Провадження № 1-кс/761/9629/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2021 року місто Київ

Шевченківський районний суд міста Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду
клопотання прокурора Бориспільської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тараща Київської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, працюючого на посаді виконуючого обов`язки директора Київського обласного державного навчально-курсового комбінату, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.28 ч.3 ст.368 КК України, у кримінальному провадженні №0000214, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.12.2020, -

В С Т А Н О В И В:
29 квітня 2021 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Бориспільської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 368 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному 01.12.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000214.
Обґрунтовуючи подане клопотання прокурор вказує на те, що у провадженні слідчого управління ГУНП в Київській області знаходиться кримінальне провадження № 0000214 від 01.12.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 368 КК України.
Так, досудовим розслідуванням встановлено, що з початку листопада 2020 року (точної дати досудовим розслідуванням не встановлено) до 11.02.2021 ОСОБА_6 , будучи службовою особою, перебуваючи на посаді головного спеціаліста відділу реєстрації сільськогосподарської техніки Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області, спільно та за взаємною згодою з ОСОБА_5 - службовою особою. виконуючим обов`язки директора Київського обласного державного навчально - курсового комбінату та ОСОБА_7 - службовою особою, заступником директора Київського обласного державного навчально - курсового комбінату, очолив стійку злочинну організовану групу.
ОСОБА_6 визначено необхідну для досягнення загальної злочинної мети кількість учасників групи та розподілено між ними функції, спрямовані на досягнення єдиного злочинного плану.
Спеціалізацією вказаної організованої групи стало здійснення корисливих тяжких злочинів на території Київської області з метою особистого збагачення, які полягали у вимаганні та одержанні неправомірної вигоди від мешканців Київської області за оформлення посвідчення тракториста-машиніста та свідоцтва про професійну підготовку, перепідготовку або підвищення кваліфікації тракториста-машиніста одної категорії.
З метою забезпечення існування та функціонування організованої злочинної групи ОСОБА_6 , передбачаючи настання негативних наслідків від вказаної протиправної діяльності та бажаючи їх настання, розробив єдиний план з розподілом функцій кожного учасника, направлений на незаконне збагачення шляхом вимагання та одержання неправомірної вигоди від мешканців Київської області за оформлення посвідчення тракториста-машиніста та свідоцтва про професійну підготовку, перепідготовку або підвищення кваліфікації тракториста-машиніста одної категорії.
Відповідно до розробленого плану, учасники організованої групи повинні були підшукувати мешканців Київської області, у яких була потреба в отриманні свідоцтва про професійну підготовку, перепідготовку або підвищення кваліфікації тракториста-машиніста та посвідчення тракториста-машиніста.
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав з підстав викладених в ньому, просив задовольнити.
Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечувала, посилаючись на недоведеність та необґрунтованість підозри у вчиненні підозрюваним кримінальних правопорушень, а також на відсутність обставин на підтвердження ризиків, визначених статтею 177 КПК України, для продовження діючого запобіжного заходу.
У судовому засіданні підозрюваний підтримав позицію захисника та просив у задоволенні клопотання відмовити.
Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, заслухавши думку прокурора, захисників та підозрюваного, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Слідчим суддею встановлено, що в провадженні слідчого управління ГУНП в Київській області перебувають матеріали кримінального провадження внесеного 01.12.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000214, за підозрою ОСОБА_5 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 368 КК України.

12 лютого 2021 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 368 КК України.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Статтею 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
У свою чергу, відповідно до п. 175 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року), те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).
Водночас, при вирішенні питання про доцільність продовження строку тримання підозрюваного під вартою, слідчий суддя повинен переконатися, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України та відсутність обставин, які є підставою для застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Зазначаючи про наявність ризиків та необхідність продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, прокурор зазначає:
-переховування від органу досудового розслідування та/або суду;
-знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
-незаконно впливати на потерпілого, свідка у кримінальному провадженні;
-вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Разом із цим, слід зауважити, що на даному етапі провадження слідчий суддя не має процесуальних повноважень вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.
Однак, наразі прокурор не навів достатніх підстав для існування ризику переховування від органу досудового розслідування та/або суду, без надання відповідних доказів, відтак підстав вважати вказаний ризик обґрунтованим, слідчий суддя не вбачає, а відтак відсутні підстави враховувати його при продовженні запобіжного заходу.
У той же час, слідчий суддя вважає доводи захисника, такими, що заслуговують на увагу, оскільки необхідність знаходження підозрюваного під вартою не виправдано з точки зору дієвості даного кримінального провадження, враховуючи також, що підозрюваний не зловживає своїми правами та обов`язками.
З урахуванням вищевикладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що сама по собі наявність обґрунтованої підозри, пред`явленої ОСОБА_5 та наявність певних ризиків, не виключає можливість застосування до нього на даний час запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.
Згідно з ч. 1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.
Наявність підозри відносно ОСОБА_5 у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення не може бути самостійним критерієм для висновку про відсутність підстав для зміни запобіжного заходу, оскільки, відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
У ч. 5 ст. 9 КПК України зазначено, що кримінальне процесуальне законодавство застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, зокрема «Мамедова проти Росії» від 01.06.2006, містять положення відносно того, що посилання на тяжкість обвинувачень як головний чинник при оцінці ймовірності того, що підозрюваний переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім.
Згідно рішень ЄСПЛ у справі «Панченко проти Росії» ризик втечі не повинен оцінюватися тільки на підставі суворості покарання, яке може слідувати; «Бегчіев проти Молдови» - ризик втечі повинен оцінюватися в світлі таких факторів, як характер людини, його моральні принципи, наявність місця проживання і роботи, сімейні узи, будь-які інші зв`язки з країною, в якій ведеться його переслідування; справа «Ньюмейстер проти Австрії» - ризик втечі неминуче знижується з плином часу, проведеного в ув`язненні; «Ідалов проти Росії», «Гаріцкі проти Польщі», «Храіді проти Німеччини», «Іліжков проти Болгарії» - серйозність майбутнього покарання є релевантною обставиною при оцінці небезпеки втечі обвинуваченого, сама по собі тяжкість звинувачення не може служити виправданням тривалого попереднього ув`язнення, що також знайшло своє відображення в рішенні Конституційного Суду України від 08 липня 2003 року № 14-рп/2003.
Так, враховуючи встановлені в судовому засіданні ризики та дані про особу підозрюваного, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, який з урахуванням усіх обставин справи, на думку слідчого судді, буде достатнім запобіжним заходом для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду.
Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає за необхідне визначити строк дії ухвали про особисте зобов`язання ОСОБА_5 , до 04 липня 2021 року включно, та покласти на підозрюваного обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України.
Керуючись статтями 2, 7, 8, 21, 22, 177-179, 183, 193, 194, 196, 197, 309, 372, 532, частиною другою статті 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора Бориспільської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту залишити без задоволення.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбаченні ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду за їх першою вимогою;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає, без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утриматися від спілкування свідками, потерпілими та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні.

Визначити термін дії покладених на підозрюваного обов`язків строком на 2 (два) місяці, тобто до 04 липня 2021 року включно.

У разі невиконання обов`язків до підозрюваного може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покладається на слідчого, а з моменту надходження справи до суду на прокурора.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду прокурором, підозрюваним, його захисником протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1