Справа № 595/1113/20
Провадження № 1-кп/595/25/2021
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17.03.2021

Бучацький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бучач кримінальне провадження № 0000114, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 травня 2020 року про обвинувачення :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,

з участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В :

Судом визнано доведеним, що 18 травня 2020 року близько 00.30 год. у ОСОБА_3 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння в АДРЕСА_2 , на ґрунті особистих неприязних відносин з ОСОБА_7 , виник злочинний намір, спрямований на спричинення йому тілесних ушкоджень.

Реалізовуючи свій злочинний намір та доводячи його до логічного завершення, ОСОБА_3 18 травня 2020 року близько 00.30 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння у АДРЕСА_2 , на ґрунті особистих неприязних відносин з ОСОБА_7 , діючи умисно, з метою заподіяння йому середньої тяжкості тілесних ушкоджень, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наніс йому один удар кулаком правої руки в ліву ділянку обличчя, а саме в щелепу, внаслідок чого спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді перелому нижньої щелепи лівого кута. Після цього ОСОБА_3 наніс два удари кулаком лівої руки у праву сторону обличчя, а саме в щелепу ОСОБА_7 , внаслідок чого спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді перелому нижньої щелепи ментальної частини справа із зміщенням кісткових фрагментів. Згідно висновку експерта №136 від 22 червня 2020 року вищевказані тілесні ушкодження відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні вину у вчиненому визнав і дав суду показання, що близько 01.00 год. 18 травня 2020 року у м.Бучач по вул. Винниченка він зустрівся з ОСОБА_7 , останній нецензурно висловився до нього, образивши його, над ним узяли верх емоції і він наніс йому три удари в щелепу, а саме один удар кулаком правої руки в ліву ділянку обличчя, щелепу, після чого наніс два удари кулаком лівої руки у праву сторону обличчя, а саме в щелепу ОСОБА_7 . Після чого, ОСОБА_7 пішов в одну сторону, а він з хлопцями пішов в іншому напрямку, в сторону центру. Визнає, що був випивший, оскільки перед тим пив пиво. Вказує на те, що ділянка, де відбувалась подія була не освітлена. Щиро розкаюється у вчиненому. Щодо відшкодування шкоди потерпілому пояснює, що намагався відшкодувати і матеріальну і моральну шкоду, з цього приводу розмовляли з потерпілим та його матір`ю, проте, розмір шкоди, яку вони запросили, для нього виявився непосильним. Щодо заявленого цивільного позову, то такий визнає у частині відшкодування матеріальної шкоди, а також моральну шкоду в розмірі 10000 грн.

Вина обвинуваченого ОСОБА_3 підтверджується наступними доказами.

Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що 17 травня 2020 року, близько 15.00 год. він разом з ОСОБА_8 поїхали в центр, там зустрілись зі ОСОБА_9 та поїхали до ОСОБА_10 додому в с. Підзамочок, де пробули до самого вечора. Ввечері їх підвезли до ОСОБА_11 перехрестя і він проводив ОСОБА_12 додому. В той час до нього подзвонив ОСОБА_13 і запитав де він перебуває, на що він відповів, що проводить ОСОБА_12 , та йде в сторону «Досафу». Близько 00.30 год. по вул. Винниченка, до них під`їхало таксі, з якого вийшли ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , який без будь-який пояснень підійшов і почав його обзивати нецензурними словами, шарпав за верхній одяг. Він одразу зрозумів, що ОСОБА_15 в нетверезому стані, бо від нього було чутно запах алкоголю. Він сказав йому, щоб той зупинився, він проведе ОСОБА_12 і вони спокійно поговорять. Вертаючись назад, коли він підходив до хлопців, ОСОБА_15 відразу наніс йому удар кулаком правої руки в ліву сторону щелепи і 2 удари кулаком лівої руки в праву сторону щелепи. Після його ударів, він відчув різкий фізичний біль та хрускіт кісток, йому стало дуже погано. Подальші події не пригадує. Раніше конфліктів із ОСОБА_16 не мав, в компанії разом ніколи не були. Удари у відповідь ОСОБА_3 він не наносив. Одразу не повідомив про злочин, тому, що в той день, коли його запитували про це, він не міг відповісти. У нього не закривався рот, доки йому не зробили операцію. Знаходився в лікарні приблизно 10 днів. Вказує про те, що ОСОБА_3 телефонував до нього тільки раз, у день виписки з лікарні, і сказав, що розуміє, що скоїв, проте не вибачився і не поцікавився станом його здоров`я. Крім того вказав, що до його матері з родини ОСОБА_3 телефонували на рахунок відшкодування витрат, однак змісту розмови не знає. Вказав, що усі витрати на лікування понесла його мати. Він ще досі відчуває біль та дискомфорт через отриману травму. Довгий час не чув нижньої губи і підборіддя, відбулись негативні зміни, які полягають у тому, що на даний час не може займатись спортом, в якому він був досить успішним та отримував відзнаки, оскільки боїться, щоб не зачепили щелепу. Відчуває приниження гідності безпричинним побиттям. Крім того, відчував дискомфорт через те, що мати, яка доглядала його в лікарні, змушена була залишали 8-річну дитину, яка з народження хвора та потребує постійного догляду, на брата. Після травми він змушений буде ходити все життя з пластинами. Будь-яка шкода йому не відшкодована. Вважає, що за скоєне ОСОБА_3 слід суворого покарати.

З медичної карти амбулаторного хворого ОСОБА_7 №650, вбачається, що 18.05.2020 він звернувся в лікарню зі скаргами в ділянці нижньої щелепи зліва, головний біль, порушення прикусу. Зі слів хворого, він побитий невідомими 17.05.2020 близько 00 год. 40 хв. Об`єктивно: припухлість м`яких тканин нижньої щелепи зліва 7-й зуб находиться в ділянці зламу нижньої щелепи, зуби рухомі ІІ ст. При пальпації відмічалась рухомість фрагменту нижньої щелепи. Хворого направлено у Тернопільську університетську лікарню з діагнозом: травматичний двобічний перелом нижньої щелепи і ментальний з права та кута з ліва зі зміщенням кісткових фрагментів.

Згідно даної медичної карти також вбачаються записи невролога від 01.06.2020, який занотував скарги хворого на головокружіння і потемніння в очах при рухах, періодичні болі голови, відчуття затерпання. Діагноз: стан після перенесеної відкритої черепно-мозкової травми 18.05.2020, струсу головного мозку з неврологічною мікросимптоматикою. Післятравматична нейропатія нижньощелепного нерва.

За даними медичної карти стаціонарного хворого №05132, ОСОБА_7 був направлений у КНП Тернопільська університетська лікарня Бучацькою ЦРЛ. Діагноз при госпіталізації: перелом нижньої щелепи зліва. У графі 11 діагноз заключний клінічний зазначено: двобічний травматичний перелом нижньої щелепи: кута зліва та ментальний справа зі зміщенням фрагментів. 21.05.2020 проведена операція МОС нижньої щелепи. З 19.05.2020 по 28.05.2020 ОСОБА_7 видано листок непрацездатності. До навчання з 29.05.2020. Клінічний діагноз: Оскольчастий травматичний перелом нижньої щелепи зліва зі зміщенням кісткових фрагментів.

Згідно операційного огляду анестезіологом та протоколу загального знеболювання від 19.05.2020, хворий ОСОБА_7 , готується до планового (термінового) операційного лікування з приводу оскольчастого травматичного перелому нижньої щелепи зліва зі зміщенням кісткових фрагментів. Скарги на час огляду: головний біль, болі в лівій половині обличчя, гематоми та садна.

Відповідно до післяопераційного огляду анестезіолога від 21.05.2020, загальний стан ОСОБА_7 середнього ступеня важкості.

Згідно листка призначень препаратів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів хворим, які отримують лікування в стаціонарних або амбулаторних умовах, і виконання цих призначень за номером картки стацінарного/амбулаторного хворого 05132, хворому ОСОБА_7 21 травня 2020 року 5 разів в різних дозах призначено препарат наркотичного засобу, психотропної речовини.

Згідно листка лікарських призначень КНП Тернопільська університетьска лікарня ТОР, за номером медичної карти хворого 05132, видно, що з 18.05.2020 по 28.05.2020 ОСОБА_7 приймав лікарські препарати за призначенням лікаря.

Згідно результату обстеження - комп`ютерної томографії голови, проведеного 19 травня 2020 року лікарем-рентгенологом ОСОБА_17 медичного центру Прохелс, що знаходиться в приміщенні Тернопільської університетської лікарні, виявлено: двобічний перелом нижньої щелепи зі зміщенням фрагментів: з права на рівні тіла, зліва на рівні кута.
Відповідно до епікризу від 28.05.2020, хворий ОСОБА_7 , 2002 р.н., був госпіталізований в відділення хірургічної стоматології Тернопільської університетської лікарні зі скаргами на головний біль, біль в ділянці нижньої щелепи зліва, утруднений прийом їжі. Клінічний діагноз: травматичний перелом нижньої щелепи: ментальний з права та кута зліва зі зміщенням фрагментів. 21.05.2020 хворому проведено операцію МОС нижньої щелепи під загальним наркозом.

Згідно виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №05132, виданого КНП Тернопільська університетська лікарня на ім`я хворого ОСОБА_7 , хворий пробув у стаціонарі з 18.05.2020 по 28.05.2020. В пункті 8 зазначено: ЛФК. РГГ. 21.05.2020 оперативне втручання: двобічний МОС нижньої щелепи титановими міні пластинами з гвинтами під загальним знечуленням.

Під час проведення слідчого експерименту 13 липня 2020 року свідок ОСОБА_18 розповів та показав про обставини нанесення ударів ОСОБА_3 . ОСОБА_7 , що мали місце 17.05.2020, а саме пояснив, що біля 00.30 год. він, разом із ОСОБА_3 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 приїхали на «Досаф», де зустріли ОСОБА_7 із ОСОБА_9 . Він підійшов до нього і привітався. В цей час з автомобіля вийшов ОСОБА_15 та почав ОСОБА_21 шарпати за верхній одяг. ОСОБА_7 сказав, що проведе ОСОБА_12 і повернеться, щоб вони зачекали. Приблизно через 5 хв. такий вернувся, в цей час він розмовляв по телефону, перебуваючи десь на відстані 5 м від хлопців. Коли він почув крик, підійшов до них, то побачив, що ОСОБА_3 наносить удари в область голови та живота ОСОБА_7 , скільки саме ударів було, сказати не може. Побачивши бійку, він почав розтягувати їх. Чому ОСОБА_3 наносив ОСОБА_7 удари, йому невідомо. Вказав, що така поведінка може бути спровокована тим, що ОСОБА_3 перебував у стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_21 сказав йому, що ОСОБА_3 вибив йому зуб та був весь у крові. На його прохання він викликав ОСОБА_21 таксі, щоб поїхати додому, оскільки він скаржився на погане самопочуття.

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту з фототаблицями до нього від 13 липня 2020 року, під час проведення слідчого експерименту 13 липня 2020 року потерпілий ОСОБА_7 розповів та показав про обставини нанесення йому ударів ОСОБА_3 , що мали місце 17.05.2020, а саме пояснив, що біля 00.30 год. він, разом із ОСОБА_22 , яку проводив додому, знаходився по вул. Винниченка в м.Бучач, в цей час до них під`їхав автомобіль таксі, з якого вийшли ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , а також ОСОБА_23 та ОСОБА_15 , який без будь-яких пояснень почав шарпати його за верхній одяг та обзивати нецензурними словами. Після того, як він провів додому ОСОБА_22 , повернувся та підійшов до хлопців. Йому назустріч відразу почав іти ОСОБА_3 , який без будь-яких причин та пояснень наніс йому один удар кулаком правої руки в ліву ділянку обличчя, а саме в щелепу та два удари кулаком лівої руки у праву сторону обличчя, а саме в щелепу. Від нанесених ударів він відчув різкий фізичний біль в області обличчя, через що знаходився в такому шоковому стані, що подальших обставин події не пригадує.

За даними висновку експерта №136 від 22 червня 2020 року, у ОСОБА_7 відповідно до записів з медичних документів на його ім`я, а також згідно з результатами проведених інструментальних досліджень (рентгенологічного та комп`ютерної томографії) виявлено таке тілесне ушкодження: двобічний перелом нижньої щелепи: лівого кута та ментальної частини справа, із зміщенням кісткових фрагментів. З приводу даного перелому 21 травня 2020 року було проведено оперативне втручання, а саме «МОС нижньої щелепи: ментального відділу справа та кута зліва». Вищезазначене тілесне ушкодження, враховуючи його вид та розташування на тілі, відсутність ознак консолідації (зрощення) перелому, утворилося від дії тупих предметів (предмету), незадовго до поступлення у лікувальний заклад, не виключено в час та за обставин, вказаних в постанові.

Виявлений в ОСОБА_7 двобічний перелом нижньої щелепи: лівого кута та ментальної частини справа, із зміщенням кісткових фрагментів не супроводжувався небезпечними для життя явищами і згідно п.п.2.2.1 а/,в/ і п.п.2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», за ознакою тривалого, понад три тижні розладу здоров`я відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, оскільки при звичайному перебігу травматичного процесу, таке ушкодження потребує для повного свого загоєння термін, тривалістю більше як 21 день.

Наявні в медичній карті записи «гематоми та садна», за відсутності будь-яких даних в медичних документах про їх властивості, кількість та детальне розташування утворилися від дії тупих предметів (предмету) і відносяться за ступенем тяжкості до легких тілесних ушкоджень згідно п.п. 2.3.5 цих Правил, проте встановити час їх утворення, а отже й можливість їх утворення за обставин, вказаних в постанові не є можливим.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_3 , своїми умисними діями, що виразилися в спричиненні тілесних ушкоджень середньої тяжкості потерпілому ОСОБА_7 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, у відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, а також наявність обтяжуючої покарання обставини вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, і вважає, що покарання йому слід обрати у виді позбавлення волі.

Згідно довідок №936 та №944 від 27 травня 2020 року, виданих КНП «Бучацька ЦРЛ» Бучацької районної ради, ОСОБА_3 на обліку в лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Згідно вимоги УІАП ГУНП в Тернопільській області №6407/101 від 09 липня 2020 року, ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності не притягався.
Крім того суд бере до уваги те, що обвинувачений розкаявся у вчиненні кримінального правопорушення, що свідчить про усвідомлення ним своїх протиправних дій, враховує молодий вік особи, яка вперше притягується до кримінальної відповідальності, та вважає, що наведене є обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 .

Твердження представника потерпілого ОСОБА_5 про відсутність у ОСОБА_3 такої пом`якшуючої покарання обставини, як щире каяття, оскільки обвинуваченим не відшкодовано жодної шкоди, суд оцінює критично, оскільки в судовому засіданні встановлено, що обвинувачений намагався відшкодувати завдану шкоду, проте сторонам не вдалось досягти згоди щодо її розміру.

За наведених вище обставин, суд приходить до переконання, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, а тому на підставі ст.ст.75,76 КК України обвинуваченого слід звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком та покладенням певних обов`язків.

При призначення покарання обвинуваченому, суд не вбачає підстав для застосування ст.69 КК України.

Позивач ОСОБА_7 подав цивільний позов, в якому він просить стягнути з ОСОБА_3 на його користь майнову шкоду в сумі 33602,42 грн; відшкодування заробітку (доходу), втраченого внаслідок втрати загальної працездатності в сумі 1073,40 грн та 1165324,18 грн відшкодування моральної шкоди, завданої йому внаслідок скоєння кримінального правопорушення. Свої вимоги підтверджує доданими до матеріалів справи: копією медичної картки стаціонарного хворого №05132 та виписками з неї, копією медичної картки амбулаторного хворого №650, листками лікувальних призначень, копіями квитанцій про оплату обстежень, медикаментів та іншими витратами, пов`язаними з лікуванням. Позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди обґрунтував завданими обвинуваченим йому моральними стражданнями внаслідок скоєння відносно нього злочину, через негативні зміни в його житті: пережитими душевними стражданнями, внаслідок приниження обвинуваченим його людської гідності, емоційною напругою, періодичним головним болем, перенесеними фізичними стражданнями внаслідок заподіяних йому тілесних ушкоджень, що виразилось у проведенні операції та проходженні стаціонарного лікування.Крім того, у зв`язку з отриманою травмою він позбавлений можливості й надалі займатися спортом, в якому був досить успішний, на підтвердження чого надав копії грамот про нагороджувався його за участь в змаганнях з баскетболу, міні-футболу та стрітболу. Також надає посвідчення серії НОМЕР_1 від 29.01.2016,яким стверджується, що його сестра ОСОБА_24 , 2012 р.н., законним представником якої є ОСОБА_25 , 1971 р.н., є дитиною з інвалідністю.

В судовому засіданні потерпілий змінив позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди і просить стягнути з ОСОБА_3 в його користь моральну шкоду в сумі 50000 грн.

Обвинувачений заподіяну матеріальну шкоду визнав у повному обсязі, моральну шкоду - частково у сумі 10 000 грн, заявлені вимоги про відшкодування заробітку (доходу), втраченого внаслідок втрати загальної працездатності в сумі 1073,40 грн не визнав.
Зважаючи на наведене, беручи до уваги визнання позову обвинуваченим ОСОБА_3 в частині стягнення матеріальних збитків, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення майнової шкоди в розмірі 33602,42 грн. підтверджені долученими до матеріалів справи копіями квитанцій та фіскальних чеків та підлягають до задоволення і стягнення з ОСОБА_3 .

Що стосується моральної шкоди, то в судовому засіданні встановлено, що потерпілий ОСОБА_7 зазнав фізичних і моральних страждань у зв`язку з протиправною поведінкою ОСОБА_3 і йому завдано моральну шкоду.

Як вбачається зі змісту ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. За ч.2 ст.1167 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної особи, яка її завдала: якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.
У відповідності до ст.23 ЦК України, моральна шкода полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Зі змісту роз`яснень, наданих у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування визначається судом залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних страждань, з урахуванням ступеня вини відповідача та інших обставин, до яких віднесено: характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість заподіяної травми, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, ступінь зниження престижу, який залежить від часу і зусиль, необхідних для відновлення первинного стану.

При вирішенні питання щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди суд вважає, що моральна шкода, завдана потерпілому ОСОБА_7 полягає в перенесених потерпілим пережитих душевних стражданнях, внаслідок заподіяних йому обвинуваченим тілесних ушкоджень, періодичним головним болем, перенесеними фізичними стражданнями внаслідок заподіяних йому тілесних ушкоджень, що виразилось у проходженні стаціонарного лікування та проведенні оперативного втручання, а саме операцію нижньої щелепи із встановленням трьох титанових міні пластин з гвинтами, пов`язаних з ним фізичних незручностях, дискомфорті. Дані обставини підтверджені висновком судово-медичної експертизи, медичною документацією відносно потерпілого, показаннями потерпілого ОСОБА_7 .
При конкретних обставинах заподіяння шкоди, суд, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості доходить висновку про часткову обґрунтованість вимог потерпілого в частині відшкодування моральної шкоди та розмір компенсації моральної шкоди визначає в сумі 35 000 грн.
Що стосується позовних вимог в частині відшкодування заробітку (доходу), втраченого внаслідок втрати загальної працездатності в заявленому розмірі 1071,40 грн, то суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Статтею1195 ЦК України передбачено, що фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.
Відповідно до ч.2 ст.1195 ЦК України, у разі каліцтва або іншого ушкодження здоров`я фізичної особи, яка в момент завдання шкоди не працювала, розмір відшкодування визначається виходячи з розміру мінімальної заробітної плати.

Потерпілий в позовній заяві навів розрахунок шкоди із застосуванням розміру мінімальної заробітної плати, та зазначив, що з 18.05.2020 по 22.05.2020 він перебував на стаціонарному лікуванні, внаслідок чого втратив заробіток (дохід) що складає 1073,40 грн (з розрахунку 4723 грн (мінімальна заробітна плата) / 22 (кількість робочих днів у травні 2020 року) х 5 (кількість робочих днів, проведених у лікувальному закладі).
Враховуючи вищенаведене, виходячи з принципу диспозитивності, суд погоджується з наведеними розрахунками повивача, враховуючи, що такий ніде не працює, та вважає, що вимоги в заявленому розмірі 1071,40 грн, підлягають до задоволення.
У зв`язку з тим, що обвинуваченому під час досудового розслідування запобіжний захід не обирався, суд також не вбачає підстав для обрання йому запобіжного заходу.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368, 370, 373, 374 КПК України, суд -
У Х В А Л И В :

Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України і призначити покарання 2 (два) роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, визначивши йому іспитовий строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Змінені позовні вимоги ОСОБА_7 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_7 33602 грн 42 коп. матеріальної шкоди та 35000 грн. моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_7 в якості відшкодування втраченого заробітку внаслідок втрати працездатності у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн 40 коп.
В решті позовних вимог відмовити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Вирок може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду через Бучацький районний суд Тернопільської області.
Копія вироку після його проголошення підлягає негайному врученню обвинуваченому і прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Копія вироку учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя ОСОБА_1