Справа № 761/3339/21
Провадження № 1-кс/761/2959/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 лютого 2021 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого,

у с т а н о в и в:
До Шевченківського районного суду м.Києва надійшла скарга ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого ГСУ СБ України (далі - ДБР), яка полягає у нерозгляді заяви про залучення ОСОБА_2 як потерпілого у кримінальному провадженні № 220 210 000 000 000 04 за ч. 2 ст. 384 КК України.

На обґрунтування скарги заявник зазначив, що 21.01.2021 він направив на адресу вказаного вище органу досудового розслідування про залучення його як потерпілого у кримінальному провадженні № 220 210 000 000 000 04. Зазначена заява ГСУ СБУ отримана 22.01.20211, однак на день звернення зі скаргою до слідчого судді, заява слідчим не розглянута, що свідчить про бездіяльність останнього, яка може бути оскаржена у порядку ст. 303 КПК України.

У зв`язку з цим заявник просив зобов`язати слідчого ГСУ СБ України розглянути його заяву від 21.01.2021 та надати ОСОБА_2 відповідь за наслідками розгляду його заяви.

Слідчий суддя, вивчивши скаргу та долучені до неї документи, дійшов висновку про таке.

У силу ч. 3 ст. 55 КПК, якщо особі кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого, вона визнається потерпілим.

Частина 5 статті 55 КПК покладає на слідчого обов`язок у разі встановлення, що особі, яка звернулась з такою заявою, шкоди не завдано, винести вмотивовану постанову про відмову у визнанні особи потерпілим.

З наведеного витікає, що лише у разі наявності підстав для відмови у визнанні особи потерпілим у кримінальному провадженні, слідчий зобов`язаний прийняти відповідне процесуальне рішення у формі постанови.

Зі скарги вбачається, що ОСОБА_2 звернувся до органу досудового розслідування з заявою про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні № 220 210 000 000 000 04. Однак заява слідчим не розглянута, що, на думку заявника, свідчить про бездіяльність слідчого.

Таким чином, заявник вважає відсутність рішення слідчого щодо задоволення заяви про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні бездіяльністю.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК бездіяльність слідчого, яка може бути оскаржена на досудовому розслідуванні до слідчого судді, полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, неповерненні тимчасово вилученого майна, нездійсненні інших процесуальних дій, які слідчий зобов`язаний вчинити у визначений КПК строк.

Вказаний перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

У той же час, заявником оскаржується бездіяльність щодо нерозгляду заяви про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні. Проте, як вбачається з вищевикладеного, оскарження такої бездіяльності процесуальним законом не передбачене, оскільки Кримінальним процесуальним кодексом не визначений строк, упродовж якого слідчий має розглянути питання про залучення особи як потерпілого у відповідному кримінальному провадженні.

Також слідчий суддя бере до уваги, що КПК не передбачає обов`язкового прийняття слідчим процесуального рішення щодо визнання особи потерпілим у кримінальному провадженні, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 55 КПК статус потерпілого у особи виникає з моменту її звернення із відповідною заявою.

З наведеного витікає, що скарга подана на бездіяльність слідчого, яка не підлягає оскарженню, що у силу ч.4 ст.304 КПК має наслідком відмову у відкритті провадження.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 303, 304, 395 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :
У відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого ГСУ СБ України, яка полягає у нерозгляді заяви про залучення ОСОБА_2 як потерпілого у кримінальному провадженні № 220 210 000 000 000 04 за ч. 2 ст. 384 КК України, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду упродовж п`яти днів з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1