печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 лютого 2021 року року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0001840, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва в порядку ст. 174 КПК України із клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді від 19.03.2019 на транспортний засіб марки «MITSUBISHI», модель «PAJERO SPORT», державний номерний знак НОМЕР_1 , 2016 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , який фактично належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання обґрунтовує тим, що прокурором не доведено, що арештований автомобіль має відношення до кримінального провадження, в рамках якого накладено арешт, не обґрунтовано, які сліди вчинення злочину могли залишитися на ньому та чи можна його використовувати як речовий доказ у кримінальному провадженні. Стверджує, що є добросовісним набувачем зазначеного майна, про обставини кримінального провадження не знала, будь-якого статусу у кримінальному провадженні №0001840 не має, підозра їй не оголошувалася, цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, вона не несе. Вважає, що в матеріалах справи відсутні докази, які б виправдовували подальше втручання у право ОСОБА_3 володіти та розпоряджатись належним їй транспортним засобом.

ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Прокурор у даному кримінальному провадженні в судове засідання не з`явився, подав клопотання, в якому просив розгляд справи проводити за його відсутності, проти задоволення клопотання заперечив, посилаючись на необґрунтованість вимог.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Як вбачається із копії ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19.03.2019, кримінальне провадження №0001840, в рамках якого було накладено арешт на транспортний засіб марки «MITSUBISHI PAJERO SPORT», державний номерний знак НОМЕР_1 , право власності на який зареєстровано за громадянкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який фактично належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із забороною розпорядження ним та відчуження, здійснюється за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.368, ч.2 ст.369-2, ч.1 ст.358 КК України.

Обґрунтовуючи необхідність арешту, прокурор посилався, зокрема, на те, що ОСОБА_5 використовував свою дочку для приховування активів, здобутих злочинним шляхом. Вказані обставини підтверджуються тим, що на момент затримання ОСОБА_5 в нього при собі був технічний паспорт на автомобіль марки «MITSUBISHI PAJERO SPORT», а також ключі від даного автомобіля. Станом на 16.08.2018 вказаний автомобіль належав на праві власності дочці ОСОБА_5 та в подальшому, а саме 12.09.2018, був проданий ОСОБА_3 . Вказував, що продаж автомобіля був фіктивним та спрямованим на уникнення можливого арешту та конфіскації транспортного засобу, оскільки протягом 2018-2019 років вказаний автомобіль фактично продовжує використовувати дружина ОСОБА_5 .

Посилання прокурора на вказані обставини слідчий суддя при розгляді клопотання про арешт майна вважав обґрунтованими.

Арешт вказаною ухвалою було накладено з метою спеціальної конфіскації та конфіскації майна як виду покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З огляду на наведену норму закону в даному випадку обов`язок доказування того, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба, покладено на особу, що звернулась із клопотанням про скасування арешту.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Так, в клопотанні про скасування арешту майна жодним чином не спростовано тих висновків, до яких дійшов слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва при постановленні ухвали про накладення арешту від 19.03.2019.

Отже, доводи прокурора та висновки слідчого судді заявником жодним чином не спростовано.

З урахуванням викладеного надходжу до висновку, що заявником не доведено необґрунтованості накладення арешту або того, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба, із чим закон пов`язує можливість скасування арешту, а тому підстави для задоволення клопотання відсутні.

Керуючись ст. ст. 170-174, 309, 392 КПК України, -

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0001840 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1