н/п 1-кс/953/2422/21
"19" березня 2021 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
До Київського районного суду м. Харкова 17.03.2021 надійшло клопотання прокурора, в якому він просить накласти арешт на майно, вилучене 03.03.2020 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: особові медичні книжки на ім`я: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ; трудові книжки на ім`я: ОСОБА_12 , ОСОБА_7 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_5 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 ; посвідчення водія на ім`я ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; диплом НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_26 ; водійські квитки на ім`я ОСОБА_27 , ОСОБА_28 ; посвідчення тракториста на ім`я ОСОБА_28 ; банківська картка № НОМЕР_2 ; блокнот з чорновими записами з написом «HEPROYET»; зошит з чорновими записами з написом «РОБОТА»; блокнот з чорновими записами білого кольору; зошит з чорновими записами без позначень; зошит з чорновими записами з написом «life»; зошит з чорновими записами з написом «WATERBALL»; блокнот з чорновими записами з написом «зошит для робіт з економіки…»; копії паспортів громадян України на ім`я: ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_7 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_34 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , ОСОБА_56 , ОСОБА_57 , ОСОБА_58 , ОСОБА_59 , ОСОБА_60 , ОСОБА_61 , ОСОБА_35 , ОСОБА_37 , ОСОБА_15 , ОСОБА_8 , ОСОБА_62 , ОСОБА_63 , ОСОБА_64 , ОСОБА_65 , ОСОБА_66 , ОСОБА_67 , ОСОБА_68 , ОСОБА_26 , ОСОБА_69 , ОСОБА_70 , ОСОБА_71 , ОСОБА_72 , ОСОБА_73 , ОСОБА_74 , ОСОБА_75 , ОСОБА_76 , ОСОБА_77 , ОСОБА_78 , ОСОБА_79 , ОСОБА_80 , ОСОБА_81 , ОСОБА_39 , ОСОБА_82 , ОСОБА_83 , ОСОБА_84 , ОСОБА_85 , ОСОБА_86 , ОСОБА_87 , ОСОБА_88 , ОСОБА_34 , ОСОБА_89 , ОСОБА_90 , ОСОБА_91 , ОСОБА_77 , ОСОБА_92 ; копії карток фізичних осіб платників податків на ім`я: ОСОБА_89 , ОСОБА_32 , ОСОБА_90 , ОСОБА_93 , ОСОБА_94 , ОСОБА_26 , ОСОБА_83 , ОСОБА_95 , ОСОБА_45 , ОСОБА_68 , ОСОБА_96 , ОСОБА_26 , ОСОБА_97 , ОСОБА_98 , ОСОБА_99 , ОСОБА_100 , ОСОБА_59 , ОСОБА_52 , ОСОБА_101 , ОСОБА_79 , ОСОБА_8 , ОСОБА_102 , ОСОБА_103 , ОСОБА_104 , ОСОБА_105 ; мобільний телефон ТМ «MEIZU» IMEI: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ; речові докази, а саме блокноти та зошити з чорновими записами та мобільний телефон ТМ «MEIZU» IMEI: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , належать ОСОБА_106 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (мешкає: АДРЕСА_1 ); власників інших речових доказів, які перебували у володінні ОСОБА_107 , на даний час не встановлено; зобов`язати слідчого забезпечити зберігання речових доказів у камері схову речових доказів СУ ГУНП в Харківській області, згідно порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ № 1104 від 19.11.2012.
На обґрунтування клопотання прокурор вказує, зокрема, що до СУ ГУНП в Харківській області надійшов рапорт від УБЗПТЛ ГУНП в Харківській області про те, що ОСОБА_108 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в групі з невстановленими особами, на території Харківської області, займається вербуванням осіб, з використанням уразливого стану та обману, з метою подальшої трудової експлуатації.
Згідно рапорту о/у УБЗПТЛ ГУНП в Харківській області встановлено, що вході проведення оперативних заходів в рамках ОРС №1620001 встановлено, що до вчинення вказаного злочину причетний ОСОБА_108 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в групі з невстановленими особами, здійснюють вербування осіб з використанням уразливого стану та обману, переміщення вказаних осіб за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 з метою подальшої трудової експлуатації.
03.03.2021 в період часу з 07:14 год. по 09:59 год. за адресою: АДРЕСА_1 , було проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_108 , в ході якого виявлено та вилучено вказане в клопотанні майно.
Вище перелічені предмети оглянуті та визнані речовими доказами.
Вилучене майно містить в собі інформацію про злочинну діяльність ОСОБА_109 .
Вилучення вказаних предметів було метою проведення обшуків згідно ухвал слідчого судді Київського районного суду м. Харкова, у зв`язку з чим із відшуканням вказаних речей досягнуто мету проведення обшуку та вони повинні бути використані під час досудового розслідування, так як є доказами вчинення злочину.
На підставі вищевикладеного, з метою недопущення знищення вилучених речей або їх пошкодження, збереження речових доказів, фактичного позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися майном, а також з метою забезпечення можливої конфіскації майна підозрюваного, належить арештувати майно.
Прокурор ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи, в матеріалах справи містить заява від прокурора, в якій він просить провести судове засідання за його відсутності, клопотання підтримує в повному обсязі.
В судове засідання власник майна ОСОБА_108 не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи.
Оскільки відповідно до ч.1 ст. 172 КПК України неприбуття цих осіб в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, слідчий суддя розглядає клопотання за їх відсутності.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 17.02.2021 надано дозвіл на проведення обшуку домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , яке на праві приватної власності належать ОСОБА_110 , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, а саме: паспортів, які не належать ОСОБА_110 та членам її сім`ї, копій паспортів завербованих осіб, для трудової експлуатації; чорнових записів, мобільних телефонів, комп`ютерної техніки, електронних носіїв інформації, в яких містяться відомості про кримінальне правопорушення, інших речей та документів, що можуть бути доказами у цьому кримінальному провадженні.
03.03.2021 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 17.02.2021 проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в період з 07.14 год до 09.59 год, в ході якого, згідно протоколу обшуку від 03.03.2021, вилучено вказане в клопотанні прокурора майно.
04.03.2021 до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора, про накладення арешту на майно, вилучене 03.03.2020 в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , зазначене в клопотанні.
Згідно копії розписки прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 , ухвала слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 04.03.2021 отримана прокурором 16.03.2021 о 11.00 год.
Після проведення обшуку клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено, слідчий, на виконання вимог абз. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України, повинен був звернутися до суду протягом 48 годин після вилучення майна, тобто до 05.03.2021, інакше майно має бути повернуто особі, у якої воно було вилучено.
В передбачений кримінальним процесуальним законодавством строк стороною обвинувачення, як встановлено вище, подано до суду клопотання про арешт майна.
Порядок тимчасового вилучення майна врегульовано у ст. 168 КПК України. Зокрема, відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку.
Згідно вимог п. 3 ч. 1 ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, у випадках, передбачених частиною 5 статті 171 КПК України.
Відповідно ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
Тобто, згідно норм чинного законодавства, розглядаючи клопотання слідчого або прокурора про арешт майна, слідчий суддя, суд повинні з`ясувати, чи відповідає таке клопотання вимогам ст. 171 КПК України, а частиною 3 ст. 172 КПК України передбачено, що слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без дотримання вимог ст. 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
За змістом ч. 3 ст. 172 КПК України, в разі повернення клопотання про арешт майна прокурору для усунення недоліків, тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
Як зазначено вище дане клопотання сторони обвинувачення надійшло до Київського районного суду м. Харкова після усунення недоліків 17.03.2021.
Таким чином, згідно зі ч. 3 ст. 172 КПК України, передбачений законом строк в сімдесят дві години для усунення недоліків прокурором не порушено.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 98 КПК України, документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Стороною обвинувачення доведено, що зазначене в клопотанні сторони обвинувачення майно, яке належить ОСОБА_106 , має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вказаного майна в подальшому може перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України, сторона обвинувачення в цій частині довела слідчому судді необхідність арешту цього майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.
Однак, відповідно до ч. 4 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Як передбачено ч.1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.
Однією із загальних засад кримінального провадження, визначених п. 21 ч. 1 ст. 7 КПК України, є розумність строків. Відповідно до ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження визначено захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна у вказаній частині, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешти майна в цій частині підлягають задоволенню.
Разом з цим, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку здійснюється шляхом зняття копії інформації, що міститься в таких електронних інформаційних системах або їх частинах, мобільних терміналах систем зв`язку, без їх вилучення.
Відповідно до абз. 2, 3, 4 ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду.
Забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.
У разі необхідності слідчий чи прокурор здійснює копіювання інформації, що міститься в інформаційних (автоматизованих) системах, телекомунікаційних системах, інформаційно-телекомунікаційних системах, їх невід`ємних частинах. Копіювання такої інформації здійснюється із залученням спеціаліста.
Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.
Однак, не підлягає задоволенню клопотання сторони обвинувачення в частині накладення арешту на вилучене 03.03.2020 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: особові медичні книжки на ім`я: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ; трудові книжки на ім`я: ОСОБА_12 , ОСОБА_7 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_5 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 ; посвідчення водія на ім`я ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; диплом НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_26 ; водійські квитки на ім`я ОСОБА_27 , ОСОБА_28 ; посвідчення тракториста на ім`я ОСОБА_28 ; банківська картка № НОМЕР_2 ; копії паспортів громадян України на ім`я: ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_7 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_34 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , ОСОБА_56 , ОСОБА_57 , ОСОБА_58 , ОСОБА_59 , ОСОБА_60 , ОСОБА_61 , ОСОБА_35 , ОСОБА_37 , ОСОБА_15 , ОСОБА_8 , ОСОБА_62 , ОСОБА_63 , ОСОБА_64 , ОСОБА_65 , ОСОБА_66 , ОСОБА_67 , ОСОБА_68 , ОСОБА_26 , ОСОБА_69 , ОСОБА_70 , ОСОБА_71 , ОСОБА_72 , ОСОБА_73 , ОСОБА_74 , ОСОБА_75 , ОСОБА_76 , ОСОБА_77 , ОСОБА_78 , ОСОБА_79 , ОСОБА_80 , ОСОБА_81 , ОСОБА_39 , ОСОБА_82 , ОСОБА_83 , ОСОБА_84 , ОСОБА_85 , ОСОБА_86 , ОСОБА_87 , ОСОБА_88 , ОСОБА_34 , ОСОБА_89 , ОСОБА_90 , ОСОБА_91 , ОСОБА_77 , ОСОБА_92 ; копії карток фізичних осіб платників податків на ім`я: ОСОБА_89 , ОСОБА_32 , ОСОБА_90 , ОСОБА_93 , ОСОБА_94 , ОСОБА_26 , ОСОБА_83 , ОСОБА_95 , ОСОБА_45 , ОСОБА_68 , ОСОБА_96 , ОСОБА_26 , ОСОБА_97 , ОСОБА_98 , ОСОБА_99 , ОСОБА_100 , ОСОБА_59 , ОСОБА_52 , ОСОБА_101 , ОСОБА_79 , ОСОБА_8 , ОСОБА_102 , ОСОБА_103 , ОСОБА_104 , ОСОБА_105 , виходячи з наступного.
Стороною обвинувачення, у вказаній частині клопотання не доведено, що вказане майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, що потреби досудового розслідування в конкретному вищевказаному кримінальному провадженні на теперішній час виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи осіб, про який йдеться в клопотанні прокурора, не доведено їх значення для встановлення обставин у вищевказаному кримінальному провадженні, та можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах, а тому клопотання про арешт майна у вказаній частині на підставі п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, тобто з метою забезпечення збереження речових доказів, задоволенню не підлягає. Стороною обвинувачення не надано жодних доказів, що вказане майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України.
Крім того, стороною обвинувачення не встановлено власників такого майна, що позбавляє їх можливості участі у судовому засіданні щодо розгляду питання про накладення арешту на їх майно.
У вказаній частині сторона обвинувачення не позбавлена можливості залучити до матеріалів кримінального провадження копії вказаних документів.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав до задоволення клопотання у вказаній частині, оскільки прокурором не зазначено в клопотанні та не доведено під час його розгляду наявність підстав вважати, що вказане майно, за встановлених вище обставин, має значення для досудового розслідування, та може бути доказом у даному кримінальному провадженні.
Всупереч ч. 3, ч. 4, ч. 5 ст. 132; ст. ст. 170, 171, 173 КПК України, прокурором не доведено, що потреби досудового розслідування в конкретному вищевказаному кримінальному провадженні виправдовують на теперішній час такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться у вказаній частині клопотання, оскільки правові підстави до арешту майна відсутні. З вказаних підстав клопотання сторони обвинувачення у вказаній частині задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
у х в а л и в :
Накласти арешт на майно вилучене 03.03.2020 в ході за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_111 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме на:
- блокнот з чорновими записами з написом «HEPROYET»;
- зошит з чорновими записами з написом «РОБОТА»;
- блокнот з чорновими записами білого кольору;
- зошит з чорновими записами без позначень;
- зошит з чорновими записами з написом «life»;
- зошит з чорновими записами з написом «WATERBALL»;
- блокнот з чорновими записами з написом «зошит для робіт з економіки….»;
- мобільний телефон ТМ «MEIZU» IMEI: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Відмовити в задоволенні клопотання прокурора в частині накладення арешту на вилучене 03.03.2020 в ході проведення обшуку майно за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: особові медичні книжки на ім`я: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ; трудові книжки на ім`я: ОСОБА_12 , ОСОБА_7 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_5 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 ; посвідчення водія на ім`я ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; диплом НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_26 ; водійські квитки на ім`я ОСОБА_27 , ОСОБА_28 ; посвідчення тракториста на ім`я ОСОБА_28 ; банківська картка № НОМЕР_2 ; копії паспортів громадян України на ім`я: ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_7 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_34 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , ОСОБА_56 , ОСОБА_57 , ОСОБА_58 , ОСОБА_59 , ОСОБА_60 , ОСОБА_61 , ОСОБА_35 , ОСОБА_37 , ОСОБА_15 , ОСОБА_8 , ОСОБА_62 , ОСОБА_63 , ОСОБА_64 , ОСОБА_65 , ОСОБА_66 , ОСОБА_67 , ОСОБА_68 , ОСОБА_26 , ОСОБА_69 , ОСОБА_70 , ОСОБА_71 , ОСОБА_72 , ОСОБА_73 , ОСОБА_74 , ОСОБА_75 , ОСОБА_76 , ОСОБА_77 , ОСОБА_78 , ОСОБА_79 , ОСОБА_80 , ОСОБА_81 , ОСОБА_39 , ОСОБА_82 , ОСОБА_83 , ОСОБА_84 , ОСОБА_85 , ОСОБА_86 , ОСОБА_87 , ОСОБА_88 , ОСОБА_34 , ОСОБА_89 , ОСОБА_90 , ОСОБА_91 , ОСОБА_77 , ОСОБА_92 ; копії карток фізичних осіб платників податків на ім`я: ОСОБА_89 , ОСОБА_32 , ОСОБА_90 , ОСОБА_93 , ОСОБА_94 , ОСОБА_26 , ОСОБА_83 , ОСОБА_95 , ОСОБА_45 , ОСОБА_68 , ОСОБА_96 , ОСОБА_26 , ОСОБА_97 , ОСОБА_98 , ОСОБА_99 , ОСОБА_100 , ОСОБА_59 , ОСОБА_52 , ОСОБА_101 , ОСОБА_79 , ОСОБА_8 , ОСОБА_102 , ОСОБА_103 , ОСОБА_104 , ОСОБА_105 - та зобов`язати слідчого повернути вказане майно власникам.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя - ОСОБА_1