Провадження № 1-кс/686/7258/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2021 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Дзюбак О.В., з участю секретаря судового засідання Пушкарьової О.Г., прокурора Тостановського А.Т., слідчого Забродського С.С., захисника Гарматюка О.М., підозрюваного ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області Забродського С.С., погодженого з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хмельницького, українця, громадянина України, перебуває у фактичних шлюбних відносинах, офіційно не працює, із вищою освітою, зареєстрованого та жителя за АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у кримінальному провадженні №0001245 від 10 липня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.146 КК України,

встановив:

12.07.2021 року старшого слідчого відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області Забродський С.С. звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із клопотанням, погодженим з прокурором Окружної прокуратури міста Хмельницького Тостановським А.Т., про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_1 , підозрюваного у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.146 КК України, посилаючись на те, що існують передбачені ст.177 КПК України ризики переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконного впливу на свідків, потерпілого та підозрюваного ОСОБА_2 , у цьому ж кримінальному провадженні, знищення, схову або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; вчинення іншого кримінального правопорушення.

У судовому засіданні слідчий і прокурор наполягали на задоволенні клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_1 заперечував щодо його задоволення та заперечив свою причетність до вчинення кримінального правопорушення. Стверджує, що тілесних ушкоджень потерпілому не наносив.

Захисник Гарматюк О.М. просив клопотання задовольнити частково, застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, зазначаючи при цьому, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, перебуває у фактичних шлюбних відносинах, працює неофіційно.

Заслухавши пояснення учасників провадження, дослідивши матеріали клопотання та надані матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Слідчий суддя установив, що 10.07.2021 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0001245, зареєстровано кримінальне провадження за ч.3 ст.146 КК України.

10 липня 2021 року в ході розслідування кримінального провадження відповідно до ст.ст. 42, 276, 277, 278 КПК України ОСОБА_1 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 146 КК України, а саме про те, що ОСОБА_1 , за попередньою змовою групою осіб умисно викрали людину, а саме ОСОБА_3 , із заподіянням йому фізичних страждань та спричиненням тяжких наслідків.

Так, у невстановлений час та місці у ОСОБА_1 разом із ОСОБА_4 виник спільний злочинний умисел, направлений на умисне викрадення людини, а саме ОСОБА_3 , за попередньою змовою групою осіб із заподіянням йому фізичних страждань та спричиненням тяжких наслідків.

У подальшому ОСОБА_1 09.07.2021 в другій половині дня разом із ОСОБА_4 прибули до місця проживання потерпілого за адресою АДРЕСА_2 на транспортному засобі «FORD FUSION» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , який припаркували за вказаною адресою, де очікували на ОСОБА_3 з метою здійснення його викрадення.

09.07.2021 близько 16:30 год. реалізуючи спільний злочинний умисел спрямований на викрадення людини за попередньою змовою групою осіб із заподіянням фізичних страждань та спричиненням тяжких наслідків, ОСОБА_1 помітивши ОСОБА_3 , маючи прямий злочинний умисел на викрадення людини, діючи за попередньою змовою, протиправно, запропонував останньому для розмови, що не відповідало дійсності, присісти в салон автомобіля «FORD FUSION» д.н.з. НОМЕР_1 , та в салоні якого за кермом очікував ОСОБА_4 .

ОСОБА_3 , в свою чергу не підозрюючи про злочинність намірів ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , приписів на заднє сидіння салону зазначеного автомобіля, а ОСОБА_1 сівши на переднє пасажирське сидіння автомобіля «FORD FUSION» д.н.з. НОМЕР_1 , всупереч волі потерпілого ОСОБА_3 щодо вибору свого місця перебування та переміщення, без дозволу потерпілого, позбавивши останнього можливості вільно пересуватись і вибирати місце свого перебування, нехтуючи вимогами ст. 3, 10, 29, 33 Конституції України, статті 5 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та статті 1 Міжнародної конвенції про захист усіх осіб від насильницьких зникнень умисно, спільно із ОСОБА_4 шляхом введення потерпілого в оману щодо цілі його перебування в автомобілі, розпочали рух на автомобілі із вул. Молодіжної 2/3 м. Хмельницького, в напрямку до лісосмуги розташованої неподалік с. Шаровечка, Хмельницького району, Хмельницької області, де ОСОБА_4 зупинив автомобіль, та останні вийшли з салону автомобіля.

Перебуваючи в зазначеній лісосмузі, ОСОБА_4 , тримаючи в правій руці металевий гайковий ключ, умисно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, вдарив ним один раз по голові потерпілого ОСОБА_3 , в результаті чого останній впав правим боком тіла на землю. В подальшому ОСОБА_4 , переслідуючи спільну мету із ОСОБА_1 умисно, нанесли руками та ногами невстановлену досудовим розслідуванням кількість ударів по голові та тулубу ОСОБА_3 заподіюючи при цьому йому фізичних страждань, а саме, нанесення тілесних ушкоджень.

Після чого, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 піднявши із землі потерпілого ОСОБА_3 проти його волі умисно помістили на заднє сидіння автомобіля «FORD FUSION» д.н.з. НОМЕР_1 , та попрямували із потерпілим в м. Хмельницький, після чого всупереч волі останнього перевезли на територію дачного масиву «Медик», що в мікрорайоні «Раково» м. Хмельницького до лісосмуги на узбіччі дороги, де спільно із ОСОБА_1 вимагали у ОСОБА_3 надати необхідну їм інформацію щодо здійснення крадіжки майна із приміщення «Спасо-Преображенського храму», вчиняючи над останнім психологічне насильство.

Зупинивши зазначений автомобіль на вищевказаному місці, водій ОСОБА_4 спільно із ОСОБА_1 , викинули ОСОБА_3 із салону автомобіля на землю де спричиняючи йому фізичні страждання, залишили перебувати останнього на вказаному місці.

В результаті вищевказаних протиправних дій, ОСОБА_4 спільно із ОСОБА_1 умисно заподіяли потерпілому ОСОБА_3 тілесні ушкодження у вигляді політравми, ЗТГК Лівобічний пневмоторакс, забійних ран лівої кисті, лівої гомілки, множинних забоїв рук, ніг, голови, що є тяжкими наслідками для потерпілого.

Своїми умисними діями, які виразилися в незаконному позбавленні волі, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалося заподіянням фізичних страждань потерпілому, та такому, що спричинило тяжкі наслідки для потерпілого, ОСОБА_1 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 146 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_1 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення (злочину), підтверджується такими матеріалами кримінального провадження:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від потерпілого ОСОБА_3 ;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_3 , відповідно до якого останній повідомив обставини вчинення відносно нього кримінального правопорушення та прямо вказав на ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , як на осіб які вчинили відносно нього злочин;

- протоколом проведення впізнання осіб за фотознімками відповідно до якого потерпілий ОСОБА_3 прямо вказав на ОСОБА_4 , як на того хто вчинив відносно нього злочин;

- протоколом проведення впізнання осіб за фотознімками відповідно до якого потерпілий ОСОБА_3 прямо вказав на ОСОБА_1 , як на того хто вчинив відносно нього злочин;

- протоколами проведення оглядів місця події від 09.07.2021;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_5 , яка прямо вказала на особу яка може бути причетною до вчинення злочину та автомобіль яким користувались злочинці;

- протоколом огляду мобільного телефону свідка ОСОБА_6 , відповідно до якого оглянуто фотознімок виконаний ОСОБА_6 , автомобіля яким користувалась особа причетна до вчинення злочину;

- протоколом огляду від 10.07.2021 відповідно до якого оглянуто автомобіль марки «Ford Fusion» д.н.з. НОМЕР_1 , яким користувались підозрювані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 під час вчинення кримінального правопорушення, та в ході огляду якого виявлено та вилучено речовину бурого кольору;

Зібрані під час досудового розслідування матеріали кримінального провадження (докази), дають підстави вважати, що на даній стадії досудового розслідування ОСОБА_1 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 146 КК України.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (частина 1 статті 194 КПК).

Не вирішуючи питання про доведеність вини ОСОБА_1 на цій стадії кримінального провадження, виходячи лише з фактичних обставин, які містяться в поданих слідчому судді матеріалах та матеріалах кримінального провадження №0001245 з урахуванням позиції його сторін, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав стверджувати про причетність ОСОБА_1 до кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин та обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.146 КК України.

Слідчий суддя зазначає, що повідомлена ОСОБА_1 підозра станом на час розгляду цього клопотання, повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, N 182).

Наявні в матеріалах провадження докази є достатніми для висновку, що підозра не є вочевидь необґрунтованою та відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра» тією мірою, щоб виправдати подальше розслідування.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1 статті 177 КПК).

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення небезпідставної можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому чинний кримінальний процесуальний закон не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Слідчий суддя вважає, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_1 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачена кримінальна відповідальність у вигляді позбавлення волі строком від п`яти до десяти років, а тому, зважаючи на покарання, яке загрожує йому у випадку визнання його винуватим співставляючи можливі негативні для нього наслідки у вигляді засудження його до покарання у виді позбавлення волі, слідчий суддя вважає, що ризик переховування від органів досудового розслідування та суду є небезпідставним.

Кримінальне провадження перебуває на початковій стадії, досудове розслідування триває, не встановлено та не відшукано всі докази, не допитано осіб, яким відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження.

Тому з метою нівелювання такого ризику, застосування до підозрюваного запобіжного заходу вбачається обґрунтованим.

Слідчий суддя вважає, що при встановленні наявності ризику впливу на свідків також слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

З матеріалів кримінального провадження вбачається,що потерпілий ОСОБА_3 малозабезпеченою соціально незахищеною особою.

За наведених обставин, ризик впливу на нього підозрюваним ОСОБА_1 слідчий суддя вважає високим.

Також слідчий суддя вважає доведеним ризик впливу на підозрюваного ОСОБА_7 , з яким за повідомленням ОСОБА_1 у судовому засіданні у них товариські відносини.

Слідчий суддя також вважає обґрунтованими посилання слідчого щодо існування ризику того, що ОСОБА_8 , будучи обізнаним про обставини кримінального правопорушення, яке йому інкримінується, матиме реальну можливість вчиняти дії спрямовані на знищення, приховання або спотворення речей чи документів, що мають важливе значення для досудового розслідування та відомості, які у них містяться, можуть бути доказами під час судового розгляду.

У разі застосування запобіжного заходу це дозволить підозрюваному, який обізнаний про коло осіб, котрим відомо або може бути відомо згадані обставини, зможе шляхом умовлянь, чиненням тиску та/або будь-яким іншим чином вплинути на цих осіб з метою серед іншого зміни показань про обставини провадження, як на стадії досудового розслідування, так і під час судового розгляду.

При обранні запобіжного заходу враховуються всі обставини, визначені в ст. 178 КПК України, в тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_1 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється соціальні зв`язки підозрюваного, вік, майновий та сімейний стан, зокрема те, що підозрюваний має постійне місце реєстрації та проживання, перебуває у фактичних шлюбних стосунках, офіційно не працює, за повідомленням у судовому засіданні нещодавно повернувся з-за кордону, судимостей не має.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. (частина 1 статті 183 КПК).

На переконання слідчого судді, прокурор у судовому засіданні довів, а слідчий суддя переконався у тому, що існує обґрунтована підозра вчинення тяжкого кримінального правопорушення із застосуванням насильства, що є підставою для застосування найбільш тяжкого запобіжного заходу - тримання під вартою.

Потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, про який йдеться у клопотанні слідчого.

На переконання слідчого судді інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання зазначеним ризикам.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Разом із тим, слідчий суддя, зважаючи на те, що кримінальне правопорушення, якому підозрюється ОСОБА_1 вчинене із застосуванням насильства групою осіб, що спричинило тяжкі наслідки для потерпілого, після чого його залишено без засобів зв`язку, на підставі п.4 ч.4 ст.183 КПК України розмір застави не визначає.

У зв`язку з цим, висловлені захисником ОСОБА_9 , аргументи із посиланням на довідку КНП «Хмельницька обласна лікарня» від 12.07.2021 №01-05/1630 на момент її видачі щодо перебування потерпілого ОСОБА_3 у стані середньої важкості без загрози життю слідчий суддя, у якості підстави, що ставить під сумнів обґрунтованість підозри, тяжкість тілесних ушкоджень, завданих потерпілому та можливість застосувати більш м`який запобіжний захід, відхиляє.

Указана довідка відображає лише стан пацієнта на момент її видачі і не є експертним висновком стосовно тяжкості тілесних ушкоджень.

Отже , потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, про який йдеться у клопотанні слідчого.

Строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_1 слід встановити в межах строку досудового розслідування.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 196, 197 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного у вчинені злочину, передбаченого ч.3 ст.146 КК України, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк по 07 вересня 2021 року включно.

Ухвала діє по 07 вересня 2021 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя О.В.Дзюбак