Справа № 464/2696/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/470/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 28 квітня 2020 року,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

адвоката ОСОБА_9 ,

адвоката ОСОБА_10 ,

в с т а н о в и л а:

цією ухвалою відмовлено у задоволенні скарг ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на постанови слідчого СВ Сихівського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_11 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 06.11.2013 за №0003342, про відмову у задоволенні клопотання від 23.12.2019 та про закриття кримінального провадження від 28.12.2019 у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 подали апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження.

В обґрунтування апеляційних вимог, покликаються на незаконність та необґрунтованість оскаржуваної постанови у зв`язку із невідповідністю висновків суду, викладених в ухвалі, фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність, просять ухвалу слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 28 квітня 2020 року в частині відмови у скасуванні постанови слідчого СВ Сихівського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_11 від 28 грудня 2019 року про закриття кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за № 0003342 від 06.11.2013 року, скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за №. 0003342 від 06.11.2013р.
Окрім того, підставою для поновлення строку перегляду оскаржуваного рішення зазначають те, що 28 квітня 2020 року в судовому засіданні, в якому ОСОБА_6 та представник-адвокат ОСОБА_9 були відсутні у зв`язку з пандемією, було проголошено лише вступну та резолютивну частину оскаржуваної ухвали. При проголошенні повного тексту вони також присутніми не були. Повний текст вказаної ухвали отримали поштою лише 12 травня 2020 року, а тому, як зазначають апелянти, строк на апеляційне оскарження пропустили з поважних причин.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, покликаються на те, що слідчим суддею не враховано те, що судові процеси щодо майна по АДРЕСА_1 тривають до цього часу, що в тому числі Личаківським районним судом м. Львова розглядається цивільна справа № 463/4835/16-ц за позовом про визнання недійсним свідоцтва про право власності на будинок № НОМЕР_1 від 29 листопада 2011 р. на будинок АДРЕСА_1 , видане на підставі розпорядження Личаківської районної адміністрації ЛМР № 1582 від 29.11.2001р. ОСОБА_12 , а також всіх договорів про відчуження цієї будівлі, та приведення даного будинку до попереднього правового стану приналежності основного будинку АДРЕСА_1 .

Крім того, зазначають, що слідчим суддею не враховано ряд заяв ОСОБА_12 , копії яких долучені до матеріалів кримінального провадження, які ним були складені, підписані та подані у відповідні судові та правоохоронні органи.

Також вказують, що слідчий суддя не звернув уваги на те, що невідомими особами від імені батька ОСОБА_6 ОСОБА_12 було подано прокурору м. Львова скаргу від 24.05.2005 р. на рішення виконкому Львівської міської ради про скасування розпоряджень Личаківської районної адміністрації щодо будинку АДРЕСА_2 . На підставі такої сфальшованої скарги прокурором м. Львова було внесено до виконкому ЛМР протест на рішення № 357 від 15.04.2005 р. «Про розгляд акта службового розслідування за скаргою ОСОБА_12 », яким було скасовано ряд розпоряджень Личаківської районної адміністрації.

Апелянти зазначають, що батько ОСОБА_6 ОСОБА_12 , довірившись ОСОБА_13 та іншим особам, будучи введеним в оману, був протиправно позбавлений права власності на 1/5 частку в будинку по АДРЕСА_1 , яка була протиправно трансформована в кімнату 1-1 та будинок АДРЕСА_3 , внаслідок чого ОСОБА_6 був протиправно позбавлений прав на них, як співвласник домоволодіння. Після смерті батька відкрилася спадщина, яку ОСОБА_6 прийняв як спадкоємець першої черги за законом. Вказують на те, що до складу спадщини батька мала б належати і 1/5 частка в будинку по АДРЕСА_1 , якби вона не була протиправно, шахрайським способом вилучена з власності покійного батька внаслідок вчинених щодо нього ряду протиправних дій.

З огляду на викладене, на думку апелянтів, мають місце всі ознаки злочину, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, слідчому залишається лише встановити коло всіх осіб, які скоїли даний злочин, та повідомити їм по підозру.

На адресу апеляційного суду 09 лютого 2021 року надійшло клопотання ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про відкладення розгляду справи у зв`язку із неможливістю адвоката ОСОБА_9 10 лютого 2021 року прибути в судове засідання, однак незважаючи на вказане клопотання, адвокат ОСОБА_9 прибув у судове засідання призначене на 10 год 00 хв 10 лютого 2021 року. Поряд з цим, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 будучи належним чином повідомленими про час та дату розгляду справи в судове засідання не прибули.
Відповідно до рішення ЄСПЛ від 07.07.1989 р. у справі « Юніон Аліментарія Сандерс С.А. проти Іспанії», заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Тому, з врахуванням передбачених КПК України скорочених строків розгляду зазначеної категорії справ, процесуальної поведінки скаржників, яка на думку колегії суддів, спрямована на зволікання у розгляді справи, колегія суддів вважає за можливе проводити розгляд у відсутності скаржників та за участі їхнього представника адвоката ОСОБА_9 .
Заслухавши доповідь судді, пояснення представника потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_9 , який просив поновити строк на апеляційне оскарження та підтримав подану апеляційну скаргу, прокурора ОСОБА_8 та представника потерпілої ОСОБА_14 адвоката ОСОБА_10 , які заперечили апеляційну скаргу та просили ухвалу слідчого суді залишити без змін, перевіривши матеріали матеріали скарги та кримінального провадження №0003342 від 06.11.2013, суд апеляційної інстанції приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.117 КПК України, пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

На переконання колегії суддів наведені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 причини пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 28 квітня 2020 року є поважними, підтверджуються матеріалами справи, а тому такий строк слід поновити.

Частина 1 статті 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнений до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права; законність; рівність перед законом і судом; повага до людської гідності; доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень; змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; безпосередність дослідження показань, речей і документів; забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Також, згідно ч.1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Статтею 55 Конституції України гарантовано кожному право на оскарження до суду будь-яких рішень, дій чи бездіяльності органів влади, посадових і службових осіб.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст. 318-380 КПК України.

Судове рішення, постановлене за результатами розгляду скарги, повинно відповідати встановленим законодавцем критеріям, викладеним у ст. 370 КПК України, щодо його законності, обґрунтованості та умотивованості висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України слідчий суддя за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування виносить ухвалу про: скасування рішення слідчого чи прокурора, зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію, відмову у задоволенні скарги.

Як убачається з змісту оскаржуваної ухвали, слідчим суддею ці вимоги закону виконані у повному обсязі.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 06.11.2013, у зв`язку з набранням чинності КПК України 2012 року, до ЄРДР за №0003342 внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, зокрема, про те, що у липні 2003 року невідома особа шляхом шахрайства, підробивши підписи у заяві від імені ОСОБА_6 та ОСОБА_12 , заволоділа правом власності на 1/5 частину будинку на АДРЕСА_1 , чим завдала значної шкоди потерпілому.
СВ Сихівського ВП ГУНП у Львівській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0003342 від 06.11.2013 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.1 ст. 358 КК України.

28 грудня 2019 року слідчим СВ Сихівського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_11 винесено постанову про закриття кримінального провадження №0003342 від 06.11.2013 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.1 ст. 358 КК України на підставі ч.1 п.2 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що на даний час за ОСОБА_6 на підставі рішення Личаківського районного суду м. Львова від 01.07.2004 року зареєстровано право власності на ті приміщення будинку АДРЕСА_3 , які були йому подаровані його батьком ОСОБА_12 відповідно до договору дарування від02.06.1993 року, визнаного дійсним за рішенням суду від 01.07.2004 року, тобто ОСОБА_6 є власником усього майна, яке йому 02.06.1993 року подарував батько ОСОБА_12 , ы жодне майно не вибувало із власності ОСОБА_6 внаслідок шахрайства з боку будь-яких осіб, а отже досудовим розслідуванням встановлено відсутність у діях будь-яких осіб складу злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.

Так, слідчим встановлено, що будь-які особи не заволоділи та не намагались заволодіти шляхом обману чи зловживання довірою майном ОСОБА_6 , яке належало лише ОСОБА_12 на підставі договору дарування від 02.06.1993, визнаного дійсним рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 01.07.2004.
Під час досудового розслідування слідчий встановив відсутність складу кримінального правопорушення, оскільки ним не встановлено відсутність обов`язкового елементу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, а саме об`єкта злочину майна, яке належало потерпілому ОСОБА_6 , та яким заволоділи інші особи шляхом обману та зловживання довірою.
Відповідно до ч.5 ст.110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Вивчивши постанову слідчого про закриття кримінального провадження №0003342 від 06.11.2013 року, в частині що стосується кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України колегія суддів вважає, що така відповідає вимогам КПК України і викладені у ній висновки слідчого відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та є обґрунтованими.

Відповідно до ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження, тощо.

Згідно ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Висновки слідчого про відсутність складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190 КК України, ґрунтується на всебічному, повному дослідженні всіх обставин кримінального провадження та належної оцінки доказів, здійсненої відповідно до вимог ст. 94 КПК України, зроблені слідчим з врахуванням долучених документів, відповідають фактичним обставинам, й з таким висновком слідчого колегія суддів погоджується.

На думку колегії суддів, слідчим належним чином зібрані докази в кримінальному провадженні, встановлені фактичні обставини справи, яким надано належну правову оцінку та прийняте, передбачене кримінальним процесуальним законом, рішення з дотриманням вимог ст. ст. 110, 284 КПК України. Порушень вимог кримінального процесуального закону, які би могли вплинути на законність прийнятого рішення, слідчим не допущено.

Згідно з ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що в ході досудового розслідування кримінального провадження органами досудового розслідування, якими в різні періоди часу здійснювалось досудове розслідування, проведено ряд слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження, серед яких проведено огляди, експертизи, накладено арешт на майно, який в подальшому скасовано, отримано тимчасові доступи до речей і документів, допитано потерпілих, свідків.
Крім цього, встановлено, що на час досудового розслідування судами здійснювався розгляд цивільних справ, рішення у яких, враховуючи специфіку предмета злочину шахрайства, мають суттєве значення для розслідування такого кримінального провадження.
Крім того, з матеріалів кримінального провадження №0003342 вбачається, що Личаківським районним судом м. Львова розглянуто цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_12 про визнання недійсним свідоцтва від 29.11.2001 про право власності ОСОБА_12 на переобладнаний з господарської будівлі «В» житловий будинок АДРЕСА_3 , та за зустрічним позовом ОСОБА_12 до ОСОБА_6 про визнання недійсним договору дарування від 02.06.1993 як такого, що був укладений під впливом помилки та визнання дійсним договору дарування, який було фактично укладено між сторонами, відповідно до якого ОСОБА_12 подарував сину ОСОБА_6 всі приміщення будинку АДРЕСА_3 , за виключенням кімнати 1-1, а також за виключенням господарських споруд.
Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 01.07.2004 у задоволенні первісного позову відмовлено, а зустрічний позов задоволено, визнано дійсним договір дарування, який було фактично укладено між сторонами, відповідно до якого ОСОБА_12 подарував сину ОСОБА_6 всі приміщення будинку АДРЕСА_3 , за виключенням кімнати 1-1, а також за виключенням господарських споруд, серед яких сарай ОСОБА_15 , який був переобладнаний під житло з присвоєнням будинкового номера 6а. Вказане судове рішення залишене без змін судами вищих інстанцій.
Таким чином в ході досудового розслідування встановлено, що предмет можливого, на думку ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , шахрайства був власністю не ОСОБА_6 , а саме його батька ОСОБА_12 , який мав право розпоряджатися таким майном на власний розсуд.
З огляду на наведене, висновок слідчого СВ Сихівського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_11 про закриття кримінального провадження №0003342 від 06.11.2013 року на підставі ч.1 п.2 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України ґрунтується на всебічному, повному дослідженні всіх обставин кримінального провадження, належної оцінки доказів, здійсненої відповідно до вимог ст. 94 КПК України, та з таким висновком слідчого погоджується й колегія суддів апеляційного суду.
Колегія суддів погоджується із висновком слідчого судді про те, що незважаючи на тривалість досудового розслідування, здійснення значного обсягу слідчих дій, заходів забезпечення кримінального провадження та інших процесуальних дій, достатні підстави для проведення додаткових процесуальних дій у частині правової кваліфікації за ч. 2 ст. 190 КК України відсутні.
Слідчий суддя при розгляді скарги ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на постанову слідчого СВ Сихівського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_11 про закриття кримінального провадження перевірив дотримання органом досудового розслідування вимог кримінального процесуального закону, спростував наведені в скарзі мотиви та дійшов правильного висновку про законність винесення слідчим постанови про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України.
Доводи апеляційної скарги про те, що слідчий під час досудового розслідування та слідчий суддя при судовому розгляді скарги неповно та невсебічно дослідили матеріали провадження, надали неналежну правову оцінку зазначеним доказам та обставинам, на підставі чого зробили необґрунтований висновок про закриття кримінального провадження, не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами кримінального провадження №0003342 від 06 листопада 2013 року.

Викладені в ухвалі слідчого судді висновки відповідають фактичним обставинам.

Істотних порушень кримінального процесуального закону при судовому розгляді, які б тягли за собою скасування судового рішення, допущено не було.

Ухвала слідчого судді належним чином вмотивована. Відмовляючи у задоволенні скарги, слідчий суддя перевірив доводи скарги ОСОБА_6 , ОСОБА_16 й обґрунтував викладені в ухвалі висновки.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді та постанови слідчого про закриття кримінального провадження не вбачається.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

поновити ОСОБА_6 , ОСОБА_7 строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 28 квітня 2020 року.

Ухвалу слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 28 квітня 2020 року, якою відмовлено в задоволенні скарг ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на постанови слідчого СВ Сихівського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_11 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 06.11.2013 за №0003342, про відмову у задоволенні клопотання від 23.12.2019 та про закриття кримінального провадження від 28.12.2019 у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_6 , ОСОБА_7 без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: