Справа № 740/38/20
Провадження № 1-кп/740/74/21
В И Р О К

іменем України

22 квітня 2021 року м.Ніжин
Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 грудня 2019 року за №0001512, об`єднане з кримінальними провадженнями №0000535 від 21 травня 2020 року, №0000651 від 11 червня 2020 року, №0000286 від 11 березня 2020 року, №0001053 від 17 листопада 2020 року, №0000225 від 30 вересня 2020 року, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Талалаївка Ніжинського району Чернігівської області, громадянина України, маючого повну загальну середню освіту, не працюючого, не одруженого, раніше судимого 04 липня 2019 року Центральним районним судом м.Миколаєва за ч.4 ст.407 КК України до 03 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на 02 роки, 27 лютого 2020 року Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області за ч.1 ст.185 КК України до 1020 грн. штрафу, 11 червня 2020 року Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області, із врахуванням вироку Чернігівського апеляційного суду від 07 грудня 2020 року, за ч.1 ст.309, ч.1 ст.71 КК України до 03 років 01 місяця позбавлення волі та 1020 грн. штрафу, проживаючого та зареєстрованого в АДРЕСА_1 ,

за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.263 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 ,

встановив:

ОСОБА_3 26 листопада 2018 року близько 15-00 год, перебуваючи за місцем свого проживання АДРЕСА_1 , умисно, з корисливим мотивом, шляхом вільного доступу, через вхідні двері зайшов до господарського приміщення, звідки повторно здійснив таємне викрадення бензотримера марки «Werk», вартістю 853 грн. 80 коп, що належить ОСОБА_5 , після чого покинув місце вчинення кримінального правопорушення, отримавши реальну можливість розпорядитися викраденим майном. Потерпілому ОСОБА_5 заподіяно матеріальну шкоду у розмірі 853 грн. 80 коп.
ОСОБА_3 18 листопада 2019 року у вечірній час прибув до будинку охорони на базі відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в АДРЕСА_1 , де, з метою викрадення чужого майна, з корисливим мотивом, умисно, шляхом відкриття замка вхідних дверей, проник до вказаного будинку охорони, звідки повторно здійснив таємне викрадення дрилі-шуруповерта марки «Тайга ДА-18-2» на 18V, вартістю 489 грн. 99 коп, що належить ОСОБА_6 , після чого покинув місце вчинення кримінального правопорушення, отримавши реальну можливість розпорядитися викраденим майном. Потерпілому ОСОБА_6 заподіяно матеріальну шкоду у розмірі 489 грн. 99 коп.
ОСОБА_3 10 березня 2020 року близько 14-00 год., перебуваючи на території ЗОШ І-ІІІ ступенів с.Талалаївка Ніжинського району Чернігівської області по вул.Шкільна, 1, умисно, з корисливого мотиву, шляхом вільного доступу, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, повторно здійснив таємне викрадення велосипеду марки «Ardis Sweed», вартістю 5498 грн. 44 коп, що належить ОСОБА_7 , після чого покинув місце вчинення кримінального правопорушення, отримавши реальну можливість розпорядитися викраденим майном. Потерпілій ОСОБА_7 заподіяно матеріальну шкоду у розмірі 5498 грн. 44 коп.
ОСОБА_3 у невстановлений досудовим розслідуванням час у лісосмузі біля зупинки громадського транспорту «Заводська» м.Ніжина Чернігівській області, на землі знайшов кастет, виготовлений саморобним способом, який відноситься до холодної зброї ударно-дробильної дії та носив його при собі без передбаченого законом дозволу.
21 травня 2020 року в 13-00 год. працівниками Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області біля буд.1 по вул.Берегова с.Талалаївка Ніжинського району Чернігівської області у ОСОБА_3 виявлено та вилучено вищезазначений кастет, який він носив при собі без передбаченого законом дозволу.
ОСОБА_3 30 вересня 2020 року близько 13-00 год., перебуваючи у приміщенні роздягальні для працівників на території ТОВ «Ніжинський консервний завод», розташованого в м.Ніжині Чернігівської області по вул.Шевченка, 160, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, відкрив необладнану замикаючими пристроями шафу, де зберігав свої речі ОСОБА_8 , звідки умисно, з корисливого мотиву, повторно здійснив таємне викрадення мобільного телефону марки «Huawei P9 32gd», вартістю 2139 грн. 29 коп., що належить ОСОБА_8 , після чого покинув місце вчинення кримінального правопорушення, отримавши реальну можливість розпорядитися викраденим майном. Потерпілому ОСОБА_8 заподіяно матеріальну шкоду у розмірі 2139 грн. 29 коп.
ОСОБА_3 07 листопада 2020 року близько 01-00 год. з метою викрадення чужого майна, з корисливим мотивом, шляхом відпирання хвіртки, проник до огородженої території будинковолодіння АДРЕСА_2 , де, використовуючи драбину, заліз на горище гаража, звідки умисно, повторно здійснив таємне викрадення алюмінієвого бідону об`ємом 40 л, вартістю 837 грн. 50 коп, що належить ОСОБА_9 , після чого покинув місце вчинення кримінального правопорушення, отримавши реальну можливість розпорядитися викраденим майном. Потерпілій ОСОБА_9 заподіяно матеріальну шкоду у розмірі 837 грн. 50 коп.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винуватість у пред`явлених обвинуваченнях визнав повністю, показавши, що викрав у ОСОБА_5 бензотример, у ОСОБА_6 дриль-шуруповерт, біля школи-велосипед, у ОСОБА_9 -бідон, у роздягальні викрав телефон, знайшов і зберігав при собі кастет. Щиро розкаявся у скоєному, просив суворо не карати, шкоду потерпілим не відшкодовував, оскільки не було відповідних вимог. Вимогу потерпілого ОСОБА_8 про стягнення 3000 грн. матеріальної шкоди визнав повністю.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень підтверджується його показаннями під час судового розгляду та доказами кримінального провадження, які суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним досліджувати щодо обставин вчинення кримінальних правопорушень, які ніким не оспорюються, при цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, і немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 є доказами згідно ст.ст.84, 95 КПК України.

Із врахуванням викладеного наявні підстави для визнання обвинуваченого ОСОБА_3 винним у вчиненні:

кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), належного потерпілим ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , вчинена повторно;

кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), належного потерпілим ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , вчинена повторно, поєднана з проникненням у інше приміщення;

кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України, як носіння кастету без передбаченого законом дозволу.

Обставини, які пом"якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 ,-молодий вік та щире каяття.
Обставина, яка обтяжує покарання,-рецидив злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії нетяжких та тяжких злочинів і повязані із незаконним посяганням на приватну власність по п`яти епізодах щодо п`яти потерпілих через незначні проміжки часу, по`язані із незаконним обігом холодної зброї, вчиненні під час завершення досудових розслідуваннь та направлення обвинувальних актів до суду, що свідчить про підвищений рівень суспільної небезпечності, особу обвинуваченого, який притягувався до кримінальної відповідальності за умисні злочини, що свідчить про його схильність до вчинення кримінально-караних дій, останній має постійне місце проживання, за яким характеризується негативно, не працює і має неналежний рівень матеріального забезпечення, не перебуває на обліку лікаря-психіатра та лікаря-нарколога, щиро кається у скоєному, згідно досудової доповіді має незадовільні характеристики і визначені високий рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та середній рівень ризику небезпеки для суспільства із зазначенням можливості виправлення в умовах цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.

За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції статті, за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції статті, за ч.2 ст.263 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції статті.
Судом встановлено, що обвинуваченим ОСОБА_3 кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.185 КК України, вчинені 26 листопада 2018 року, 10 березня 2020 року, 30 вересня 2020 року, передбачені ч.3 ст.185 КК України-18 листопада 2019 року та 07 листопада 2020 року, передбачене ч.2 ст.263 КК України-21 травня 2020 року,-тобто як до постановлення так і після вироку Ніжинського міськрайонного суду від 11 червня 2020 року, із врахуванням вироку Чернігівського апеляційного суду від 07 грудня 2020 року, про засудження ОСОБА_3 за ч.1 ст.309, ч.1 ст.71 КК України до 03 років 01 місяця позбавлення волі та штрафу у розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 грн., із зазначенням виконання покарання у виді штрафу згідно ч.3 ст.72 КК України самостійно. Даним вироком суду апеляційної інстанції частково приєднане невідбуте покарання за вироками Центрального районного суду м.Миколаєва від 04 липня 2019 року та приєднане покарання за вироком Ніжинського міськрайонного суду від 27 лютого 2020 року.

Постановою об`єднаної палати Касаційного кримінального суду від 25 червня 2018 року (справа № 511/37/16-к, провадження № 51-830км18) зроблено висновок про застосування норм права, згідно з яким коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші-після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст.70, так і ст.71 КК України: спочатку-за правилами ч.1 ст.70 КК за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку; після цього-за правилами ч.4 ст. 70 КК України, потім-за сукупністю злочинів, вчинених після постановлення першого вироку; і остаточно-за сукупністю вироків відповідно до ч.1 ст.71 КК України.

Постановою об`єднаної палати Касаційного кримінального суду від 08 лютого 2021 року (справа № 390/235/19, провадження № 51-2177кмо20) зроблено висновок-якщо в діях особи має місце повторність кримінальних правопорушень, передбачена ч.1 ст.32 КК України, і ця особа засуджується за вчинення кількох тотожних кримінальних правопорушень, які кваліфікуються за однією статтею або частиною статті Особливої частини КК, і при цьому одне або кілька з них були вчинені до ухвалення попереднього вироку, а ще одне або декілька-після його ухвалення, то спеціальні правила ч.4 ст.70 КК не застосовуються. У такому випадку суд кваліфікує зазначені кримінальні правопорушення за однією статтею або частиною статті Особливої частини КК України та призначає покарання, передбачене її санкцією, а остаточне покарання визначає за правилами ст.71 КК України за сукупністю вироків.

Всі наведені дані про особу обвинуваченого та обставини, які визнані такими, що пом`якшують покарання і були враховані при призначенні покарання, у даному конкретному випадку не є такими, які б свідчили про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства в умовах здійснення за ним контролю при звільненні від відбуванні покарання з випробуванням.

Також в судовому засіданні не встановлені підстави для застосування положень ст.69 КК України.

Дане покарання відповідає тяжкості кримінальних правопорушень і сприятиме виправленню винного та попередженню вчинення ним нових правопорушень, і відповідає справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

Потерпілим ОСОБА_8 заявлені вимоги про стягнення із обвинуваченого в рахунок відшкодування викраденого мобільного телефону 3000 грн., що визнано обвинуваченим ОСОБА_3 в судовому засіданні і є підставою для задоволення вказаних вимог потерпілого, при цьому судом враховуються положення ст.1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ухвали Ніжинського міськрайонного суду від 02 лютого 2021 року ОСОБА_3 тимчасово залишений у слідчому ізоляторі у звязку з розглядом даного кримінального провадження до набрання законної сили судовим рішенням по вирішенню даного обвинувачення по суті.
Згідно ч.5 ст.72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

Відповідно до протоколу від 25 січня 2021 року ОСОБА_3 затриманий 25 січня 2021 року на виконання вироку Чернігівського апеляційного суду від 07 грудня 2020 року, у зв`язку з чим строк відбування покарання обвинуваченого підлягає обчисленню з 25 січня 2021 року.

Витрати на залучення експертів у розмірі 3550 грн. 82 коп (628,04+817,25+490,35+471,03+490,35+653,80=3550,82) підлягають стягненню із обвинуваченого на користь держави відповідно до ст.124 КПК України.
Питання щодо речових доказів, із врахуванням поданої прокурором постанови від 11 березня 2020 року, підлягає вирішенню наступним чином,- велосипед «Ardis Sweed» підлягає поверненню потерпілій ОСОБА_7 , як власнику.
Керуючись ст.374 Кримінального процесуального кодексу України, суд,-
ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винуватим за ч.2 ст.263 КК України і призначити йому покарання у виді 02 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання призначеного покарання та невідбутого покарання за попереднім вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 11 червня 2020 року, із врахуванням вироку Чернігівського апеляційного суду від 07 грудня 2020 року, визначити остаточне покарання ОСОБА_3 у виді 03 (трьох) років 06 (шести) місяців позбавлення волі та штрафу у розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 грн.. На підставі ч.3 ст.72 КК України покарання у виді штрафу виконувати самостійно.
ОСОБА_3 визнати винуватим за ч.2 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді 02 (двох) років 06 (шести) місяців позбавлення волі.
ОСОБА_3 визнати винуватим за ч.3 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді 04 (чотирьох) років позбавлення волі.
За сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання ОСОБА_3 у виді 04 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 11 червня 2020 року, із врахуванням вироку Чернігівського апеляційного суду від 07 грудня 2020 року, та остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді 04 (чотирьох) років 03 (трьох) місяців позбавлення волі та штрафу у розмірі 60 (шістдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (одну тисячу двадцять) грн.. На підставі ч.3 ст.72 КК України покарання у виді штрафу виконувати самостійно.
Початок строку відбування покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_3 обчислювати з 25 січня 2021 року.

Зарахувати ОСОБА_3 в строк відбування покарання у виді позбавлення волі термін його попереднього ув`язнення з 02 лютого 2021 року по 22 квітня 2021 року, з розрахунку одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_8 3000 (три тисячі) грн. матеріальної шкоди.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави 3550 (три тисячі п`ятсот п`ятдесят) грн. 82 коп витрат на залучення експерта.
Речовий доказ: велосипед «Ardis Sweed»,-повернути потерпілій ОСОБА_7 , як власнику.
Вирок може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, протягом тридцяти днів з моменту вручення копії вироку.

Суддя В.Олійник.