Провадження №1-кп/523/329/21
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и

18.02.2021 року

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі обвинувальний акт в матеріалах кримінального провадження № 0003839 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Одеси, українця, громадянина України, з середньою освітою, працюючого не офіційно на будівництві, маючого трьох малолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не засудженого,

по звинуваченню у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В ході судового розгляду було встановлено, що 10.08.2018 року близько 03:30 години, ОСОБА_5 за попередньою змовою з невстановленою в ході досудового слідства особою (матеріали відносно якої виділені в окреме провадження), перебуваючи в дворі будинку АДРЕСА_3 , побачили припаркований автомобіль марки «Тойота Хайс», державний номерний знак НОМЕР_1 в кузові білого кольору, який належить на праві власності ОСОБА_6 , майно якого визначили об`єктом свого злочинного наміру. При цьому, розробили злочинний план, відповідно до якого, невстановлена особа мала спостерігати за оточуючою обстановкою, а ОСОБА_5 викрасти майно.
Реалізуючи свій злочинну намір, діючи з прямим умислом направленим на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, переконавшись що за їх злочинними діями ніхто не спостерігає та поряд нікого не має, підійшли до вищевказаного автомобіля та піднявши капот, ОСОБА_5 просунувши під нього руку та знайшов трос, який відповідає, за відкриття капоту потягнув заднього, таким чином забезпечив собі вільний доступ до акумулятору марки «Мultu 75», в корпусі сірого кольору, встановленому на зазначеному автомобілі. Переконавшись що за їхніми злочинними діями ніхто не спостерігає та не може запобігти реалізації їхнього злочинного умислу, шляхом від`єднання від проводів автомобіля, таємно викрав акумулятор марки «Мultu 75», в корпусі сірого кольору, вартістю 2 350 гривень, що належить потерпілому ОСОБА_6 .
Після чого, ОСОБА_5 разом з не встановленою собою з місця скоєння кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим майноv на і власний розсуд заподіявши тим самим потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 2 350 гривень.
Крім того, 16.08.2018 близько 04:00 годин, ОСОБА_5 , разом за попередньою змовою з невстановленою в ході досудового слідства особою (матеріали відносно якої виділені в окреме провадження), перебуваючи в дворі будинку АДРЕСА_4 , побачили припаркований автомобіль марки «Заз Део Ланос», державний номерний знак НОМЕР_2 в кузові сірого кольору, який належить на праві приватної власності ОСОБА_7 , майно якого визначили об`єктом свого злочинного наміру.
Реалізуючи свій злочинний намір, діючи з прямим умислом направленим на таємне викрадення чужого майна, у з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, невстановлена особа залишилась біля автомобілю, а ОСОБА_5 підійшовши до вищевказаного автомобіля та цеглиною, яку виявив на землі біля автомобілю, розбив скло передньої пасажирської двері, забезпечив собі вільний доступ до салону автомобіля.
Переконавшись, що за їх злочинними діями ніхто не спостерігає та не може завдати реалізації його злочинного умислу, проникли до салону, звідки таємно викрав майно, яке належить потерпілому ОСОБА_7 , а саме: акумулятор марки «Варта» біло-синього кольору вартістю 2742 гривень, окуляри марки «Версаче» вартістю 9000 гривень, домкрат вартістю 600 гривень, телефон марки «Самсунг» в корпусі чорного кольору вартістю 5045 гривень, усього на загальну суму 17387 гривень.
Після чого, ОСОБА_5 разом з не встановленою особою з місця скоєння кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, заподіявши тим самим потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 17387 гривень.
Крім того, 10.08.2018 року близько 04:30 годин, ОСОБА_5 , разом за попередньою змовою з невстановленою в ході досудового слідства особою (матеріали відносно якої виділені в окреме провадження), перебуваючи в дворі будинку АДРЕСА_4 , побачили припаркований автомобіль марки «Шевроле Авео», державний номерний знак НОМЕР_3 в кузові срібного кольору, який належить на праві приватної власності ОСОБА_8 , майно якого визначили об`єктом свого злочинного наміру.
Реалізуючи свій злочинний намір, діючи з прямим умислом направленим на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення невстановлена особа залишилась біля автомобілю, а ОСОБА_5 підійшовши до вищевказаного автомобіля та цеглиною, яку виявив на землі біля автомобілю, розбив скло передньої пасажирської двері, забезпечив собі вільніш доступ до салону автомобіля.
Переконавшись, що за їх злочинними діями ніхто не спостерігає та не може завдати реалізації його злочинного умислу, проникли до салону, звідки таємно викрав майно, яке належить потерпілому ОСОБА_8 , а саме: парасольку синього кольору вартістю 200 гривень, домкрат вартістю 500 гривень, відео реєстратор марки «Соnvоу» чорного кольору вартістю 5000 гривень, камеру заднього виду вартістю 1000 гривень, запасне колесо вартістю 1500 гривень, вогнегасник вартістю 500 гривень, усього на загальну суму 8700 гривень.
Після чого, ОСОБА_5 разом з не встановленою собою, з місця скоєння кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, заподіявши тим самим потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 8700 гривень.
Обвинувачений ОСОБА_5 винуватість у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ст. 185 ч. 2 КК України визнав повністю, та пояснив суду, що скоював крадіжки майна з автомобілей, у зв`язку з тяжким матеріальним положенням. В скоєнні кримінальних правопорушень щиро кається, шкодує про скоєне.

Отримавши пояснення обвинуваченого ОСОБА_5 , що відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки учасники судового провадження не заперечують проти цього, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі.

Учасникам розгляду справи роз`яснено, що вони позбавлені права оспорювати обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним згідно положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Дії ОСОБА_5 , суд кваліфікує, за ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою осіб.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України) (2341-14), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Відповідно до статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. У судовому рішенні суд має окремо обґрунтувати «вагомий внесок» кожної обставини, яка пом`якшує або обтяжує покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Згідно вимог п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, встановлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Частиною другою ст. 65 КК України визначено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , передбачені ст. 66 КК України є: активне сприяння розкриттю злочину, щире каяття, повне визнання винуватості.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Суд, відповідно до ст. 368 КПК України, вирішив усі питання при ухваленні вироку.

Відповідно до ст. 370 ч. 1 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Суд звершував правосуддя очевидно для загалу, згідно з нормами Кримінального Кодексу України, об`єктивно і неупереджено, незалежно та керуючись верховенством права, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з додержанням і врахуванням Загальної Декларації прав людини, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, рішень Європейського суду з прав людини, вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України.

Судом вирок ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України.

З врахуванням Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року зі змінами, внесеними згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 18 від 10.12.2004 року, № 8 від 12.06.2009 року, № 11 від 06.11.2009 року, те, що ОСОБА_5 , скоїв злочин передбачений ст. 185 ч. 2 КК України, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості; обставини вчиненого злочину, характер і розмір завданих збитків, суспільну небезпеку скоєного злочину, обставини справи та наслідки.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що згідно вимог кримінального закону і передбачених цим законом санкцій, з метою виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 , а також попередження вчинення ним нових злочинів, суд вважає, що цілі покарання обвинуваченого, будуть досягнуті з такою мірою покарання, як позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України.

До набрання вироком законної сили, обрати відносно ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Процесуальні витрати відсутні.

Цивільні позови у провадженні заявлені не були.

Питання про речові докази підлягають вирішенню в порядку, встановленому ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 349, 369-371, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ст. 185 ч. 2 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням на 2 (два) роки.

Згідно ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_5 виконувати покладені на нього обов`язки, а саме:

- за ч. 1 п. 1 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- за ч. 1 п. 2 повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- за ч. 2 п. 2 не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

До набрання вироком законної сили обрати відносно засудженого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Речові докази, а саме акумулятор марки «Варта», окуляри марки «Версаче», - вважати повернутими за належністю потерпілому ОСОБА_7 ; відео реєстратор марки «Соnvоу» чорного кольору, запасне колесо з гумою, вогнегасник, домкрат чорного кольору, торбина, в якій знаходиться Г-образний ключ, - вважати повернутими за належністю потерпілому ОСОБА_8 .

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок суду подається до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м. Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя Суворовського

районного суду м. Одеси ОСОБА_1