Гребінківський районний суд Полтавської області
__________________________________________________________________________________
Справа №: 528/235/21
В И Р О К
Іменем України

25 березня 2021 року м. Гребінка

Гребінківський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні з повною технічною фіксацією в залі суду обвинувальний акт, який надійшов до суду разом з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000038 від 05 лютого 2021 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кадеркіно Шумерлінського району Чувашія Російської Федерації, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, на утриманні осіб не має, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,-

в с т а н о в и в:
05 лютого 2021 року близько 19 години 00 хвилин ОСОБА_5 , знаходячись у будинку АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, в ході сварки, умисно, з метою нанесення тілесного ушкодження, усвідомлюючи суспільну небезпеку свого діяння, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання наніс ОСОБА_4 один удар ножем в область передньої частини живота, внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді різаної рани передньої черевної стінки з проникаючим пораненням черевної порожнини та пораненням брижі тонкого кишківника і внутрішньо-черевної кровотечі, які відповідно до висновку експерта №037 від 16.02.2021 року відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя в момент спричинення згідно «Правил судово медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу №6 МОЗ України від 17.01.1995 року.
Таким чином, за вчинення умисних протиправних дій, що виразились у заподіянні умисних тяжких тілесних ушкоджень потерпілому, ОСОБА_5 обвинувачується вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
22.03.2021 потерпілий ОСОБА_4 , відповідно до вимог ч. 4 ст. 469 КПК України надав письмову згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним ОСОБА_5
23.03.2021 року між прокурором Пирятинського відділу Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 , за участю та згодою захисника ОСОБА_6 , на підставі ст.ст. 468, 469, 470, 472 КПК України було укладено угоду про визнання винуватості у вказаному кримінальному провадженні, яку оголошено прокурором в судовому засіданні.
В угоді про визнання винуватості прокурор та обвинувачений, в присутності захисника, виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч.1 ст. 121 КК України, які ніким не оспорюються. Також зазначили істотні для даного кримінального провадження обставини.
Згідно з угодою ОСОБА_5 повністю та беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.
Сторони погодились на призначення покарання ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
Також в угоді зазначено, що обвинувачений розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.ст.473,474 КПК України та наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.
В підготовчому судовому засіданні прокурор просив затвердити укладену з підозрюваним ОСОБА_5 угоду про визнання винуватості та призначити останньому узгоджену сторонами міру покарання, оскільки при укладенні даної угоди дотримані вимоги та правила КПК України та КК України.
Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердив, що дійсно надав згоду прокурору на укладення вказаної угоди про визнання винуватості і не заперечував щодо призначення ОСОБА_5 покарання яке визначено в угоді.
Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні беззастережно визнав свою винуватість в обсязі, зазначеному у обвинувальному акті, тобто в скоєнні злочину, який йому інкримінується, і передбачений ч. 1 ст. 121 КК України. Підтвердив, що вказаний злочин вчинив за умов та обставин викладених в обвинувальному акті та угоді про визнання винуватості. Угоду про визнання винуватості підтримав та просив її затвердити. Крім того, зазначив, що укладення угоди є цілком добровільним рішенням, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє свої права, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, визначені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 не заперечував проти укладення угоди та її затвердження судом, оскільки остання відповідає вимогами законодавства, та укладена за його участі, без будь-якого примусу, про що зазначив в підготовчому судовому засіданні.
Суд в даному випадку не перевіряє фактичні обставини, вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, так як і не здійснює оцінку доказів у кримінальному провадженні під час проведення підготовчого судового засідання, виходячи з того, що межі розгляду встановлюються лише змістом угоди про визнання винуватості.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Згідно з ч. 5 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати.
Відповідно до п.5 ч.4 ст. 469 КПК України, перед укладенням угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінального правопорушення, внаслідок якого шкода завдана також правам та інтересам потерпілого, від потерпілого ОСОБА_4 отримано письмову згоду на укладення прокурором угоди про визнання винуватості з обвинуваченим ОСОБА_5 та його захисником.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КК України у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винним, згідно ст. 12 КК України віднесено до тяжких злочинів, отже угода відповідає вимогам закону.
При цьому, судом відповідно до вимог ч.4 ст.474 КПК України з`ясовано, що обвинувачений визнає вину в обсязі пред`явленого обвинувачення, а також цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачених ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Обвинувачений розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України.
Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди про між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Аналізом сукупності досліджених в судовому засіданні матеріалів кримінального провадження також встановлено, що прокурором при вирішенні питання про укладення цієї угоди про визнання винуватості правильно та у відповідності до вимог КПК України враховано наступні обставини: можливість зменшення навантаження на систему здійснення правосуддя у кримінальному провадженні; процесуальне спрощення розгляду справи, можливість прискорення судового розгляду, економію бюджетних коштів на витрати пов`язані з кримінальним провадженням, відсутність матеріальних та моральних претензій у потерпілого до підозрюваного.
Крім того, при перевірці угоди про визнання винуватості на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України судом встановлено, що угода у повному обсязі відповідає вимогам вказаного законодавства, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 121 КК України, як усмисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя в момент спричинення, умови угоди не суперечать інтересам суспільства та потерпілого, відсутні будь-які підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, обвинувачений спроможний виконати взяті на себе за угодою зобов`язання.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором Пирятинського відділу Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 , за участю та згодою захисника ОСОБА_6 .
При призначенні покарання ОСОБА_5 суд згідно із вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання.
Обставинами, яка пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 визнано як вчинення злочину особою, яка перебувє в стані алкогольного сп`яніння.
Щодо особи обвинуваченого. Так обвинувачений ОСОБА_5 за час судового розгляду справи в суді вів себе позитивно, дотримувався встановленого в суді порядку, зауважень головуючого не отримував.
Крім того, обвинувачений ОСОБА_5 в силу ст.89 КК України вважається раніше не судимим, не є інвалідом, не досяг пенсійного віку та не є військовослужбовцем.
Обвинувачений за місцем свого проживання характеризуються посередньо, громадський порядок не порушує, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікарів нарколога, психіатра та фтізіатра не перебуває.
При цьому, суд враховує особу обвинуваченого, його відношення до скоєного.
Враховуючи всі обставини кримінального провадження, особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що узгоджене сторонами покарання відповідає не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам кримінального провадження, але й особі обвинуваченого, а тому є обґрунтованим. Також при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про визнання винуватості вид та міра покарання, відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначено покарання, які встановлені Кримінальним кодексом України.
Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Підстав для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ст. 474 ч. 7 КПК України, судом не встановлено.
Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості від 23 березня 2021, укладену між прокурором Пирятинського відділу Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 , за участю та згодою захисника ОСОБА_6 і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Цивільний позов в рамках даного кримінального провадження не заявлений.
Процесуальні витрати відсутні.
Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ч. 9 ст. 100, п. 1 ч. 3 ст. 314, ст. 368-371,ч. 2 ст. 373, ст. ст. 374-376, п. 2 ч. 1 ст. 468, ст.ст. 469, 472, 474, 475 КПК України, ч. 1 ст. 121 КК України, суд, -

у х в а л и в :
Угоду про визнання винуватості від 23 березня 2021, укладену між прокурором Пирятинського відділу Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 , за участю та згодою захисника ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000038 від 05 лютого 2021 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, затвердити.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Строк покарання по даному вироку необхідно відраховувати з дня затримання а саме - 06.02.2021 року.
Речові докази: кухонний ніж, на лезі якого маються плями бурого кольору, схожі на кров; рубашка сірого кольору; штани коричневого кольору; змиви з правої і лівої рук затриманого; контрольний відрізок бинта, які зберігаються кімнаті зберігання речових доказів Гребінківського СПД №1 ВП№1 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області за адресою: м. Гребінка, вул. Магістральна, 16, Полтавської області знищити.
Речовий доказ: мобільний телефон марки «ERGO», який зберігається в кімнаті зберігання речових доказів СПД №1 ВП№1 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області за адресою: м. Гребінка, вул. Магістральна, 16, Полтавської області повернути власнику ОСОБА_5 .
Обраний ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу залишити в силі з метою забезпечення виконання вироку суду.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду через Гребінківський районний суд на протязі 30 днів з дня його проголошення, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.
У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, його захиснику та прокурору.

Суддя М. Вітківський