ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 568/731/21

Провадження № 1-кп/568/76/21

24 червня 2021 року м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області

в складі головуючої судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Радивилів кримінальне провадження №0000053 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Раславка Кременецького району Тернопільської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, на утриманні неповнолітніх чи непрацездатних осіб не має, не депутата, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України

за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :
11 квітня 2021 року близько 22 години 00 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи на території літньої тераси кафетерію «Мисливець», що м Радивилів вул..Кременецька, 3 Дубенського району Рівненської області умисно наніс ОСОБА_5 5-7 ударів кулаками правої та лівої руки в обличчя. В подальшому ОСОБА_3 та ОСОБА_5 підійшли до магазину пластикових вікон, розташованого неподалік кафетерію «Мисливець», де ОСОБА_3 умисно наніс удар кулаком правої руки в обличчя ОСОБА_5 , від якого останній впав на землю. Після чого ОСОБА_3 продовжив наносити Таборовському удари ногами в область голови, обличчя. Внаслідок вищезазначених незаконних умисних дій ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді підшкірних крововиливів, ссадин в ділянці обох орбіт. Отримані ОСОБА_5 тілесні ушкодження за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, умисне легке тілесне ушкодження.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав у повному обсязі та пояснив суду, що в квітні 2021 року на літній терасі кафетерію «Мисливець», що в м.Радивилів Рівненської області, у нього виник конфлікт з ОСОБА_5 . Під час словесного конфлікту, він декілька ударів кулаком ОСОБА_5 в обличчя. В подальшому вони разом відійшли від кафетерію, де він ще наніс один удар в обличчя ОСОБА_5 , від якого він впав, після чого він ще декілька разів вдарив його в область голови ногою. Він шкодує про вчинене, щиро розкаюється у вчиненому, намагався примиритись з ОСОБА_5 , однак останній уникає зустрічей та розмов.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд кримінального провадження у його відсутності, будь-яких претензій матеріального характеру до обвинуваченого немає.

Обвинувачений ОСОБА_3 не заперечував проти визнання недоцільним дослідження доказів у повному обсязі. так як повністю погодився з висунутим обвинуваченням, висновки якого утворюють склад злочину передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Покази обвинуваченого ОСОБА_3 , допитаного в судовому засіданні, послідовні і логічні, повністю співпадають з фабулою обвинувачення, чіткі (точні), узгоджені між собою (без суперечностей), а тому достовірність картини злочину за допитом обвинуваченого не викликає сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

В зв`язку з викладеним, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, крім допиту обвинуваченого та дослідження доказів, що характеризують його особу.

При цьому суд враховує, що обвинувачений вірно розуміє зміст цих обставин, не має сумнівів стосовно добровільності його позиції, а також йому та іншим учасникам процесу роз`яснено, що у такому випадку, вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

При встановлених обставинах, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю та його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Відповідно до положень ст.65 КК України, у кожному конкретному випадку суд має дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Досліджуючи дані про особу, суд повинен з`ясувати вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину, як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), матеріальний стан тощо.

Відповідно до ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Виходячи з засади співмірності, призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.

У відповідності зі ст.12 КК України, кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим відноситься до кримінальних проступків, обвинувачений ОСОБА_3 , на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем проживання характеризується позитивно.

Пом`якшуючих покарання обставин, згідно ст.66 КК України, та обтяжуючих покарання обставин, згідно ст.67 КК України, не встановлено.

Суд враховує, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими так і іншими особами.

З урахуванням викладених обставин, суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити в межах санкції ч.1 ст.125 КК України у виді штрафу, яке буде відповідати не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, буде обґрунтованим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Речові докази у кримінального провадженні відсутні.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосовувався і підстав для його застосування суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 349, 366-368, 371, 374, 376 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Рівненського апеляційного суду через Радивилівський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення;

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1