Справа № 487/116/21
Провадження № 1-кс/487/503/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.03.2021 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , в присутності скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві від 10.03.2020 року про закриття кримінального провадження №0000107 внесеного до ЄРДР 30.09.2019 року, -
ВСТАНОВИВ:
11.01.2021 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла скарга ОСОБА_3 , в якій він просив поновити йому строк на оскарження постанови слідчого ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві у кримінальному провадженні №0000107, скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу СУ Територіального управління ДБР, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_4 від 10.03.2020 року про закриття кримінального провадження №0000107 від 30.09.2019 року, визнати прийняте слідчим ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві рішення, дії та бездіяльність незаконною та протиправною.
В обґрунтування своє скарги зазначив, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження прийнята з порушенням кримінально-процесуального законодавства, досудове розслідування було проведено поверхнево та не об`єктивно, не з`ясовано фактичні обставини справи, не проведено всі необхідні слідчі дій, а тому постанова є передчасною. Крім того, вказав, що в порушення норм кримінально-процесуального права зазначену постанову він так і не отримав, а про закриття кримінального провадження дізнався 05.01.2021 року.
Скаржник у судовому засіданні вимоги скарги підтримав, просив задовольнити, посилаючись на те, що жодних повідомлень від ТУ ДБР, розташованого в м. Миколаєві йому не надходило, допитаний він не був. Крім того, зазначив, що досудове розслідування проведено неналежним чином та не в повному обсязі.
Слідчий до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлявся вчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомив.
Заслухавши пояснення скаржника, дослідивши викладені в скарзі обставини та додані до неї матеріали, матеріали кримінального провадження №0000107, слідчий суддя прийшов до наступного.
У судовому засіданні встановлено, що СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві проводилось досудове розслідування кримінального провадження №0000107, відомості про яке внесено 30.09.2019 року на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда у справі №405/4934/19 від 16.09.2019, якою зобов`язано прокуратуру Кіровоградської області внести відомості про кримінальне правопорушення відповідно до заяви ОСОБА_3 щодо можливого вчинення у відношені нього протиправних дій працівниками правоохоронного органу, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.127 КК України.
Постановою прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях, підслідних слідчим ДБР прокуратури області від 30.09.2019 року доручено проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000107 від 30.09.2019 року слідчим ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві.
Постановою слідчого Другого слідчого відділу СУ Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_4 від 10.03.2020 року кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000107 від 30.09.2019 року закрито, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.127 КК України. Про існування вказаної постанови ОСОБА_3 дізнався 05.01.2021 року.
У зв`язку з чим, враховуючи положення ст. 304 КПК України, слідчий суддя вважає, що строки звернення зі скаргою порушені заявником з поважних причин, а тому вони підлягають поновленню.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ч.2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Аналогічні вимоги містить і ч.1 ст. 94 КПК України щодо оцінки слідчим , прокурором кожного доказу з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки дозу достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Статтею 91 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні в першу чергу підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення) та винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з положеннями ч.2 ст. 91, ч.1 ст. 92 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. Обов`язок доказування покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК України випадках, - на потерпілого.
Сторона обвинувачення, відповідно до ст. 93 КПК України, здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Як наголошує у своєму рішенні ЄСПЛ у справі "Олександр Ніконенко проти України", "Мута проти України", "Карабет та інші проти України" Розслідування … має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту.
Крім того, у рішеннях ЄСПЛ у справах "Бучинська проти України", "Сельмуні проти Франції, "Нечипорук і Йонкало проти України" суд констатував факт того, що не може дійти висновку, що органи влади зробили усе від них залежне для забезпечення оперативного та всебічного вжиття заходів для збору доказів, встановлення місцезнаходження та притягнення до відповідальності винних, бо за потреби зростаючих високих стандартів у сфері захисту прав людини та основоположних свобод, неминуче вимагається більша рішучість при оцінці порушень основоположних цінностей демократичного суспільства, оскільки тягар доведеним можна покласти на органи влади, адже саме вони мають надати задовільні та переконливі пояснення.
Проте, вищевикладені вимоги чинного законодавства слідчим не виконані, з огляду на наступне.
З матеріалів кримінального провадження №0000107, досліджених безпосередньо в судовому засіданні, вбачається що слідчим ОСОБА_4 під час здійснення досудового розслідування вказаного кримінального провадження жодних слідчих дій, окрім витребування медичної документації здійснено не було. Крім того, слідчим навіть не було допитано ОСОБА_3 з приводу його заяви про вчинення працівниками правоохоронного органу відносно нього кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.127 КК України.

Таким чином, слідчий суддя приходить до переконання, що слідчим ОСОБА_4 не в повній мірі проведено досудове розслідування кримінального провадження №0000107, сама постанова про закриття кримінального провадження від 30.09.2019 року є необґрунтованою, оскільки слідчим зроблені загальні посилання на відсутність складу кримінального правопорушення, однак на підтвердження вмотивованості постанови слідчий не навів та не послався, які саме матеріали досудового розслідування дають підстави прийти до такого висновку, які слідчі дії були ним проведені, та у сукупності свідчать про відсутність складу кримінального правопорушення.

Отже, встановлені слідчим суддею та вище перелічені обставини у своїй сукупності свідчать про те, що слідчим не вжито усіх необхідних заходів для повного та всебічного дослідження обставин кримінального правопорушення, а постанова про закриття кримінального провадження винесена передчасно, що є підставою для її скасування.
При цьому, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у задоволенні скарги в іншій частині, оскільки вимоги про визнання прийнятого слідчим ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві рішення, дії та бездіяльність незаконними та протиправними не ґрунтуються на положеннях чинного закону та не можуть бути предметом розгляду слідчим суддею у порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування, передбаченого ч. 1 ст. 303 КПК України.
Керуючись статтями 92-94, 303-307 КПК України,слідчий суддя,-
УХВАЛИВ:
Поновити ОСОБА_3 строк на звернення до суду.
Скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.
Постанову слідчого ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві від 10.03.2020 року про закриття кримінального провадження №0000107 внесеного до ЄРДР 30.09.2019 року - скасувати.
Ухвала оскарженню не підлягає..

Слідчий суддя ОСОБА_1