У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого: ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря: ОСОБА_4

розглянув матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 15.12.2020 року, якою відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 187 КК України

-продовжено строк тримання під вартою до 12.02.2021 р. включно.
Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7
захисник ОСОБА_5 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги захисника.

Апелянт просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою обрати ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. У разі неможливості обрати більш м`який запобіжний захід, визначити розмір застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 42 360 гривень.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Ухвалою суду продовжено ОСОБА_6 строк тримання під вартою до 12.02.2021 р. включно.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.
Апелянт вважає, що ухвала суду є незаконною, необґрунтованою та прийнятою з істотним порушенням вимог КПК України.

Вважає, що до обвинуваченого цілком можливо було застосувати домашній арешт або особисте зобов`язання, з визначенням застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 42360 гривень, не порушуючи норми КПК.

Стверджує, що усі ризики, передбачені ст. 177 КПК України на даний час відпали, оскільки усі слідчі дії були вже проведені згідно з наявними матеріалами справи, а відповідно ОСОБА_6 не в змозі незаконно впливати на досудове розслідування.

Зазначає, що до клопотання слідчого не додано жодного суттєвого доказу, який би підтверджував пред`явлення обґрунтованої підозри за ч.2 ст. 187 КК України.

Вважає, що прокурор та слідчий не довели слідчому судді наявність заявлених раніше ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення та перебуваючи на волі може незаконно впливати на потерпілого у вказаному кримінальному провадженні.

Обставини встановлені судом першої інстанції.
В провадженні Херсонського міського суду Херсонської області перебуває на розгляді кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК.
Прокурором заявлено клопотання про продовження строку запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 ..
Суд першої інстанції, прийшовши до висновку про необхідність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, взяв до уваги у сукупності обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченим у разі визнання його винуватим( тільки у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років із конфіскацією майна), характеризуючі дані про його особу ( вік, сімейний стан, те, що обвинувачений на час взяття під варту офіційно працевлаштований не був, власного житла не має, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за тяжкі злочини проти власності, у справі відсутні дані про те, що стан здоров`я обвинуваченого перешкоджає перебуванню ним у місці попереднього ув`язнення).

Обставини встановлені судом апеляційної інстанції.
Заслухавши доповідача, пояснення захисника, який просив задовольнити апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в їх межах, апеляційний суд дійшов наступного.
Так, судом першої інстанції під час судового розгляду кримінального провадження №0004209 від 24.12.2019р. за обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України, продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 .
Виходячи з даних матеріалів кримінального провадження, є вірним висновок суду першої інстанції відносно того, що ризики, передбачені п.п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: незаконно впливати на свідків та потерпілого, з огляду на те, що вони ще не допитані, переховування від суду з огляду на тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченим в разі визнання їх винними, не зникли та продовжують існувати.
Так, як слідує із матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні тяжкого насильницького злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.
Свідки наразі у судовому засіданні не допитані. Крім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що обвинувачений при вчиненні злочину застосовував насилля до потерпілого, що є небезпечним для життя та здоров`я, погрожував застосуванням зброї, користувався банківською карткою потерпілого, перераховуючи кошти на банківську картку, яка належать одному з обвинувачених, діяв відкрито та зухвало.
Крім того, на даний час обвинувачений не надав докази наявності у нього міцних соціальних зв`язків.
З урахуванням тяжкості злочину, з метою запобігання перешкоджанню кримінальному провадженню, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про продовження строку тримання під вартою для забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, а інший, більш м`який запобіжний захід зокрема й той, що просить захисник в апеляційній скарзі, не зможе запобігти вказаним ризикам.
Беручи до уваги доведеність обґрунтованої підозри, ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також серйозність обвинувачення та тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_6 у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, апеляційний суд не знаходить підстав для скасування запобіжного заходу, про що просить апелянт.
Твердження апеллянта про те, що до клопотання слідчого не додано жодного суттєвого доказу, який би підтверджував пред`явлення обґрунтованої підозри за ч.2 ст. 187 КК України, не заслуговує на увагу та не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду.

Посилання захисника на дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , а саме що він має постійне місце реєстрації та проживання, раніше не судимий та працює, не є визначальними обставинами, які давали б можливість обрати йому запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.
Щодо прохання захисника про визначення розміру застави обвинуваченому ОСОБА_6 апеляційний суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.4 ст.183 КК України передбачено право суду не визначати розмір застави у кримінальному провадженні 1)щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2)щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3)щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави,проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України.

Наведена вища норма свідчить про дискрецію судді та про його внутрішнє переконання при оцінці конкретних обставин, що обумовлюють необхідність застосування запобіжного заходу.
За такого, апеляційний суд погоджується з думкою суду першої інстанції, який відповідно до ч.4 ст. 183 КПК України, з огляду на обставини інкримінованого кримінального правопорушення, вважав за необхідне розмір застави обвинуваченому ОСОБА_6 не визначати.

Судом першої інстанції у повній мірі та у визначеному законом порядку враховано характер та тяжкість діянь, які інкримінуються обвинуваченому, його соціальні зв`язки та всі інші обставини, якими закон пов`язує вирішення питання щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Істотних порушень положень КПК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді судом першої інстанції питання щодо продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому, які б були безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали, не встановлено.
З урахуванням викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції в частині продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 , а від так, і для задоволення апеляційної скарги захисника.

Керуючись ст.ст. 7, 405, 407, 418, 419, 424, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 15.12.2020 року, якою відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 187 КК України, продовжено строк тримання під вартою до 12.02.2021 р. включно залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:
Судді: