Справа № 523/4396/21
Провадження №1-кп/523/1075/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2021 року

Суворовський районний суд міста Одеси у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , вивчивши в порядку ст.ст.381-382 КПК України у спрощеному провадженні в приміщенні суду обвинувальний акт й додані до нього документи у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000038 від 08.02.2021 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Одеси, громадянки України, українки за національністю, з середньою освітою, офіційно незаміжньої й непрацевлаштованої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
На адресу Суворовського районного суду м.Одеси з Одеської місцевої прокуратури №4 одночасно з обвинувальним актом щодо вчинення кримінального проступку, в якому викладено клопотання прокурора ОСОБА_3 про розгляд акта у спрощеному порядку, для розгляду також надійшли матеріали кримінального провадження та відповідні заяви потерпілої сторони і сторони захисту.

Положення ч.1 ст.382 КПК України встановлюють, що у разі розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку у спрощеному провадженні, суд у п`ятиденний строк з дня отримання такого обвинувального акта, вивчає його та додані до нього матеріали і ухвалює вирок.

Вивчивши в порядку ст.ст.381-382 КПК України надані для судового розгляду обвинувальний акт й додані до нього матеріали, суд доходить наступних висновків.

Згідно з обвинувальним актом та матеріалами кримінального провадження, досудовим розслідуванням встановлено, що 07.02.2021 року приблизно о 22:00 годині, обвинувачена ОСОБА_2 , перебуваючи за адресою: м.Одеса, вул.Островського 12, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу таємно викрала належний ОСОБА_4 мобільний телефон марки «Xiaomi Mi 9», імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 , вартістю 14373 гривень, з сім-картою мобільного оператора «Київстар» ( НОМЕР_3 ), заволодівши яким вказана обвинувачена з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, розпорядившись викраденим на власний розсуд та спричинивши таким чином зазначеній потерпілій матеріальну шкоду на означену суму.
Отже, за обвинувальним актом, ОСОБА_2 висунуте обвинувачення у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

Відповідно до означених вище заяв, потерпіла ОСОБА_4 та обвинувачена ОСОБА_2 , за участю захисника останньої - адвоката ОСОБА_5 , погодились зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомилися з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку суду, виявивши згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, а обвинувачена при цьому повністю й беззаперечно визнала свою винуватість.

З огляду на матеріали кримінального провадження, обвинувачена ОСОБА_2 під час досудового розслідування повністю визнала свою провину за висунутою підозрою та викладеному в акті обвинуваченню, а будучи допитаною дізнавачем в якості підозрюваної, надала зізнавальні показання про час, місце, спосіб і мотиви вчиненого нею при вказаних вище обставинах, не оспорюючи при цьому докази, які містяться у матеріалах досудового розслідування та фактичні обставини скоєного кримінального проступку.

Втім, суд вважає, що винність обвинуваченої ОСОБА_2 у вчиненні нею кримінального проступку, фактичні обставини якого нею та ніким із учасників провадження не оспорюються, об`єктивно та повністю підтверджуються наявними у матеріалах досудового розслідування доказами, дослідження яких не проводилось, відповідно до ч.1 ст.382 КПК України.

Приймаючи до уваги наведені обставини, судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_2 своїми умисними діями скоїла таємне викрадення чужого майна (крадіжку), а відтак дії зазначеної особи вірно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.1 ст.185 КК України.

Так, з огляду на ч.1 ст.185 КК України, кримінальна відповідальність за цією нормою закону настає за вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка), що карається штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років.

За ч.ч.1, 2 ст.65, ч.2 ст.50 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень, та при призначенні покарання суду слід врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також слід виходити з того, що покарання має бути призначене відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу й у межах санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, яке передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Внаслідок означених вимог закону, при призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_2 , суд приймає до уваги характер і обставини вчиненого нею та те, що скоєне нею відноситься до категорії кримінальних проступків, а також судом враховується відшкодування потерпілій ОСОБА_4 завданої шкоди шляхом повернення викраденого майна, особа обвинуваченої раніше не судима та свою провину визнає, на обліку в КУ «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я Одеської обласної ради» - не перебуває, забезпечена місцем реєстрації й проживання, але не працевлаштована і незаміжня, сукупність чого свідчить про відсутність у обвинуваченої легальних джерел доходу та одночасно обумовлює можливість її виправлення в умовах суспільства.

За приписами ст.ст.66, 67 КК України, до обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_2 , як зазначено в обвинувальному акті та з чим погоджується й суд, слід віднести щире каяття, а обставин, що обтяжують покарання зазначеної обвинуваченої, у кримінальному провадженні не встановлено.

Положення ч.ч.1, 3 ст.75 КК України встановлюють, що якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням, у разі не вчинення останнім протягом визначеного іспитового строку нового кримінального правопорушення і виконання покладених на нього обов`язків.

На підставі сукупності викладеного, при визначенні виду та міри покарання у даному кримінальному провадженні, беручи до уваги наявні в матеріалах справи характеризуючі дані про особу обвинуваченої ОСОБА_2 (зокрема, її не працевлаштованість і відсутність легальних джерел доходів), які за приписами ст.ст.53, 57 КК України обумовлюють неможливість призначення їй таких видів покарання як штраф або виправні роботи, суд у контексті ст.ст.50, 61, 65 цього ж Кодексу доходить висновку про те, що виправлення зазначеної обвинуваченої й недопущення вчинення нею нових кримінальних правопорушень має відбуватися без ізоляції від суспільства, з призначенням покарання у виді обмеження волі у визначених санкцією ч.1 ст.185 КК України межах, але із застосуванням положень ст.ст.75, 76 цього Кодексу та зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, з одночасним покладенням на вказану обвинувачену низки відповідних обов`язків, що за переконанням суду є обґрунтованим й достатнім для виправлення зазначеної особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Питання щодо долі речових доказів у кримінальному провадженні, суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.100, 369-371, 373-374, 381-382 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_2 визнати винною у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, призначивши покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст.75, п.п.1-2 ч.1 ст.76 КК України, звільнити ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 2 роки, якщо протягом визначеного іспитового строку зазначена особа не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти цей орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Згідно з ч.4 ст.76 КК України, ст.163 Кримінально-виконавчого кодексу України, виконання вироку та нагляд за засудженою ОСОБА_2 , покласти на Суворовський районний відділ філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області Міністерства юстиції України.

В порядку ст.100 КПК України, речовий доказ у кримінальному провадженні мобільний телефон марки «Xiaomi Mi 9», імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 , який переданий під зберігальну розписку потерпілій ОСОБА_4 , - вважати повернутими за належністю вказаній потерпілій.

Копії вироку направити прокуророві та ОСОБА_2 , а також направити для виконання до Суворовського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області Міністерства юстиції України та надати для відома іншим заінтересованим особам.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження та подання апеляції через Суворовський районний суд міста Одеси до Одеського апеляційного суду, протягом 30 днів з дня ухвалення, а для ОСОБА_2 , у той же строк з дня отримання його копії.

С у д д я: ОСОБА_1