Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

12 серпня 2021 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівне в режимі відеоконференції апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 19 березня 2021 року у справі за спільним поданням Державної установи «Городоцький виправний центр (№ 131)» та спостережної комісії при Рівненській районній державній адміністрації про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та проживаючого по АДРЕСА_1 , із середньою спеціальною освітою, не працював, неодруженого, раніше судимого, востаннє

12 листопада 2013 року Вінницьким міським судом Вінницької області за п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України із застосуванням ч.ч. 1, 4 ст. 70 КК України на 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна,

20 листопада 2019 року Маневицьким районним судом Волинської області замінено невідбуту частину покарання за вказаним вироком у виді позбавлення волі строком 04 роки 10 місяців 28 днів більш м`яким у виді обмеження волі (початок строку: 11.02.2012 року, кінець строку: 12.09.2024 року), ?

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 19 березня 2021 року відмовлено у задоволенні спільного подання Державної установи "Городоцький виправний центр № (131)" та спостережної комісії при Рівненській районній державній адміністрації про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 .

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції засудженим ОСОБА_6 подано апеляційну скаргу.

Зазначає, що за весь період відбування покарання характеризується позитивно, отримав 5 заохочень та 5 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності, стягнення погашені у встановленому законом порядку, працює, до роботи ставиться сумлінно, зауважень по роботі не має, приймає участь у роботах по благоустрою установи, що на думку засудженого, не в повній мірі враховано судом першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали.

Вказує, що за час відбування покарання переосмислив своє ставлення до злочину та прагне стати повноправним членом суспільства.

Вважає, що за час відбуття покарання своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення і відбув відповідну частину строку покарання, що на його думку, є підставою для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання стосовно нього.

Просить скасувати ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 19 березня 2021 року. Застосувати відносно нього положення ст. 81 КК України та звільнити його умовно-достроково від подальшого відбування покарання.

Заслухавши суддю-доповідача, засудженого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги засудженого, перевіривши ухвалу суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого не підлягає до задоволення з наступних підстав.

З матеріалів справи за даним поданням вбачається, що судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий, засуджений вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 12 листопада 2013 року за п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України з призначенням покарання на підставі ч.ч. 1, 4 ст. 70 КК України у виді позбавлення волі на строк 15 років з конфіскацією майна, який ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 05 червня 2014 р. залишено без змін. Кінець строку покарання 12.09.2024 року, відбув 3/4 частини призначеного покарання.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.

За вимогами ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, тобто однією з найважливіших підстав для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є виправлення засудженого, яке він довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст.50 КК України.

Судом першої інстанції надано належну оцінку характеристикам ДУ «Городоцький виправний центр (№ 131)» від 21.12.2020 року, від 18.02.21 року на засудженого ОСОБА_6 за весь період відбування покарання у різних установах виконання покарань, починаючи з 16 лютого 2021 року, відповідно до яких останній характеризується неоднозначно.

Зокрема, судом встановлено і враховано, що з 16.02.2012 р. під час тримання в Вінницькому слідчому ізоляторі та Львівському слідчому ізоляторі, ОСОБА_6 до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Заходи заохочення не застосовувались.

З 02.07.2014 р., відбуваючи покарання в ДУ "Львівська виправна колонія (№ 48)", засуджений ОСОБА_6 характеризувався негативно, чотири рази притягався до дисциплінарної відповідальності у виді попередження, суворих доган, поміщення в ДІЗО на п`ятнадцять діб (стягнення погашені). Заохочення не застосовувались.

Відбуваючи покарання з 30.10.2017 р. в ДУ "Маневицька виправна колонія (№ 42)", засуджений ОСОБА_6 характеризувався позитивно, отримав п`ять заохочень. Один раз засуджений допустив порушення режиму, за що був притягнутий до дисциплінарної відповідальності у виді суворої догани (стягнення зняте). Судом не залишено без уваги, що наявність у засудженого ОСОБА_6 заохочення під час відбуття покарання у ДУ "Маневицька виправна колонія (№ 42)" свідчить про належне виконання засудженим законних вимог представників вказаної установи виконання покарань та враховувались при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким згідно ст. 82 КК України.

Судом звернуто увагу, що в подальшому засуджений ОСОБА_6 , як такий, що став на шлях виправлення, для відбування покарання у виді обмеження волі 27.12.2019 р. прибув до ДУ "Городоцький виправний центр (№ 131)", де характеризується позитивно. При цьому, за час відбування покарання один раз притягався до дисциплінарної відповідальності (стягнення погашено); заходи заохочення не застосовувались, що, на думку суду, свідчить про певне зупинення процесу виправлення та перевиховання засудженого.

Не залишено без оцінки суду і того, що засуджений ОСОБА_6 відбуває покарання за вчинення в т.ч. особливо тяжких корисливих та насильницьких злочинів проти життя людини. Враховано також судом і призначений вироком суду вид та строк покарання, тривалість невідбутого строку покарання.

Враховуючи зазначені обставини, суд першої інстанції свій висновок про відмову у задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання стосовно засудженого ОСОБА_6 мотивував, виходячи і з того, що належна поведінка, дотримання порядку та умов відбування покарання є для засуджених обов`язком впродовж всього строку відбування покарання; процес виправлення та перевиховання має бути постійним та послідовним; призначене покарання, як захід примусу застосовано від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину та полягає в передбаченому законом порядку позбавленні чи обмеженні прав і свобод засудженого; через дотримання засад призначення покарання реалізуються принципи справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

За наведеного, надавши повну і всебічну оцінку всім встановленим обставинам справи при розгляді подання суд прийшов до обґрунтованого висновку про помилковість доводів вказаних у поданні щодо наявності підстав для застосування до засудженого положень ст. 81 КК України з наведенням відповідних мотивів в оскаржуваній ухвалі, з чим погоджується і апеляційна інстанція.

З долученої до матеріалів справи захисником ОСОБА_7 довідки вбачається застосування начальником ДУ «Городоцький виправний центр (№ 131)» до засудженого ОСОБА_6 12.07.21 заохочення у виді подяки за сумлінну поведінку та участь у роботах по благоустрою, на що наголошено стороною захисту і в судовому засіданні апеляційної інстанції.

Однак, колегія суддів вважає, беручи до уваги встановлені судом першої інстанції обставини й те, що процес виправлення та перевиховання має бути стабільним і послідовним, поведінка ОСОБА_6 не є бездоганною, зважаючи на застосовані дисциплінарні стягнення стосовно засудженого ОСОБА_6 за весь період відбування покарання, які застосовувались протягом 2014-2016 р.р. та 2018-2020 р.р. навіть при наявності 6 заохочень протягом 2018-2019 р.р., останнє у 2021 р., що не свідчить про те, що останній довів своє виправлення, яке є необхідною умовою для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, у зв`язку з чим подання є передчасним, оскільки відсутні підстави вважати, що засуджений остаточно став на шлях виправлення.

При цьому суд не ігнорує долучену захисником характеристику установи від 21 липня 2021 року, яка є ідентичною наявним в матеріалах справи характеристикам від 21.12.20 та 18.02.21 р.р., за виключенням щодо застосованого до засудженого у 2021 році заохочення, яким надана належна оцінка судом першої інстанції, наголошення сторони захисту на перебуванні ОСОБА_6 у цивільному шлюбі з ОСОБА_8 , яка хворіє, на утриманні якої перебувають неповнолітні діти, однак на думку колегії суддів, дані обставини не є у даному випадку безумовною підставою для застосування стосовно засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Суд звертає увагу, що дотримання порядку і умов відбування покарання, а також добросовісна поведінка засудженого під час відбування покарання, відповідно до ст. 9 КВК України є обов`язком засудженого.

За наведеного, на думку колегії суддів, ухвала суду першої інстанції є законною та обгрунтованою, тому підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, ?

УХВАЛИЛА:

Ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 19 березня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні спільного подання Державної установи "Городоцький виправний центр (№ 131)" та спостережної комісії при Рівненській районній державній адміністрації про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 , залишити без зміни, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 ? без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3