданих в судовому засіданні, їх послідовність, логічність та зв`язок між собою, дають колегії суддів підстави та можливість прийти до висновку, що саме обвинувачені ОСОБА_12 та ОСОБА_13

на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, завдали ОСОБА_16 відкриту комбіновану травму тіла з пошкодженнями кісток скелету, крововиливом під тверду мозкову оболонку, множинними синцями та різаними ранами тіла, що призвело до смерті потерпілого, через прямий причинно-наслідковий зв`язок.

Крім того обставини інкримінованого ОСОБА_12 та ОСОБА_13 кримінального правопорушення підтверджуються дослідженими в судовому засіданні належними письмовими доказами, а саме:

Протоколом огляду трупа та місця події з таблицею ілюстрацій до протоколу огляду трупа та місця події від 24.06.2017 року, згідно якого було оглянуто будинок АДРЕСА_2 та подвір`я домоволодіння по АДРЕСА_2 , де було виявлено труп ОСОБА_16 та зафіксовано тілесні ушкодження на обличчі, вусі, грудній клітині, правій та лівій руці, на спині. Оглядом будинку також виявлено рушник на підлозі в кухонній кімнаті з плямами бурого кольору, ніж на підлозі в кухонній кімнаті, дерев`яну ніжку зі стільця, виявлена на підлозі в кухонній кімнаті, кінець дерев`яної ніжки зі стільця, яка виявлена на підлозі в кухонній кімнаті будинку з плямами бурого кольору, диван з пошкодженням термічного характеру. (Том 2 а.к.п. 69-87)

Відповідно до протоколу огляду місця події від 24.06.2017 року та таблиці ілюстрацій до протоколу огляду місця події вбачається, що на відкритій ділянці місцевості на відстані 200 метрів від домоволодіння по АДРЕСА_2 виявлені речі, а саме: рушник з плямами бурого кольору, розкладний багатопредметний побутовий набір, манікюрні ножиці. (Том 2 а.к.п. 99-103)

Аналіз вищевказаних письмових доказів доводить колегії суддів, що дійсно 24.06.2017 року за адресою: АДРЕСА_2 , було виявлено труп ОСОБА_16 з ознаками саме насильницької смерті, що було відображено в протоколах огляду.

Відповідно до протоколу огляду предмету від 07.09.2017 року, а саме відеозапису допиту свідка ОСОБА_19 , що міститься на оптичному диску вбачається, що відкриттям зазначеного файлу встановлено, що на відео зафіксовано хід допиту свідка ОСОБА_19 про відомі йому обставини вчинення ОСОБА_12 та ОСОБА_13 умисного вбивства ОСОБА_16 (Том 2 а.к.п. 123). Від учасників судового розгляду не надходило зауважень щодо даного протоколу огляду, та клопотань про відтворення диску в судовому засіданні.

Відповідно до протоколу огляду предмету від 07.09.2017 року, а саме відеозапису допиту свідка ОСОБА_17 що міститься на оптичному диску вбачається, що відкриттям зазначеного файлу встановлено, що на відео зафіксовано хід допиту свідка ОСОБА_17 про відомі їй обставини вчинення ОСОБА_12 та ОСОБА_13 умисного вбивства ОСОБА_16 (Том 2 а.к.п. 126). Від учасників судового розгляду не надходило заперечень щодо даного протоколу огляду, та клопотань про відтворення диску в судовому засіданні.

Відповідно до Постанови старшого слідчого третього слідчого відділу слідчого управління прокуратури Донецької області ОСОБА_39 від 25.04.2018 року кримінальне провадження №0000054 від 07.02.2018 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.365 КК України щодо протиправних дій працівників поліції Лиманського ВП Слов`янського ВП ГУНП в Донецькі області стосовно ОСОБА_12 , ОСОБА_13 закрито у зв`язку з відсутності події кримінального правопорушення, передбаченого ст. 365 КК України (т.2 а.к.п. 58-59).

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 25.06.2017 року за участю свідка ОСОБА_19 вбачається, що свідок розповів про відомі йому обставини вбивства ОСОБА_16 та відтворив на місці механізм вчиненого, зокрема вказав, що коли збирав свої речі то чув з приміщення кухні крики ОСОБА_26 «не надо, больно» та чув звуки від нанесення ударів по тілу. Після чого вказав за допомогою манекена людини як саме ОСОБА_16 лежав на підлозі та зазначив механізм за допомогою якого

ОСОБА_12 наносив удари лівим кулаком потерпілому в лівий бік, а ОСОБА_13 один удар ногою по тілу нижче голови чи по самій голові. (Том 2 а.к.п. 138-145).

При цьому, про відсутність примусу та незаконного впливу на свідка ОСОБА_19 під час проведення вказаного слідчого експерименту, колегія суддів робить висновок з безпосередньо дослідженого у судовому засіданні відеозапису слідчої дії, з якого слідує, що свідок добровільно, послідовно та докладно відтворив обстановку та обставини подій, які відбувалися в період часу з 20 год. 00 хв 23 червня 2017 року по 00 год. 26 хв. 24 червня 2017 року, в приміщенні кухонної кімнати будинку АДРЕСА_2 за участю обвинувачених та потерпілого. Вказана процесуальна дія відбувалася в присутності понятих, зауваження відсутні.

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 25.06.2017 року за участю свідка ОСОБА_17 вбачається, що свідок розповіла про відомі їй обставини, які відбулися 23 червня 2017 року, зокрема за допомогою манекена продемонструвала удар, який ОСОБА_13 наніс ОСОБА_16 кулаком в голову, через те, що вона назвала ОСОБА_16 своїм коханцем. Вказала, що коли ОСОБА_16 прийшов то ніяких тілесних ушкоджень на ньому не було. Крім того вказала за допомогою манекену яким саме чином ОСОБА_12 наніс удар кулаком ОСОБА_16 в голову, від чого ОСОБА_16 впав на спину та в нього на обличчі з`явилась кров, а в цей час ОСОБА_13 правою ногою почав наносити удари по тілу ОСОБА_16 , більше 5 ударів в голову та більше трьох ударів по тулубу. Потім Підмогильний почав закривати обличчя руками. Вказала що ОСОБА_13 з потерпілого зняв штани та нижню білизну та почав бити ногами пах, багато разів. Потім почав бити потерпілого палкою теж по нижній частині тулуба, а потім по ногам. ОСОБА_12 почав бити ногою. Пояснила, що ОСОБА_13 також діставав ніж, який приблизно 10 см в довжину з дерев`яною ручкою та погрожував відрізати вуха потерпілому. Показала на манекені що він робив ножем з тілом потерпілого. Також чула від обвинувачених погрози підпалити хату. (Том 2 а.к.п 148-157).

При цьому, колегія суддів робить висновок про відсутність примусу та незаконного впливу на свідка ОСОБА_17 під час проведення вказаного слідчого експерименту, оскільки з безпосередньо дослідженого у судовому засіданні відеозапису слідчої дії слідує, що свідок добровільно, послідовно та докладно відтворила обстановку та обставини подій, які відбувалися в період часу з 20 год. 00 хв 23 червня 2017 року по 00 год. 26 хв. 24 червня 2017 року, в приміщенні кухонної кімнати будинку АДРЕСА_2 за участю обвинувачених та потерпілого. Вказана процесуальна дія відбувалася в присутності понятих, зауваження відсутні.

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 25.06.2017 року за участю ОСОБА_13 вбачається, що останній за допомогою манекену вказав механізм та продемонстрував як саме в приміщенні будинку АДРЕСА_2 - тричі вдарив кулаком правої руки в обличчя потерпілого, оскільки ОСОБА_16 його ображав нецензурними словами. Пояснив, та продемонстрував на манекені, як саме ОСОБА_12 також наніс декілька ударів кулаком правої руки та долонею лівої руки в обличчя потерпілого, один удар в грудну клітину. Після чого він зробив потерпілому підсічку і останній впав на підлогу. Потім він разом з ОСОБА_12 почали наносити удари потерпілому по ногам, сідницям та ребрам. Вказав, що ОСОБА_29 також намагалася бити потерпілого по голові. Зазначив, що від отриманих ударів потерпілий почав втрачати свідомість, тому він набрав в ковш води на вилив її на голову потерпілого. Коли потерпілий прийшов до тями, то зізнався, що дійсно зґвалтував ОСОБА_29 , після чого вони почали сваритися, а він вийшов на вулицю. Пояснив, що через 5 хвилин вийшла також і ОСОБА_29 з ОСОБА_12 і вони пішли з території домоволодіння потерпілого. Крім того пояснив, що замахувався на потерпілого ножем, щоб налякати, однак наніс лише подряпину на грудній клітині. Під час бійки ОСОБА_12 вказав потерпілому, що може підпалити його. (Том 2 а.к.п. 205-214).

Колегія суддів робить висновок про відсутність примусу та незаконного впливу на обвинуваченого ОСОБА_13 зі сторони правоохоронних органів під час проведення вказаного слідчого експерименту, оскільки з безпосередньо дослідженого у судовому засіданні відеозапису слідчої дії слідує, що обвинувачений добровільно, послідовно та докладно відтворив своє бачення обстановки та обставин подій вчиненого ним кримінального правопорушення, відносно потерпілого ОСОБА_16 , яке відбувалося в період часу з 20 год. 00 хв 23 червня 2017 року по 00 год. 26 хв. 24 червня 2017 року, в приміщенні кухонної кімнати будинку АДРЕСА_2 за участю обвинувачених та потерпілого. Крім того колегія суддів встановила, що під час вказаної слідчої дії ОСОБА_13 поводив себе спокійно та не виказував будь-яких зауважень чи скарг. Вказана процесуальна дія відбувалася в присутності захисника та понятих, зауваження відсутні.

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 25.06.2017 року за участю ОСОБА_12 вбачається, що останній за допомогою манекену вказав механізм та продемонстрував те, що бачив, як саме в приміщенні кухні будинку АДРЕСА_2 в темний період доби, приблизно о 21 годині коли він зайшов з іншої кімнати будинку на кухню, потерпілий лежав на полу, а ОСОБА_13 стояв над ним з ножем. У потерпілого мався поріз на правому вусі з якого йшла кров, у потерпілого була кров на голові, він чув як потерпілого бив ОСОБА_40 . Потерпілий з підлоги не вставав. Пояснив що він сів зверху на потерпілого та почав за допомогою долонею рук приводити його до тями, а ОСОБА_29 била ногами по тілу потерпілого. Потім ОСОБА_29 стала казати йому та ОСОБА_13 що вони не можуть її захистити і після цього ОСОБА_13 почав бити ногами по тілу потерпілого, а він особисто двічі вдарив потерпілого кулаком правої руки по ребрам, і ногами по ребрам демонструючи всі дії на манекені. Після чого ОСОБА_13 взяв палку чи ніжку зі столу та почав нею бити по ногам та спині потерпілого, нанісши приблизно 3-4 удари. Він особисто один раз вдарив ногою ОСОБА_16 по сідницям. Всі ці події бачив ОСОБА_26 , який збирав свої речі в сусідній кімнаті, який пішов хвилин за п`ять до того як з будинку пішли ОСОБА_41 , ОСОБА_40 та ОСОБА_42 , а коли вони йшли з будинку то чули запах горілого. Вказав, що коли вони втрьох йшли з будинку, то потерпілий був при свідомості. У потерпілого, коли він зайшов до будинку тілесних ушкоджень він не бачив. Він був у стані сильного алкогольного сп`яніння, з огляду на це певні обставини не пам`ятає. (Том 2 а.к.п. 217-226).

Колегія суддів робить висновок про відсутність примусу та незаконного впливу на обвинуваченого ОСОБА_12 зі сторони правоохоронних органів під час проведення вказаного слідчого експерименту, оскільки з безпосередньо дослідженого у судовому засіданні відеозапису слідчої дії слідує, що обвинувачений добровільно, послідовно та докладно відтворив своє бачення обстановки та обставин подій вчиненого кримінального правопорушення, відносно потерпілого ОСОБА_16 в приміщенні кухонної кімнати будинку АДРЕСА_2 . Крім того колегія суддів встановила, що під час вказаної слідчої дії ОСОБА_12 поводив себе спокійно та не виказував будь-яких зауважень чи скарг. Вказана процесуальна дія відбувалася в присутності захисника та понятих, зауваження відсутні.

Крім того згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 25 червня 2017 року за участю свідка ОСОБА_43 та таблиці ілюстрацій до протоколу слідчого експерименту видно, що свідок ОСОБА_37 вказав на вікна будинку АДРЕСА_2 , з яких йшов густий дим, за допомогою манекену показав місце де виявив труп ОСОБА_16 та в якому він був положенні. Крім того вказав механізм за допомогою якого витягнув труп ОСОБА_16 з будинку та місце на подвір`ї куди він його витяг. (Том 3 а.к.п. 78-85).

У суду немає підстав сумніватися в достовірності та відповідності нормам чинного КПК України проведених слідчих експериментів оскільки вони були проведені у відповідності до положень ст. 240 КПК України, в умовах абсолютної безпеки для життя і

здоров`я осіб, які брали в них участь, без приниження їх честі та гідності та крім того в умовах, максимально наближених до тих, в яких відбувалися досліджувані події.

Аналізуючи у своїй сукупності та кожен окремо зміст протоколів проведених слідчих експериментів, колегія суддів приходить до висновку, що обставини та події описані, продемонстровані та відтворені свідками ОСОБА_19 , ОСОБА_17 та ОСОБА_44 узгоджуються між собою, є логічними, послідовними та такими, що відповідають реальним обставинам справи та узгоджуються з іншими дослідженими в судовому засідання письмовими доказами.

Що стосується описаних та продемонстрованих подій кримінального правопорушення самими обвинуваченими, то колегія суддів приймає їх до уваги лише частково, оскільки розцінює як спробу заплутати слідство та суд, та зняти з себе підозру та обвинувачення, задля уникнення кримінальної відповідальності та покарання, оскільки продемонстровані та відтворені обвинуваченими ОСОБА_12 та ОСОБА_13 обставини подій, які мали місце 23.06.2017 - 24.06.2017 року в приміщенні кухонної кімнати будинку АДРЕСА_2 , є непослідовними, різняться між собою та не узгоджуються з іншими належними доказами здобутими під час досудового слідства та які були дослідженні в судовому засіданні, зокрема в частині кількості завданих тілесних ушкоджень потерпілому, оскільки вони діаметрально суперечать свідченням свідків ОСОБА_19 та ОСОБА_17 в цій частині, наданими в судовому засіданні, які визнані колегією суддів послідовними, логічними та такими що відповідають обставинам справи. Показання обвинувачених в частині кількості нанесення ними ударів потерпілому, та спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ножем також спростовуються висновками судово-медичних експертиз.

На думку колегії суддів, обвинувачені ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , вказуючи, що не мали умислу вчиняти інкримінований їм злочин за пред`явленим обвинуваченням за п.12 ч2 ст. 115 КК України намагаються уникнути кримінальної відповідальності за фактично вчинені дії, оскільки усвідомлюють, що цей злочин є особливо тяжкий і, відповідно, передбачає суворе покарання. Показання обвинувачених спростовуються проаналізованими та перевіреними доказами, які вказані у вироку.

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.09.2017 року свідок ОСОБА_19 за загальними ознаками зовнішності, а саме: формі обличчя, носу, та губ, вирізу очей впізнав на фото № 1 чоловіка, який 23.06.2017 року в пізній час доби у будинку АДРЕСА_2 спричиняв тілесні ушкодження ОСОБА_16 (Том 3 а.к.п. 61-62).

Згідно довідки до протоколу впізнання за фотознімками від 07.09.2017 року під номером № НОМЕР_1 зображений - ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . (Том 3 а.к.п. 63).

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.09.2017 року свідок ОСОБА_19 за загальними ознаками зовнішності, а саме: формі обличчя, носу, та губ, вирізу очей впізнав на фото № 3 чоловіка, який 23.06.2017 року в пізній час доби у будинку АДРЕСА_2 спричиняв тілесні ушкодження ОСОБА_16 (Том 3 а.к.п. 64-65)

Згідно довідки до протоколу впізнання за фотознімками від 07.09.2017 року під номером № 3 зображений ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . (Том 3 а.к.п. 66).

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.09.2017 року свідок ОСОБА_30 за загальними ознаками зовнішності, а саме: формі обличчя, носу, вирізу очей, впізнав на фото № 1 одного з двох чоловіків, які разом з жінкою на ім`я ОСОБА_29 23.06.2017 року в вечірній час доби на подвір`ї будинку АДРЕСА_2 чекали ОСОБА_16 (Том 3 а.к.п. 67-68).

Згідно довідки до протоколу впізнання за фотознімками від 07.09.2017 року під номером № НОМЕР_1 зображений ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . (Том 3 а.к.п. 69).

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.09.2017 року свідок ОСОБА_30 за загальними ознаками зовнішності, а саме: худорлявій статурі формі обличчя, носу, та губ, лобним залисинам, впізнав на фото № 2 одного з двох чоловіків, які разом з жінкою на ім`я ОСОБА_29 23.06.2017 року в вечірній час доби на подвір`ї будинку АДРЕСА_2 чекали ОСОБА_16 (Том 3 а.к.п. 70-71).

Згідно довідки до протоколу впізнання за фотознімками від 07.09.2017 року під номером № НОМЕР_2 зображений - ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . (Том 3 а.к.п. 72).

Аналіз вищевказаних письмових доказів доводить колегії суддів, що саме обвинувачені ОСОБА_12 та ОСОБА_13 23.06.2017 року в пізній час доби у будинку АДРЕСА_2 в кімнаті кухні, через раптово виникли неприязні відносини, за попередньою змовою групою осіб завдали потерпілому ОСОБА_16 чисельну кількість тяжких, середньої тяжкості та легких тілесних ушкоджень від яких потерпілий ІНФОРМАЦІЯ_3 помер на місці.

Згідно висновку експерта № 57 від 24.06.2017 року на трупі гр-на ОСОБА_16 малися тілесні ушкодження: різана рана тім`яної ділянки зліва: гематома та синець скронево-тім`яно-потиличної області зліва; крововилив під тверду мозкову оболонку лівої півкулі головного мозку; переломи кісток носа, ріжка під`язикової кістки справа з крововиливом; 3.4.5 ребер справа та 6.7.8 ребер зліва по середньо-ключичним лініям: синці м`яких тканин: спинки носа: лівої половини обличчя: лівої вушної раковини: правої щоки: підборіддя: передньої і правої поверхонь шиї: передній і бічних поверхнях грудної клітини: зовнішньої поверхні лівої руки і тильної поверхні лівої кисті: передній поверхні черевної стінки: обох клубових областях: передньої зовнішньої поверхні лівою стегна: задньої поверхні правого передпліччя: колото-різані рани: лівої вушної раковини (1). задні-внутрішньої поверхні лівого передпліччя (5). тильній поверхні лівої кисті (1). Дрібноточечні крововиливи у сполучну оболонку очей. Наявні тілесні ушкодження, окрім колого-різаних ран могли утворитися від дії тупих предметів, чим могли бути кулаки рук людини та частини ніг, взуті у взуття. Колото-різані рани голови, лівої вушної раковини, лівого передпліччя та лівої кісті, могли утворитися від дії колючо-ріжучого предмету, чим міг бути ніж шириною клинка не більш довжини рани на шкірі тильної поверхні кісті -1,2 см. Крововилив під тверду мозкову оболонку відноситься до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, як небезпечний для життя. Всі колото-різані рани та перелом кісток носу відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Синці та гематоми обличчя та тіла відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень. Перелом ріжка під`язикової кістки справа та ребер з обох сторін відносяться до тілесних ушкоджень СЕРЕДНЬОГО ступеню тяжкості. Всі наявні тілесні ушкодження утворилися в один невеликий проміжок часу, прижиттєво, в строк та за обставин, вказаних в постанові і в сукупності, відносяться до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень. У якій послідовності наносилися удари вказати не можливо. Удари тупими предметами наносилися з великою силою. Удари колюче-ріжучим предметом наносились з невеликою силою. Найбільш вірогідно, що під час нанесення ударів потерпілий був розташований обличчям до нападників. Причиною смерті гр-на ОСОБА_16 стала відкрита комбінована травма тіла з пошкодженнями: кісток скелету, крововиливом під тверду мозкову оболонку, множинними синцями та різаними ранами тіла, що ускладнилась набряком головного мозку та легень. Смерть потерпілого настала ІНФОРМАЦІЯ_3 . Смерть потерпілого настала не відразу після заподіяння йому тілесних ушкоджень, бо під час виникнення пожежі, він дихав, про що свідчить наявність у крові потерпілого карбоксігемоглобіну у кількості 39%. Між травмою та смертю потерпілого є прямий

причинний зв`язок. Синці зовнішньої поверхні лівої руки, тильної поверхні лівої кісті, задньої поверхні правого передпліччя, колото-різані рани лівого передпліччя та тильної поверхні лівої кісті, могли утворитися при обороні від ударів. Виявлені на трупі ОСОБА_16 тілесні ушкодження ніяк не могли виникнути при вільному падінні потерпілого. Після спричинення тілесних ушкоджень потерпілий, мало ймовірно, міг вчиняти якісь самостійні дії. Ушкодження, які матись на трупі гр-на ОСОБА_16 не могли бути заподіяні рукою самого потерпілого. Колото-різані рани могли утворитися від восьми ударів ножом. Від дії тупих предметів утворилося більш ніж тридцять тілесних ушкоджень (синці, гематоми та переломи). При судово токсикологічному дослідженні крові від трупа ОСОБА_16 виявлений спирт етиловий в кількості 3.27 %, що за життя могло відповідати тяжкому алкогольному сп`янінню. У шлунку потерпілого не виявлені продукти харчування. (Том 2 а.к.п. 91-94).

Згідно висновку експерта № 60 від 24.06.2017 року вбачається, що на тілі ОСОБА_12 будь яких тілесних ушкоджень не виявлено. (Том 2 а.к.п. 128).

Згідно висновку експерта № 62 від 24.06.2017 року вбачається, що на тілі ОСОБА_13 будь яких тілесних ушкоджень не виявлено. Згідно дослідної частини ОСОБА_13 пояснив, що 23.06.2017 року близько 20-00 годин розпивали спиртні напої в будинку ОСОБА_45 . Він ОСОБА_29 та ОСОБА_46 били ОСОБА_47 ногами, руками по голові, обличчю, грудної клітки, шиї, ножем він різав ОСОБА_47 . (Том 2 а.к.п. 131 ).

Відповідно до висновку експерта судово імунологічного дослідження № 1238-И/17 від 27 червня 2017 року кров ОСОБА_16 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти В (Том 2 а.к.п. 235-236).

Відповідно до висновку експерта судово імунологічного дослідження № 1240-И/17 від 30 червня 2017 року кров ОСОБА_12 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти В (Том 2 а.к.п. 238-239).

Відповідно до висновку експерта судово імунологічного дослідження № 1239-И/17 від 27 червня 2017 року кров ОСОБА_13 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти А (Том 2 а.к.п. 241-242).

Як вбачається з акту про пожежу від 24.06.2017 року та звіту про причину виникнення пожежі найбільш ймовірною причиною пожежі, яка виникла 23 червня 2017 року о 23 годині 00 хвилин в будинку АДРЕСА_2 , став підпал. Місцем виникнення пожежі стала житлова кімната, розмірами 3х5 м. Осередок пожежі знаходився праворуч від входу в житлову кімнату біля дивану. (Том 2 а.к.п. 88-89).

Згідно протоколу огляду місця події від 24.06.2017 року та таблиці ілюстрацій до протоколу вбачається, що під час огляду домоволодіння по АДРЕСА_2 були виявлені термічні пошкодження на вхідних дверях та всередині будинку, а саме на стелі, вікнах, меблях. Крім того було виявлено ніж на підлозі кухонної кімнати будинку. (Том 2 а.к.п. 106-122).

Згідно висновку експерта № 1241-И/17 від 27.06.2017 року кров від трупа ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 відноситься до групи А з ізогемагглютиніном анти-В. На рушнику (об`єкти №№1-4) вилученому в ході огляду місця події, в будинку АДРЕСА_2 , виявлені сліди крові людини групи А з ізогемагглютиніном анти-В, можливість походження якої від ОСОБА_16 не виключається. (Том 3 а.к.п. 2-3).

Згідно висновку експерта № 1242-И/17 від 27.06.2017 року кров від трупа ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 відноситься до групи А з ізогемагглютиніном анти-В. На рушнику (об`єкти №№1-6) вилученому в ході огляду місця події, в будинку АДРЕСА_2 , виявлені сліди крові людини групи А з ізогемагглютиніном анти-В, можливість походження якої від ОСОБА_16 не виключається. (Том 3 а.к.п. 5-6).

Згідно висновку експерта № 1243-И/17 від 27.06.2017 року кров від трупа ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 відноситься до групи А з ізогемагглютиніном анти-В. На спортивній куртці (об`єкти №№6,7) вилученій під час обшуку затриманого ОСОБА_13 , знайдена кров людини групи А з ізогемагглютиніном анти-В, походження якої від ОСОБА_16 не виключається. На вищевказаній куртці, в об`єкті № 4, виявлена кров людини групи АВ. В цьому випадку походження цієї крові від ОСОБА_16 не можливе. Однак не можна виключити вірогідність змішування в цьому об`єкті крові групи А з ізогемагглютиніном анти-В, походження якої від ОСОБА_16 не виключається, з кров`ю групи В з ізогемагглютиніном анти-А (Том 3 а.к.п. 8-10).

Згідно висновку експерта № 1244-И/17 від 27.06.2017 року групова приналежність крові від трупу ОСОБА_16 - А з ізогемагглютиніном анти-В. На джинсових брюках (об`єкти №№ 1,2), вилучених під час обшуку у ОСОБА_13 , виявлені сліди крові людини, в яких знайдені антигени А та В. Таким чином, можна припустити, що в цих об`єктах кров походить від людини з групою АВ і походження її від ОСОБА_48 не можливе. Ймовірність змішання крові різних груп в даних об`єктах неможлива, в зв`язку з малим розміром слідів крові. (Том 3 а.к.п. 12-13).

Згідно висновку експерта № 1245-И/17 від 27.06.2017 року групова приналежність крові від трупу ОСОБА_16 - А з ізогемагглютиніном анти-В. На лівій кросівці (об`єкти №№ 9,12), вилученій під час обшуку у ОСОБА_13 виявлені сліди крові людини групи А з ізогемагглютиніном анти-В, походження якої від ОСОБА_16 не виключається. На лівій кросівці (об`єкт № 13), вилученій під час обшуку у ОСОБА_13 , виявлені сліди крові людини, в яких знайдені антигени А та В. Таким чином, можна припустити, що в цьому об`єкті кров може походити від людини з групою АВ. В цьому випадку походження цієї крові від ОСОБА_16 не можливе. Однак не можна виключати вірогідність змішування в цьому об`єкті крові групи А з ізогемагглютиніном анти-В, походження якої від ОСОБА_16 не виключається, з кров`ю групи В з ізогемагглютиніном анти-А. (Том 3 а.к.п. 15-16).

Згідно висновку експерта № 1247-И/17 від 27.06.2017 року групова приналежність крові від трупу ОСОБА_16 - А з ізогемагглютиніном анти-В. На джинсових брюках (об`єкти №№1-6), вилучених під час обшуку у ОСОБА_12 , виявлені сліди крові людини, в яких знайдені антигени А та В. Таким чином, можна припустити, що в цьому об`єкті кров може походити від людини з групою крові АВ. В цьому випадку походження цієї крові від ОСОБА_16 не можливе. Однак не можна виключати вірогідність змішування в цьому об`єкті крові групи А з ізогемагглютиніном анти-В, походження якої від ОСОБА_16 не виключається, з кров`ю групи В з ізогемагглютиніном анти-А. (Том 3 а.к.п. 18-19).

Згідно висновку експерта № 1246-И/17 від 27.06.2017 року на футболці ОСОБА_12 (об`єкт № 1,2), наявність крові не встановлено. (Том 3 а.к.п. 21)

Відповідно до висновку експерта № 740 Ц/2017 від 27 червня 2017 року - в результаті проведення судово медичної експертизи десяти марлевих тампонів (об`єкти №№ 1,2), на які були зроблені змиви з пальців обох рук ОСОБА_13 сліди крові та ядровмістимі епітеліальні клітини не знайдені. (Том 3 а.к.п. 23-24).

Відповідно до висновку експерта № 741 Ц/2017 від 27 червня 2017 року - в результаті проведення судово медичної експертизи десяти марлевих тампонів (об`єкти №№ 1,2), на які були зроблені змиви з пальців обох рук ОСОБА_12 сліди крові та ядровмістимі епітеліальні клітини не знайдені. (Том 3 а.к.п. 26-27).

Відповідно до висновку експерта № 744 Ц/2017 від 27 червня 2017 року групова належність крові від трупу ОСОБА_16 - А (II) з ізогемаглютиніном анти-В («Висновок експерта №1238-1/17 від 12.07.2017р.). Групова належність крові ОСОБА_13 - В (III) з ізогемаглютиніном анти-А («Висновок експерта №1239-1/17 від 12.07.2017р.). Групова належність крові ОСОБА_12 - А (II) з ізогемаглютиніном анти-В

(«Висновок експерта №1240-1/17 від 15.07.2017р.). В результаті проведення судово-медичної експертизи кухонного ножа (об`єкти №№1,2), вилученого 24.06.2017 р. під час проведення огляду місця події та трупу ОСОБА_16 по АДРЕСА_2 , в кухонній кімнаті будинку, встановлено наступне:

-на клинку ножа (об`єкт №1) знайдені сліди потожирових виділень. При серологічному дослідженні, в слідах виявлений антиген А. Таким чином, враховуючи результати досліджень, можна припустити походження даних слідів від будь якої особи (осіб) з груповою належністю крові А (II) з ізогемаглютиніном анти-В, в тому числі як від потерпілого ОСОБА_16 , так і від ОСОБА_12 . Від підозрюваного громадянина ОСОБА_13 дані сліди відбутися не могли.

-на рукоятці ножа (об`єкт №2) знайдені сліди потожирових виділень. При серологічному дослідженні в слідах виявлені антигени А та В. Таким чином, враховуючи результати досліджень, групи крові осіб, які проходять по справі, а також конкретні обставини справи, можна припустити змішання потожирових виділень від особи (осіб) з груповою приналежністю крові А (II) з ізогемаглютиніном анти-В, в тому числі як від потерпілого ОСОБА_16 так і від ОСОБА_12 , а також від будь якої особи з груповою належністю крові В (III) з ізогемаглютиніном анти-А. в тому числі від ОСОБА_13 . Сліди крові на кухонному ножі не знайдені. (Том 3 а.к.п.29-31).

Згідно висновку експерта № 745 Ц/2017 від 27 червня 2017 року - групова належність крові від трупу ОСОБА_16 - А (II) з ізогемаглютиніном анти-В («Висновок експерта №1238-1/17 від 12.07.2017р.). Групова належність крові ОСОБА_13 - В (III) з ізогемаглютиніном анти-А («Висновок експерта №1239-1/17 від 12.07.2017р.). Групова належність крові ОСОБА_12 - А (II) з ізогемаглютиніном анти-В («Висновок експерта №1240-1/17 від 15.07.2017р.). В результаті проведення судово-медичної експертизи кухонного ножа, вилученого 24.06.2017 р. під час проведення додаткового огляду місця події по АДРЕСА_2 , в кухонній кімнаті будинку, на клинку та рукоятці (об`єкти №№1,2) знайдені сліди потожирових виділень. При серологічному дослідженні, в слідах виявлені виявлений антиген В. Таким чином, враховуючи результати досліджень, можна припустити походження даних слідів від будь якої особи з груповою належністю крові В (ІІІ) з ізогемаглютиніном анти-А, в тому числі від ОСОБА_13 . Від потерпілого ОСОБА_16 та від ОСОБА_12 дані сліди відбутися не могли. (Том 3 а.к.п. 33-35).

Відповідно до висновку експерта № 739-Ц/2017 від 27 червня 2017 року групова належність крові від трупу ОСОБА_16 - А (II) з ізогемаглютиніном анти-В («Висновок експерта №1238-1/17 від 12.07.2017р.). Групова належність крові ОСОБА_13 - В (III) з ізогемаглютиніном анти-А («Висновок експерта №1239-1/17 від 12.07.2017р.). Групова належність крові ОСОБА_12 - А (II) з ізогемаглютиніном анти-В («Висновок експерта №1240-1/17 від 15.07.2017р.). В результаті проведення судово-медичної експертизи ніжки від предмета меблів (об`єкти №№1-3), вилученої 24.06.2017 р. під час проведення огляду місця події та трупу ОСОБА_16 по АДРЕСА_2 , в кухонній кімнаті будинку, встановлено наступне: в об`єкті № 1 знайдені сліди крові людини з домішком потожирових виділень. При серологічному дослідженні, в слідах виявлений антиген А. Таким чином, враховуючи результати досліджень, а також групи крові осіб, які проходять по справі, можна припустити походження даних слідів від будь якої особи (осіб) з груповою належністю крові А (ІІ), з ізогемаглютиніном анти-В, в тому числі, як від потерпілого ОСОБА_16 так і від ОСОБА_12 (за умови наявності у нього зовнішньої кровотечі на момент вищезазначених подій). Від ОСОБА_13 дані сліди крові а також потожирові виділення відбутися не могли. (Том 3 а.к.п.37-39).

Згідно висновку експерта № 742-Ц/2017 від 27 червня 2017 року в результаті проведення судово медичної експертизи манікюрних ножиць (об`єкти №№1,2), вилучених 24.06.2017 року під час проведення огляду місця події та трупу

ОСОБА_16 по АДРЕСА_2 , сліди крові та сліди потожирових виділень не знайдені. (Том 3 а.к.п. 41-42).

Відповідно до висновку експерта № 743 Ц/2017 від 27 червня 2017 року - групова належність крові від групу громадянина ОСОБА_16 - А (II) з ізогемаглютиніном анти-В («Висновок експерта №1238-1/17 від 12.07.2017р.). Групова належність крові підозрюваного громадянина ОСОБА_13 - В (III) з ізогемаглютиніном анти-А («Висновок експерта №1239-1/17 від 12.07.2017р.). Групова належність крові підозрюваного громадянина ОСОБА_12 - А (II) з ізогемаглютиніном анти-В («Висновок експерта №1240-1/17 від 15.07.2017р.). В результаті проведення судово-медичної експертизи розкладного багатопредметного побутового набору (об`єкти №№1-4). вилученого 24.06.2017 р. під час проведення огляду місця події та трупу ОСОБА_16 по АДРЕСА_2 , встановлено наступне: в об`єкті №2 знайдені сліди потожирових виділень. При серологічному дослідженні в слідах виявлені антигени А та В. Таким чином, враховуючи результати досліджень, групи крові осіб, які проходять по справі, а також конкретні обставини справи, можна припустити змішання потожирових виділень від особи (осіб) з груповою приналежністю крові А (II) з ізогемаглютиніном анти-В, в тому числі як від ОСОБА_16 так і від ОСОБА_12 , а акож від любої особи з груповою належністю крові В (III) з ізогемаглютиніном анти-А. в тому числі від ОСОБА_13 ; в об`єкті №4 знайдені сліди потожирових виділень. При серологічному дослідженні, в слідах виявлений антиген - В. Таким чином, враховуючи результати ліджень, можна припустити походження даних слідів від любої особи з груповою лежністю крові В (III) з ізогемаглютиніном анти-А, в тому числі від ОСОБА_13 . Від потерпілого ОСОБА_16 та ОСОБА_12 ці сліди відбутися не могли; в об`єктах №№1,3 сліди потожирових виділень не знайдені. Сліди крові на розкладному багатопредметному побутовому наборі не знайдені. (Том 3 а.к.п. 44-46).

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 742 від 05.07.2017 року ОСОБА_12 , 1964 року народження в період часу, який відповідає інкримінованому правопорушенню, будь яким хронічним психічним захворюванням, тимчасовим розладом душевної діяльності, слабоумством, іншим хворобливим станом не страждав, був психічно здоровим. Виявляє дисоціальний розлад особистості з порушенням потягів у вигляді синдрому залежності від алкоголю. За своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. В період часу, який відповідає інкримінованому правопорушенню, ОСОБА_12 у тимчасово хворобливому стані не знаходився, знаходився у стані простого алкогольного сп`яніння. За своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_12 , 1964 року народження в період часу, який відповідає інкримінованому правопорушенню, не знаходився у стані фізіологічного ефекту (стан сильного душевного хвилювання). В період часу, який відповідає інкримінованому правопорушенню ОСОБА_12 не знаходився у стані вираженого емоційного напруження стресу, фрустрації, які б могли суттєвим чином вплинути на його поведінку, свідомість діяльності. ОСОБА_12 виявляє вищевказані індивідуально психологічні характеристики, які можуть суттєвим чином впливати на його поведінку. Вказані вище характеристики прямо чи безпосередньо пов`язані з вищевказаним клінічним діагнозом та загостюються в той період часу, коли ОСОБА_12 знаходиться у стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_12 у своєму психічному стані може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_12 не потребує. (Том 3 а.к.п. 47-52).

Відповідно до висновку судово психіатричної експертизи № 741 від 05.07.2017 року ОСОБА_13 , 1970 року народження в період часу, який відповідає інкримінованому правопорушенню, будь яким хронічним психічним захворюванням, тимчасовим розладом душевної діяльності, слабоумством, іншим хворобливим станом не страждав. Виявляє дисоціальний розлад особистості з порушенням потягів у вигляді синдрому залежності від алкоголю. За своїм психічним

станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. В період часу, який відповідає інкримінованому правопорушенню, ОСОБА_13 у тимчасово хворобливому стані не знаходився. Знаходився у стані простого алкогольного сп`яніння. За своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. В період часу, який відповідає інкримінованому правопорушенню, ОСОБА_13 , 1970 року народження не знаходився у стані фізіологічного ефекту (стан сильного душевного хвилювання). В період часу, який відповідає інкримінованому правопорушенню ОСОБА_13 не знаходився у стані вираженого емоційного напруження стресу, фрустрації, які б могли суттєвим чином вплинути на його поведінку, свідомість діяльності. ОСОБА_13 виявляє вищевказані індивідуально психологічні характеристики, які можуть суттєвим чином впливати на його поведінку. Вказані вище характеристики прямо чи безпосередньо пов`язані з вищевказаним клінічним діагнозом та загостюються в той період часу, коли ОСОБА_13 знаходиться у стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_13 за своїм психічним станом може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_13 не потребує. (Том 3 а.к.п. 53-58).

Згідно висновку експерта № 3/57 від 21.07.2017 року тілесні ушкодження, виявлені на трупі ОСОБА_16 могли виникнути при обставинах, про які вказує свідок ОСОБА_17 при проведенні слідчого експерименту. Тілесні ушкодження виявлені на трупі ОСОБА_16 (окрім різаних ран) могли виникнути при обставинах, про які вказує підозрюваний ОСОБА_13 при проведенні слідчого експерименту. Тілесні ушкодження виявлені на трупі ОСОБА_16 могли виникнути при обставинах про які вказує підозрюваний ОСОБА_12 при проведенні слідчого експерименту. (Том 2 а.к.п. 229-231).

Відповідно до висновку експерта № 5/3/57 від 11 вересня 2017 року - синці на трупі ОСОБА_16 також могли утворитись від ударів дерев`яною ніжкою стільця, наданою на судово-медичну експертизу. Колото різані рани на трупі ОСОБА_16 могли утворитись від дії кухонних ножів, наданих на судово-медичну експертизу. Колото різані рани знайдені на трупі ОСОБА_16 та інші тілесні ушкодження не могли утворитися від дії манікюрними ножицями та розкладним багатопредметним побутовим набором. (Том 3 а.к.п. 73-75 ).

У судовому засіданні допитаний експерт ОСОБА_49 , який підтвердив вказані висновки судово-медичних експертизи трупа ОСОБА_16 № 57 від 24.06.2017 року та №3/57 від 21 липня 2017 року, та № 5/3/57 від 11 вересня 2017 року, додатково вказав, що в експертизі вказано, що смерть потерпілого ОСОБА_16 наступила 23 червня 2017 року, оскільки точну годину смерті встановити важко, розбіжність може бути вісім годин. Після смерті людини продовж чотирьох-шести годин з`являються трупні плями. Після спричинення тілесних ушкоджень потерпілий, малоймовірно, що міг вчиняти якісь самостійні дії. Ушкодження, які є на трупі ОСОБА_16 не могли бути заподіяні рукою самого потерпілого. Колото різані рани могли утворитися від восьми ударів ножем. Під час проведення додаткових експертиз, були оглянуто ножиці, ніж та дерев`яна палка. Не можливо вказати, однією людиною було нанесено тілесні ушкодження потерпілому чи кількома. Причиною смерті потерпілого стала сукупність тілесних ушкоджень та черепно-мозкова травма. Тілесні ушкодження утворились від ударів тупими предметами, що можуть бути руками та дерев`яної палкою. ОСОБА_16 міг вчиняти більш пасивні дії, враховуючи його стан після нанесення тілесних ушкоджень. З`ясувати, чи міг він самостійно вийти з дому не можливо. Відповідно до тілесних ушкоджень, немає можливості встановити експертизою, хто наносив удар ножем чоловік або жінка.

Згідно з ч.1 ст.85 КПК України - належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

У суду немає підстав сумніватися в достовірності проведених експертиз, оскільки вони проведені з дотриманням встановленого процесуального порядку, згідно ст. 242 КПК України, компетентними особами, відповідно до ст. 10 ЗУ "Про судову експертизу", що володіють спеціальними знаннями для вирішення поставлених перед ними питань і мають тривалий стаж експертної роботи. Висновки експертиз ніким з учасників судового розгляду не оспорюються, не суперечать іншим зібраним у справі доказам, достовірність яких встановлена судом та підтверджують винуватість ОСОБА_12 та ОСОБА_13 у скоєному кримінальному правопорушенні.

Зібрані по даному кримінальному провадженню докази у своїй сукупності, а саме пояснення свідків надані в судовому засіданні та докази дослідженні та проаналізовані колегією суддів - є належними та допустимими у відповідності до положень ст.ст. 85,86 КПК України.

Відповідно до п.22 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про злочини проти життя і здоров`я особи» від 07 лютого 2003 року для відмежування умисного вбивства від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого (ч. 2 ст. 121 КК), суди повинні ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного. Питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а в разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, ставлення винного до її настання характеризується необережністю. Якщо винний діяв з умислом на вбивство, тривалість часу, що минув з моменту заподіяння ушкоджень до настання смерті потерпілого, для кваліфікації злочину як умисного вбивства значення не має.

Так колегією суддів в судовому засіданні достовірно було встановлено та підтверджено висновками судово-психіатричних експертиз № 742 та № 741 від 05.07.2017 року, що обвинувачені ОСОБА_12 та ОСОБА_13 в період часу, який відповідає інкримінованому правопорушенню, у тимчасово хворобливому стані не знаходилися. За своїм психічним станом могли усвідомлювати свої дії та керувати ними. В період часу, який відповідає інкримінованому правопорушенню, не знаходилися у стані фізіологічного ефекту (стан сильного душевного хвилювання). В період часу, який відповідає інкримінованому правопорушенню не знаходилися у стані вираженого емоційного напруження стресу, фрустрації, які б могли суттєвим чином вплинути на їх поведінку, свідомість діяльності.

Колегія суддів зазначає, що про наявність прямого умислу в діях обвинувачених на вчинення умисного вбивства ОСОБА_16 свідчать сукупність їх протиправних дій, зокрема, розташування та відстань між ними та потерпілим під час нанесення тілесних ушкоджень, інтенсивність нанесення тілесних ушкоджень, їх різноманітність та сила, факт насильницького спричинення падіння потерпілого на підлогу, тобто намагання уникнення можливого супротиву потерпілого, та продовження після цього нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_16 .

Відсутність згідно судових експертиз тілесних ушкоджень на тілі обвинувачених на думку колегії суддів свідчить по - перше про відсутність будь якої загрози в діях потерпілого по відношенню до обвинувачених, а по - друге свідчить про підкорення волі потерпілого, шляхом групового завдання йому тілесних ушкоджень, навіть до самозахисту та можливості відведення небезпеки для його життя.

Таким чином дії обвинувачених по відношенню до потерпілого, приймаючи до уваги фізичний стан потерпілого, який ніяким чином не чинив спротив, не захищався та по суті був беззахисний - у своїй сукупності свідчить про наявність в обвинувачених мети

саме позбавлення життя потерпілого ОСОБА_16 , обвинувачені бажали та свідомо припускали настання таких наслідків, бо в іншому випадку вони б не наносили таку кількість різноманітних тілесних ушкоджень, як руками так і ногами у важливий життєвий орган, а саме голову потерпілого, не використовували б сторонній предмет для завдання ударів та ніж для завдання колото-різаних ран потерпілому, крім того конфліктна ситуація, яка виникла між обвинуваченими та потерпілим під час вживання спиртних напоїв, ніяким чином не вимагала від обвинувачених такого жорстокого побиття беззахисної особи, оскільки ніякої небезпеки для життя обвинувачених в діях потерпілого не було, однак кожен з обвинувачених і ОСОБА_12 , і ОСОБА_13 усвідомлювали суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачали суспільно небезпечні наслідки таких дій та бажали їх настання, про що свідчить також і той факт, що обвинувачені наполягли на тому, щоб свідок ОСОБА_19 залишив приміщення домоволодіння. Тобто вони заздалегідь передбачали невідворотність та можливість насильницьких дій проти потерпілого та не бажали присутності зайвих свідків.

Колегія суддів вважає, що мотивом вчинення кримінального правопорушення стали раптово виниклі неприязні стосунки між обвинуваченими та потерпілим, внаслідок взаємних образ під час вживання спиртних напоїв.

Умисне завдання тілесних ушкоджень руками та ногами по життєве важливим органам потерпілого, внаслідок чого сталася його смерть, колегія суддів розцінює як наявність у обвинувачених злочинного умислу саме на позбавлення життя потерпілого ОСОБА_16 .

Крім того про наявність у обвинувачених прямого умислу на вбивство ОСОБА_16 також свідчить те, що обвинувачені після нанесень тяжких тілесних ушкоджень, не вжили жодних заходів, щоб відвернути настання для потерпілого шкідливих наслідків у вигляді смерті, а саме не намагалися викликати карету швидкої допомоги, а просто та спокійно залишили місце злочину.

Колегія суддів додатково зазначає, що на підставі аналізу зібраних по кримінальному провадженню доказів у їх сукупності, в судовому засіданні не встановлено обставин, які б свідчили про скоєння обвинуваченими кримінального правопорушення за ст. 121 ч.2 КК України, а саме умисного тілесного ушкодження вчиненого групою осіб, що спричинило смерть потерпілого, а пояснення обвинувачених з цього приводу колегія суддів оцінює критично і вважає як спосіб захисту задля уникнення відповідальності за більш тяжке кримінальне правопорушення, оскільки це спростовується кількістю нанесення обвинуваченими ударів в життєво важливі органи потерпілого, характером та тривалістю дій обвинувачених під час скоєння ними даного кримінального правопорушення, поясненнями свідків та дослідженими в судовому засіданні доказами.

Крім того відсутні підстави для кваліфікації дій обвинувачених як необхідну оборону, оскільки життю та здоров`ю обвинувачених не було жодної загрози, жодні свідчення, докази чи факти про те, що обвинувачені захищалися від неправомірних дій потерпілого відсутні. Таким чином, відсутні підстави для кваліфікації дій обвинуваченим за ст.118 КК України, тобто на умисне вбивство, вчинене при перевищенні меж необхідної оборони.

Крім того відсутні підстави для кваліфікації дій обвинувачених за ст. 116 КК України, оскільки вчинення обвинуваченими умисного вбивства в стані сильного душевного хвилювання, що раптово виникло внаслідок протизаконного насильства, систематичного знущання або тяжкої образи з боку потерпілого, не підтверджується зібраними по справі доказами, які досліджені в судовому засіданні та підтверджують факт знайомства потерпілого з обвинуваченими лише в день злочину, а отже про якусь систематичність завдання образ та приниження чи знущання над обвинуваченими мова йти не може, а згідно висновків судово-психіатричних експертиз - обвинувачені не знаходилися у стані сильного душевного хвилювання чи у стані вираженого емоційного

напруження стресу, фрустрації, які б могли суттєвим чином вплинути на їх поведінку та свідомість діяльності.

Також відсутні підстави для кваліфікації дій обвинуваченого за ст. 119 КК України, оскільки з суб`єктивної сторони вбивство через необережність може бути вчинене як внаслідок злочинної самовпевненості, так і злочинної недбалості. При вбивстві внаслідок злочинної самовпевненості винний передбачає можливість настання смерті іншої людини від вчинюваної ним дії, але легковажно розраховує на її відвернення. При цьому повинен мати місце розрахунок на конкретні обставини, які, на думку винного, відвернуть настання смерті. При вбивстві внаслідок злочинної недбалості винний не передбачає можливості настання смерті іншої особи від вчиненої ним дії, але повинен був і міг її передбачити, діючи з більшою обачністю. Але в даному випадку сукупність досліджених судом доказів достовірно доводить, що обвинувачені ОСОБА_12 та ОСОБА_13 діяли саме умисно, при цьому колегія суддів виходить із сукупності всіх обставин справи, враховує силу ударів, їх кількість, інтенсивність, факт побиття потерпілого лежачого на підлозі, відстань між обвинуваченим та потерпілим, характер і локалізацію тілесних ушкоджень.

Дослідивши усі вищезазначені докази в їх сукупності, з точки зору їх допустимості, достовірності та достатності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про доведеність винуватості обвинувачених ОСОБА_12 та ОСОБА_13 у вчиненні даного кримінального правопорушення та вважає, що їх дії правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за п.12 ч.2 ст.115 КК України, умисне вбивство вчинене за попередньою змовою групою осіб, оскільки така юридична оцінка відповідає фактичним обставинам встановленим у ході судового розгляду даного кримінального провадження.

Доводи ж обвинувачених з приводу лише своєї часткової винуватості колегія суддів розцінює як стратегію захисту, не приймає до уваги та відхиляє їх з підстав, які наведені вище.

Кожен з обвинувачених, як під час конфлікту в приміщенні кухні будинку АДРЕСА_2 так і в подальшому, на думку колегії суддів, діяли узгоджено та спільно вчиняли протиправні, злочинні дії, які привели до загибелі ОСОБА_16 .

Даючи оцінку свідченням обвинувачених ОСОБА_12 та ОСОБА_13 про їх непричетність до вбивства ОСОБА_16 , колегія суддів приходить до висновку, що вони дані відповідно до обраної ними форми захисту - заперечувати скоєне та всіляко заплутувати суд, а також спростовуються свідченнями свідків та іншими дослідженими судом письмовими доказами.

Так перевірка свідчень обвинувачених в суді, їх аналіз і зіставлення з іншими доказами, у тому числі свідченнями потерпілої, свідків, висновками експертиз свідчать про неспроможність тверджень ОСОБА_12 та ОСОБА_13 про їх непричетність до інкримінованого їм злочину.

Колегія суддів зазначає, що умисне вбивство визнається вчиненим за попередньою змовою групою осіб (п. 12 ч. 2 ст. 115 КК), якщо у позбавленні життя потерпілого брали участь за попередньою домовленістю як співвиконавці дві і більше особи. Кожна з осіб, які з умислом на вбивство завдали потерпілому поранення, незалежно від того, яке з поранень виявилося безпосередньою причиною смерті потерпілого, повинні відповідати за умисел на вбивство як співвиконавці.

Співвиконавцями умисного вбивства повинні визнаватися також ті особи, котрі хоча й не вчинювали дій, якими безпосередньо було заподіяно смерть потерпілого, але, будучи об`єднаними з іншими співвиконавцями вбивства єдиним умислом, спрямованим на позбавлення потерпілого життя, здійснили частину того обсягу дій, який група вважала за необхідне виконати з метою реалізації цього умислу.

З урахуванням конкретних обставин справи та змісту спільного умислу осіб, що вчинюють вбивство за попередньою змовою, до таких дій можуть бути віднесені: а) застосування на початку нападу насильства щодо потерпілого з метою приведення його у безпорадний стан з тим, щоб інший співучасник, скориставшись таким станом, заподіяв потерпілому смерть; б) подолання опору потерпілого з метою полегшити заподіяння йому смерті іншим співвиконавцем (застосування до потерпілого фізичного чи психічного насильства, зв`язування його чи утримання в той час як інший співучасник завдає йому ударів з метою заподіяння смерті, тощо); в) усунення певних перешкод, що в конкретній ситуації заважають іншій особі заподіяти потерпілому смерть або істотно ускладнюють це (тримання чи ізоляція особи, яка намагається або може допомогти жертві, відвернення уваги такої особи тощо), а також сприяння доступу іншій особі до жертви; г) надання особі, яка згідно з домовленістю заподіює смерть потерпілому, конкретної допомоги під час вчинення вбивства шляхом передачі зброї, давання порад тощо; д) ведення спостереження за потерпілим, іншими особами чи обстановкою безпосередньо перед убивством або під час його вчинення з метою забезпечити реалізацію спільного умислу на вбивство.

У зв`язку з вищевказаним та приймаючи до уваги вже встановлені та проаналізовані в судовому засіданні фактичні обставини справи, колегія суддів зазначає, що потерпілий ОСОБА_16 отримав через протиправні дії обвинувачених чисельну кількість тілесних ушкоджень, а власне саме побиття потерпілого з боку обвинувачених відбувалося тривалий час, протягом якого і обвинувачені і потерпілий перебували на кухні в будинку ОСОБА_16 разом, а усі тілесні ушкодження були завдані ОСОБА_12 та ОСОБА_13 потерпілому прижиттєво. Від отриманих тілесних ушкоджень, які були завдані обвинуваченими потерпілий помер у власному будинку. За таких обставин колегія суддів зазначає та приходить до переконання, що детальне розмежування хто саме із обвинувачених ОСОБА_12 чи ОСОБА_13 наніс більшу частину тілесних ушкоджень потерпілому і в які саме частини тіла наносив удари та чим не є визначальним, оскільки в даному випадку обвинувачені є співвиконавцями і несуть рівну відповідальність за скоєний злочин.

Відповідно до положень ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної виною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. При цьому покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до вимог ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Згідно абзацу 2 пункту 1 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року (в ред. Постанови Верховного Суду №8 від 12.06.2009 року) призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_12 колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно зі ст.12 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який є фізично здоровим, перебуває на диспансерному обліку у лікаря-нарколога з вересня 2011 року з діагнозом «розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю. Зловживання зі шкідливими

наслідками», на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, відбував покарання в умовах ізоляції від суспільства, відповідно до вироку Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 05.12.2018 року був визнаний винним у скоєнні кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 185 КК України та йому було призначено покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі, посередньо характеризується за місцем проживання, офіційно не працевлаштований, офіційного матеріального доходу не має.

Обставин, які пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ст. 34 КК України рецидивом злочинів визнається вчинення нового умисного злочину особою, яка має судимість за умисний злочин.

У зв`язку з чим обставинами, які обтяжує покарання ОСОБА_12 згідно зі ст. 67 КК України, в даному випадку на думку колегії судів є рецидив злочину та вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні обвинуваченому покарання враховується колегією суддів і те, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Колегія суддів вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_12 не можливе без його ізоляції від суспільства і вважає необхідним призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції за п.12 ч.2 ст. 115 КК України.

Колегією суддів встановлено, що відповідно до вироку Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 05.12.2018 року ОСОБА_12 був визнаний винним у скоєнні кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 185 КК України та йому було призначено покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі. Таким чином, приймаючи до уваги, що інкриміноване за даним вироком кримінальне правопорушення ОСОБА_12 вчинив о 20 год. 00 хв 23 червня 2017 року по 00 год. 26 хв. 24 червня 2017 року, тобто до постановлення вказаного вище вироку Слов`янського міськрайонного суду Донецької від 05.12.2018 року, то суд приходить до висновку про необхідність застосування, під час визначення остаточного покарання ОСОБА_12 за дійсним вироком, правил ч. 4 ст. 70 КК України.

Відповідно до вимог ч.4 ст.70 КК України за правилами, передбаченими в частинах 1, 2, 3 цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 КК України.

Початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_12 відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 24.06.2017 року, слід обчислювати з 24.06.2017 року, оскільки, термін перебування під вартою, відповідно до вимог кримінального та кримінального процесуального законодавства зараховується судом у строк покарання, призначеного вироком суду, за правилами, встановленими ч.5 ст. 72 КК України і строк тримання під вартою, згідно зі ч.2 ст. 197 КПК України, обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого - з моменту затримання.

При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_13 колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно зі ст.12 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який є фізично здоровим, не перебуває на диспансерному обліку у лікаря-нарколога, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, раніше судимий та неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, відбував

покарання в умовах ізоляції від суспільства, негативно характеризується за місцем проживання, офіційно не працевлаштований та не має офіційного матеріального доходу.

Обставин, які пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ст. 34 КК України рецидивом злочинів визнається вчинення нового умисного злочину особою, яка має судимість за умисний злочин.

У зв`язку з чим обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_13 згідно зі ст. 67 КК України, в даному випадку на думку колегії судів є рецидив злочину та вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні обвинуваченому покарання враховується колегією суддів і те, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Колегія суддів вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_13 не можливе без його ізоляції від суспільства і вважає необхідним призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції за п.12 ч.2 ст. 115 КК України.

Початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_13 відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 24.06.2017 року, слід обчислювати з 24.06.2017 року , оскільки, термін перебування під вартою, відповідно до вимог кримінального та кримінального процесуального законодавства зараховується судом у строк покарання, призначеного вироком суду, за правилами, встановленими ч.5 ст. 72 КК України і строк тримання під вартою, згідно зі ч.2 ст. 197 КПК України, обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого - з моменту затримання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні потерпілою чи прокурором заявлено не було.

Даних про наявність документально підтверджених процесуальних витрат у кримінальному провадженні сторонами до суду не надано.

Долю речових доказів колегія суддів вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.. 368, 370, 374 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч.2 ст. 115 КК України.

Призначити ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 покарання за п.12 ч.2 ст. 115 КК України - у виді позбавлення волі строком на 12 (дванадцять) років.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 05 грудня 2018 року, та остаточно призначити ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді позбавлення волі строком на 12 (дванадцять) років 6 (шість) місяців.

До набрання цим вироком законної сили раніше обраний запобіжний захід відносно ОСОБА_12 залишити без змін - тримання під вартою у Державній установі «Бахмутська установа виконання покарань (№6)» Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України.

Строк покарання у виді позбавлення волі обчислювати ОСОБА_12 , з часу його фактичного затримання, тобто з 24.06.2017 року.

Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч.2 ст. 115 КК України.

Призначити ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , покарання за п.12 ч.2 ст. 115 КК України - у виді позбавлення волі строком на 12 (дванадцять) років.

До набрання цим вироком законної сили раніше обраний запобіжний захід відносно ОСОБА_50 залишити без змін - тримання під вартою у Державній установі «Бахмутська установа виконання покарань (№6)» Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України.

Строк покарання у виді позбавлення волі обчислювати ОСОБА_13 , з часу його фактичного затримання, тобто з 24.06.2017 року.

Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

Речові докази у кримінальному провадженні, які відповідно до квитанції № 104/17, зберігаються в камері зберігання речових доказів Лиманського відділення поліції Слов`янського ВП ГУ НП у Донецькій області, а саме дві великі миски, сім столових малих мисок, сковорідку, черпак, дорожню сумку з предметами гігієни, дві чоловічі куртки, чотири металевих відра, три каструлі, каунтер, зв`язку з трьох ключів, одеколон «Ефект», чайну ложку, кулькову ручку, дві кришки до каструль, металеву підставку для гарячого, половик, електричний дріт, конфорки для теплової станції печі з трьох кругів, футляр для окуляр, зарядку до мобільного телефону, фломастери, щитку, пензлик, рушник, двоє манікюрних щипців, після набрання вироком законної сили повернути власнику.

Лазерний оптичний диск «Videx DVD-R 4.7 Gb, 120 min» із відеозаписом допиту свідка ОСОБА_19 від 07.09.2017 року зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Лазерний оптичний диск «Videx DVD-R 4.7 Gb, 120 min» із відеозаписом допиту свідка ОСОБА_17 від 07.09.2017 року - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Лазерний оптичний диск «DVD-R» із відеозаписом огляду місця події та трупу ОСОБА_16 від 24.06.2017 року - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Лазерний оптичний диск «DVD-R» із відеозаписом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_19 від 25.06.2017 року зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Лазерний оптичний диск «DVD-R» із відеозаписом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_17 від 25.06.2017 року зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Лазерний оптичний диск «DVD-R» із відеозаписом слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_13 від 25.07.2017 року зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Лазерний оптичний диск «DVD-R» із відеозаписом слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_13 від 25.06.2017 року зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Лазерний оптичний диск «DVD-R» із відеозаписом слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_12 від 25.06.2017 року зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Наручний годинник «Rolex», дві газові запальнички та зв`язку дверних ключів у кількості 12 шт., які відповідно до квитанції № 106/17, зберігаються в камері зберігання речових доказів Лиманського відділення поліції Слов`янського ВП ГУ НП у Донецькій області, після набуття вироком законної сили повернути власнику.

Пару шкарпеток ОСОБА_13 упаковані в паперовий конверт, наволочку упаковану паперовий конверт які відповідно до квитанції № 115/17, зберігаються в камері зберігання речових доказів Лиманського відділення поліції Слов`янського ВП ГУ НП у Донецькій області, після набуття вироком законної сили повернути власнику.

Рушник, упакований в паперовий пакет; рушник упакований в сейф пакет № 3468972, які відповідно до квитанції № 137/17, зберігаються в камері зберігання речових доказів Лиманського відділення поліції Слов`янського ВП ГУ НП у Донецькій області після набуття вироком законної сили - знищити.

Речі ОСОБА_12 (футболка, джинсові брюки, пара літніх туфель), упаковані в два картонних коробка та паперовий пакет; речі ОСОБА_13 (джинсові брюки, спортивна куртка та пара кросівок), упаковані в три картонні коробки, які відповідно до квитанції № 137/17, зберігаються в камері зберігання речових доказів Лиманського відділення поліції Слов`янського ВП ГУ НП у Донецькій області, після набуття вироком законної сили повернути власнику.

Кухонний ніж, загальною довжиною 16,5 см, упакований в паперовий конверт; кухонний ніж загальною довжиною 27,7 см, упакований в паперовий конверт; дерев`яну ніжку від стільця, упаковану в мішок із полімерного матеріалу; манікюрні ножиці, упаковані в паперовий конверт; розкладний багатопредметний побутовий набір, упакований в паперовий конверт; 10 марлевих тампонів зі змивами з рук підозрюваного ОСОБА_12 на марлі, упаковані в паперові конверт, та контрольний змив на марлі, упакований в паперовий конверт; 10 марлевих тампонів зі змивами з рук підозрюваного ОСОБА_13 на марлі, упаковані в паперовий конверт, та контрольний змив на марлі, упакований в паперовий конверт; зразок крові на марлі з трупу ОСОБА_16 , упакований в паперовий конверт; зразок крові на марлі підозрюваного ОСОБА_12 , упакований в паперовий конверт; зразок крові на марлі підозрюваного ОСОБА_13 , упакований в паперовий конверт, - які відповідно до квитанції № 157/17, зберігаються в камері зберігання речових доказів Лиманського відділення поліції Слов`янського ВП ГУ НП у Донецькій області, після набуття вироку законної сили знищити.

Вирок може бути оскаржений до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою - впродовж 30 днів з дня отримання копії цього вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий у справі

Суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_51