Справа № 759/3808/19 Головуючий в суді I інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/1353/2020 Доповідач ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 , ОСОБА_8
секретаря судових засідань ОСОБА_9 ,
провівши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційний розгляд за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 20 грудня 2019 року, яким
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,
- визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:

Вироком Святошинського районного суду м. Києва від 20 грудня 2019 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.289 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.
Крім того, даним вироком суду вирішено питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні.
За вироком суду, ОСОБА_6 визнано винуватим у незаконному заволодінні транспортним засобом, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.289 КК України.
07 лютого 2019 року приблизно о 21 год. 20 хв. ОСОБА_6 перебуваючи на території гаражного кооперативу « Кіровець», розташованого за адресою: м. Київ, вул. Генерала Наумова, незаконно заволодів транспортним засобом марки «Renault Megan», сірого кольору, 2002 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_10 , за наступних обставин.
Так, 06 лютого 2019 року приблизно об 11 год.00 хв., гр. ОСОБА_10 з метою встановлення газобалонногообладнання на належний йому автомобіль марки «Renault Megan», сірого кольору, 2002 року випуску д.н.з. НОМЕР_1 надав вказаний транспортний засіб, ключі та свідоцтво про реєстрацію до нього своєму знайомому ОСОБА_6 , який займається встановленням газобалонного обладнання на транспортні засоби у власному гаражному боксі, розташованому у власному гаражному кооперативі « Кіровець», за адресою: м. Київ, вул. Генерала Наумова,2.

07 лютого 2019 року приблизно о 21 год. 00 хв. ОСОБА_6 після вживання спиртних напоїв з невстановленою особою, вирішив незаконно заволодіти автомобілем марки «Renault Megan», сірого кольору, 2002 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_10 .
Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, використовуючи надані йому ключі від автомобіля, проник до салону даного транспортного засобу, привів у дію двигун внутрішнього згоряння, та незаконно заволодів автомобілем марки «Renault Megan», сірого кольору, 2002 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_10 , заподіявши останньому матеріальну шкоду. При цьому, маючи змогу розпорядитися викраденим автомобілем на власний розсуд ОСОБА_6 , керуючи вказаним транспортним засобом поїхав за адресою АДРЕСА_2 , де залишив його у дворі вказаного будинку.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду викладених в судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження просить вирок Святошинського районного суду м. Києва від 20 грудня 2019 року щодо ОСОБА_6 скасувати та ухвалити новий вирок, яким виправдати ОСОБА_6 , визнавши його невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що автомобіль «Renault Megan», який належить ОСОБА_10 добровільно був переданий ОСОБА_11 на підставі усної домовленості з ОСОБА_10 для встановлення газобалонного обладнання разом з ключами та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу ОСОБА_6 , а тому, на переконання апелянта, з 06.02.2019 даний автомобіль на законних підставах перебував у володінні та розпорядженні ОСОБА_6 , що виключає незаконне його заволодіння в розумінні ст. 298 КК України.
Крім того, апелянт зазначає, що судом першої інстанції не в повній мірі було враховано показання свідка ОСОБА_11 , який володів інформацією про те, що встановлення газобалонного обладнання на автомобіль передбачає, також і заправлення автомобіля газом та обкатку двигуна автомобіля після його встановлення, а також тестування та регулювання. На переконання апелянта, згода власника автомобіля на право керування ним ОСОБА_6 підтверджувалась передачею реєстраційного документу на транспортний засіб останньому.
Окрім того, апелянт зазначає, що судом першої інстанції безпідставно було відмовлено у допиті працівників поліції, які проводили огляд місця події 08.02.2019, а також свідка ОСОБА_12 , який перебував разом з ОСОБА_6 на момент подій, що йому інкримінуються, оскільки показання даних осіб мали важливе значення для встановлення істини у справі.
Зазначає, що огляд місця події, а саме обшук у гаражі, якій належить ОСОБА_6 був проведений незаконно, без дозволу останнього, що підтверджується фототаблицями до протоколу огляду місця події від 08.02.2019, які містять, крім земельної ділянки, яка не має жодного відношення до подій, які мали місце 08.02.2019, фотографії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та ключів від нього, які є доказами по справі. Також апелянт зазначає, що згідно протоколу ключі від автомобіля вилучили у ОСОБА_6 , водночас відповідно до змісту зазначеного протоколу ОСОБА_6 не брав участі в даній слідчій дії в жодному статусі. Крім того, зазначений протокол не містить даних про те, у кого було вилучено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. На переконання апелянта, протокол місця події від 09.02.2019 відповідно до якого було оглянуто автомобіль та додані до нього фото таблиці не мають доказової сили, так як ОСОБА_6 згоди на обшук автомобіля не надавав, також під час даної слідчої дії був відсутній сам власник автомобіля ОСОБА_10 .
Крім того, апелянт вказує на те, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази заподіяння шкоди потерпілому ОСОБА_10 , водночас суд першої інстанції в мотивувальній частині вироку зазначив таку кваліфікуючу ознаку, як заподіяння потерпілому матеріальної шкоди.
Також захисник зазначає, що всі процесуальні дії, які були проведені органом досудового розслідування у даній справі є незаконними, а одержані докази є недопустимими. Так, згідно витягу з ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення внесено за № 0001023 від 09.02.2019, однак згідно повідомлення про початок досудового розслідування, останнє розпочато 29.01.2019, при цьому події вчиненого кримінального правопорушення датовані 07.02.2019. В той час, як заява ОСОБА_10 про вчинення кримінального правопорушення у виді незаконного заволодіння його автомобілем марки «Renault Megan», була подана та зареєстровано 08.02.2019.
Крім того, апелянт зазначає, що постановою про визначення групи слідчих від 09.02.2019 начальником СВ Святошинськокого УП ГУНП в м. Києві призначено групу слідчих в іншому кримінальному провадженні за № 0000739 від 29.01.2019, а відтак у слідчого ОСОБА_13 були відсутні повноваження на здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001023. Так само, у прокурора ОСОБА_14 були відсутні повноваження 09.02.2019 погоджувати та підписувати повідомлення про підозру ОСОБА_6 , оскільки ОСОБА_14 була включена до групи прокурорів у даному кримінальному провадженні, лише 11.02.2019.
Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого ОСОБА_6 , та його захисників, які підтримали апеляційну скаргу та просили задовольнити її, доводи прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.
Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, а саме у незаконному заволодінні транспортним засобом, за обставин, викладених у вироку обґрунтований сукупністю досліджених в судовому засіданні й наведених у вироку доказів, яким суд дав належну оцінку.
Зокрема, винуватість ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України підтверджуютьсядетальними та послідовними показаннями допитаного в судовому засіданні суду першої інстанції потерпілого ОСОБА_10 , який показав, що 06.02.2019 маючи на меті встановлення газобалонного обладнання на належний йому автомобіль марки «Renault Megan», надав вказаний транспортний засіб та 400 дол. США через ОСОБА_11 . ОСОБА_6 , який займається встановленням газобалонного обладнання на транспортні засоби у власному гаражному боксі, розташованому у власному гаражному кооперативі « Кіровець», за адресою: м. Київ, вул. Генерала Наумова, 2. Однак в подальшому дізнався, що автомобіль відсутній, а тому звернувся в поліцію із заявою про вчинення злочину.
Показаннями допитаного в судовому засіданні суду першої інстанції свідка ОСОБА_11 який показав, що обвинуваченому ОСОБА_6 передав належний ОСОБА_10 автомобіль марки «Renault Megan» для встановлення газобалонного обладнання. При цьому право на керування вказаним транспортним засобом ОСОБА_6 не надавав. Разом з тим, 07.02.2019 ОСОБА_6 перебуваючи на території гаражного кооперативу «Кіровець», розташованого за адресою: м. Київ, вул. Генерала Наумова, 2 незаконно заволодів зазначеним транспортним засобом «Renault Megan». На його прохання повідомити де автомобіль ОСОБА_10 - ОСОБА_6 повідомив, що немає і не зміг пояснити де він знаходиться, у зв`язку з чим було повідомлено в поліцію про зникнення автомобіля, що належить ОСОБА_10 .

Досліджено судом першої інстанції і інші долучені до матеріалів кримінального провадження докази.
Зокрема, судом першої інстанції досліджено протокол прийняття заяви ОСОБА_10 про вчинене кримінальне правопорушення, а саменезаконне заволодіння його транспортним засобом автомобілем марки «Renault Megan», сірого кольору, 2002 року випуску д.н.з. НОМЕР_1 . ( а.с. 31)

Взято до уваги і протокол огляду місця події від 08.02.2019, з фото таблицями до нього, згідно яких, по вул. Генерала Наумова в м. Київ на території гаражного кооперативу «Кіровець», було оглянуто ділянку дороги, де між гаражним боксом № НОМЕР_2 та парканом ОСОБА_11 передав ОСОБА_6 транспортний засіб «Renault Megan», для встановлення газобалонного обладнання. (а.с. 30, 32-36)
Досліджено судом першої інстанції і протокол огляду місця події від 09.02.2019 з ілюстрованими таблицями до нього, відповідно до яких між житловими будинками АДРЕСА_3 та АДРЕСА_2 було виявлено автомобіль марки «Renault Megan», сірого кольору, 2002 року випуску д.н.з. НОМЕР_1 , з пошкодженням переднього лівого крила. ( а.с. 37, 40-44)
Взято до уваги і протокол огляду (перегляду відеозапису) від 11.02.2019 в якому зафіксовано, як керуючи автомобілем «Renault Megan», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_6 виїжджає за межі ГБК «Кіровець». ( а.с.47-49)
З огляду на наведені докази суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_6 у незаконному заволодінні транспортним засобом, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, а тому доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 щодо посилання суду першої інстанції на таку кваліфікуючу ознаку, як заподіяння потерпілому матеріальної шкоди, колегія суддів вважає безпідставними.
Доводи апеляційної скарги захисника про те, що обізнаність ОСОБА_11 щодо процесу встановлення газобалонного обладнання на транспортний засіб, який передбачає після його встановлення обкатку двигуна, а також те, що ОСОБА_11 добровільно передав ОСОБА_6 належний ОСОБА_10 автомобіль, разом з ключами та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, свідчить про право ОСОБА_6 користуватись та керувати зазначеним автомобілем, колегія суддів вважає неспроможними, оскільки такі твердження захисника спростовуються, як показаннями потерпілого ОСОБА_10 , так і свідка ОСОБА_11 , які вказали про те, що право керування автомобілем марки «Renault Megan» ОСОБА_6 не надавали, а передали автомобіль лише для встановлення газобалонного обладнання, яке встановлено не було.
Що стосується доводів апеляційної скарги захисника, про те, що його підзахисному 09.02.2019 було вручено підозру прокурором ОСОБА_14 , у якої були відсутні повноваження, оскільки остання була включена до групи прокурорів, лише 11.02.2019, то на переконання колегії суддів вони є безпідставними, з огляду на постанову про визначення групи прокурорів, досліджену в ході апеляційного розгляду, згідно якої прокурор Київської місцевої прокуратури №8 ОСОБА_15 , саме 09 лютого 2019 року була включена до складу групи прокурорів для здійснення повноважень у даному кримінальному провадженні.
Доводи апеляційної скарги захисника про відсутність повноважень на проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_6 за ч.1 ст. 289 КК України у слідчого ОСОБА_13 є неспроможними, оскільки, як вбачається з мотивувальної частини постанови начальника слідчого відділу Святошинського УП ГУ НП у м. Києві про призначення групи слідчих від 09.02.2019, предметом розгляду керівника органу досудового розслідування було кримінальне провадження № 0001023 від 09.02.2019 щодо ОСОБА_6 з викладом фабули вчиненого ним кримінального правопорушення, а тому і група слідчих серед яких був, і слідчий ОСОБА_13 , призначена, саме у цьому кримінальному провадженні. Що стосується зазначення в резолютивній частині постанови про призначення групи слідчих від 09.02.2019 номеру іншого кримінального провадження, то колегія суддів розцінює це, як технічну помилку, яка жодним чином не впливає на законність вказаної постанови, та не свідчить про відсутність повноважень слідчого ОСОБА_13 у даному кримінальному провадженні.
Згідно з витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення за № 0001023 від 09.02.2019 за правовою кваліфікацією ч.1 ст. 289 КК України внесено на підставі заяви про вчинення кримінального правопорушення від 08.02.2019, з моменту внесення відомостей розпочалося досудове розслідування, а відтак доводи захисника про те, що в повідомленні про початок досудового розслідування від 09.02.2019 слідчим зазначено іншу дату, а саме 29.01.2019, що свідчить про незаконності проведення у даній справі усіх процесуальних дій, колегія суддів вважає неспроможними.
Твердження захисника про незаконність проведення обшуку у належному ОСОБА_6 гаражі з посиланням на протокол огляду місця події від 08.02.2019, є такими, що не ґрунтуються на матеріалах провадження, оскільки згідно протоколу огляду місця події від 08.02.2019, з фото таблицями до нього, слідчим СВ Святошинського УП ГУ НП у м. Києві було проведено огляд ділянки дороги по вул. Генерала Наумова в м. Київ на території гаражного кооперативу «Кіровець», а не обшук належного ОСОБА_6 гаража. Також, колегія суддів не вбачає порушень кримінального процесуального закону під час огляду місця події від 09.02.2019 в ході якого між житловими будинками АДРЕСА_3 та АДРЕСА_2 було виявлено належний ОСОБА_10 автомобіль марки «Renault Megan» д.н.з. НОМЕР_1 з відчиненими дверцятами. Слід зазначити, що матеріали провадження не містять будь-яких заперечень власника автомобіля ОСОБА_10 щодо його огляду, а відтак твердження захисника про відсутність згоди обвинуваченого ОСОБА_6 на огляд даного автомобіля, колегія суддів вважає необґрунтованими, тим більше, що обвинувачений не є власником даного автомобіля.

Таким чином, судом першої інстанції, всупереч доводам апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ,всебічно, повно та неупереджено досліджено всі обставини кримінального провадження, надано оцінку кожному доказу з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку.
При перевірці матеріалів кримінального провадження, порушень кримінального процесуального закону, які б могли стати підставою для скасування вироку суду не встановлено, а сукупність зібраних у справі та належним чином досліджених у судовому засіданні доказів, які доповнюють один одного та у своїй сукупності підтверджують винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, на переконання колегії суддів повністю спростовують доводи апеляційної скарги захисника щодо необхідності закриття кримінального провадження, у зв`язку з відсутністю в діянні ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення.
Відповідає вимогам статті 65 КК України і призначене ОСОБА_6 судом першої інстанції покарання, розмір якого обраний з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого ним злочину, даних про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, думку потерпілого, який просив не призначати обвинуваченому суворе покарання, його відношення до скоєного, а також відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого. Врахувавши наведені обставини в їх сукупності суд першої інстанції призначив ОСОБА_6 покарання, яке є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових злочинів, в мінімальних межах, установлених санкцією інкримінованої статті, відповідно до положень КК України, з яким погоджується і колегія суддів,оскільки вважає його співмірним з вчиненим ОСОБА_6 злочином.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про законність, обгрунтованість та вмотивованість ухваленого судом вироку щодо ОСОБА_6 , а також про безпідставність доводів апеляційної скарги захисника.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Святошинського районного суду м. Києва від 20 грудня 2019 року, яким ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.289 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень без змін.
Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

_______________ _________________ ________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4