ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2021 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого - суддіОСОБА_2 ,
суддів з секретаремОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 04 січня 2021 року,

ВСТАНОВИЛА:
Оскаржуваним рішенням слідчий суддя відмовив у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, щодо невнесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за її заявою про вчинення кримінальних правопорушень від 04 листопада 2020 року.

В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя зазначив, що заявником викладені власні міркування та суб`єктивна оцінка подій, які на його думку місять ознаки злочинів, але не наведено фактів на підтвердження існування доказів щодо вчинення конкретних правопорушень.

Крім того, слідчий суддя прийшов до висновку, що зазначені у заяві ОСОБА_6 відомості щодо об`єктивної сторони злочину не дають підстав стверджувати про найвищу ступінь суспільної небезпечності вказаних заявником дій, тому унеможливлюють відмежувати їх від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нове рішення, яким зобов`язати посадових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за її заявою про вчинення слідчим Основ`янського відділу поліції ГУ НП в Харківській області ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених за ч.2 ст.366, ч.2 ст. 383 та ч.2 ст. 384 КК України.

При цьому зазначає, що 04 листопада 2020 року направила до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, відповідну заяву, де виклала факти, що свідчать про наявність ознак кримінальних правопорушень в діях слідчого ОСОБА_7 , а тому відповідні відомості на підставі ст.214 КПК України повинні бути внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія приходить до такого.
Положення частини третьої статті 307 КПК України щодо заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), згідно з Рішенням Конституційного Суду № 4-р(II)/2020 від 17 червня 2020 року.
Відповідно до п.3 ч.1 ст. 409 КПК України підставою для скасування судового рішення судом апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Приписами ч.1 ст.412 цього Кодексу встановлено, що істотними є такі порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення і забезпечити права і законні інтереси учасників провадження.
Згідно з ч.1 ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування регламентовано Главою 26 КПК України.
Так, відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.
З матеріалів провадження вбачається, що 04 листопада 2020 року ОСОБА_6 звернулася до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, з заявою про вчинення слідчим Основ`янського відділу поліції ГУ НП в Харківській області ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених за ч.2 ст. 366, ч.2 ст. 383 та ч.2 ст. 384 КК України.
На час розгляду скарги слідчим суддею відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань не внесені.
Приписами ч.1 ст.214 КПК України встановлено, що слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Згідно з частиною 4 цієї статті Кодексу слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення.
Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.
Вимоги даної норми КПК України є імперативними, не підлягають широкому тлумаченню та будь-які виключення з них не допускаються.
Враховуючи, що заява ОСОБА_6 від 04 листопада 2020 року формально містить відомості про вчинення кримінального правопорушення, уповноважена особа зобов`язана була невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання повідомлення внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати досудове розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Посилання слідчого судді на необхідність дотримання Положення про порядок ведення ЄРДР, затвердженого наказом Генеральної прокуратури України від 06 квітня 2016 року №139 є некоректними, оскільки цей наказ втратив чинність.
На час ухвалення слідчим суддею оскаржуваного рішення чинним було Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затверджене наказом Генерального прокурора від 30 червня 2020 року №298.
При цьому колегія суддів звертає увагу, що приписами ч.5 ст.214 КПК України визначається перелік відомостей, які вносяться до ЄРДР реєстратором, а не обов`язкова інформація, яка має бути зазначена у заяві про вчинення кримінального правопорушення.
Крім того, слідчий суддя залишив поза увагою, що норми чинного кримінального процесуального закону під час розгляду скарг на бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань не передбачають здійснення оцінки обґрунтованості заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а передбачають лише обов`язок уповноважених органів здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення, які вона надає усвідомлено для реалізації відповідними органами завдань кримінального провадження.

Також слідчий суддя, всупереч наведеним вимогам закону, без досудового та судового слідства фактично вирішив питання про відсутність в діях слідчого ОСОБА_7 складу кримінальних правопорушень, передбачених за ч.2 ст. 366, ч.2 ст. 383 та ч.2 ст. 384 КК України, лише на підставі аналізу ступеню суспільної небезпечності вказаних заявником дій.

Хоча, з огляду на стадію кримінального провадження, на цьому етапі розвитку правових відносин стосовно ймовірного вчинення діяння, відповідальність за яке встановлена КК України, недостатньо об`єктивних відомостей навіть для попередньої констатації наявності або відсутності ознак складу злочину.
Враховуючи викладене, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону з ухваленням нового рішення про зобов`язання уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за заявою ОСОБА_6 від 04 листопада 2020 року.
Отже, апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 412 та 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 04 січня 2021 року скасувати.
Ухвалити нову ухвалу, якою зобов`язати уповноважену особу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за заявою ОСОБА_6 від 04 листопада 2020 року, про що повідомити заявника в строки, визначені ст.214 КПК України, з урахуванням положень ст.28 цього Кодексу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4