Справа № 760/5650/21
Провадження № 1-кс/760/1863/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 березня 2021 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження № 0000104 від 19 лютого 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 358, частиною першою статті 193 КК України,

В С Т А Н О В И В:
До провадження слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження № 0000104 від 19 лютого 2020 року.

У поданому клопотанні адвокат ОСОБА_3 просить:

- зняти арешт, накладений ухвалою слідчого судді Черкаського Апеляційного суду від 16 квітня 2020 року (провадження № 11-сс/821159/20, справа № 705/700/20), на майно гр. ОСОБА_5 , а саме: кинджал з рукояткою жовтого кольору, пошкоджений (переламаний) предмет, виготовлений з металу жовтого кольору, який має кругову форму з скульптурами на обох кінцях та збільшуючу лупу, що були вилучені 19 лютого 2020 року у гр. ОСОБА_5 ;

- зняти арешт, накладений ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04 серпня 2020 року (справа № 711/5233/20) на майно гр. ОСОБА_5 , а саме: фіалу (ароматницю) з металу жовтого кольору та орден Червоного прапору, шо були вилучені 19 лютого 2020 року у гр. ОСОБА_5 ;

- зняти арешт, накладений ухвалою слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 04 березня 2020 року (справа № 705/700/20, провадження № 1-кс/705/188/20), а саме: автомобіль «BMW», державний номерний знак НОМЕР_1 , мобільний телефон Iphone 10, що були вилучені 19 лютого 2020 року у гр. ОСОБА_5 ;

- зобов`язати працівників СВ Солом`янського УП ГУНП в м. Києві повернути вилучені у гр. ОСОБА_5 речі, а саме: кинджал з металу жовтого кольору, вірна назва «Акінак», пошкоджений предмет виготовлений з металу жовтого кольору, вірна назва «шийна гривна», який має кругову форму з скульптурами на обох кінцях, збільшуючи лупу, фіалу (ароматницю) з металу жовтого кольору, вірна назва «амфорикс» та орден Червоного прапору, законному власнику гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання мотивоване тим, що строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000104 від 19 лютого 2020 року закінчився 19 лютого 2021 року, оскільки відповідно до вимог статті 219 КПК України строк досудового розслідування щодо нетяжкого злочину складає 12 місяців. Згідно з нормами чинного законодавства слідчий, прокурор зобов`язані закрити кримінальне провадження, коли строк досудового розслідування закінчився та жодній особі не було повідомлено про підозру, та одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження, прокурор повинен скасувати раніше накладений арешт на майно. Бездіяльність зі сторони слідчого та прокурора призвела до того, що станом на 19 лютого 2021 року, останні не вчинили процесуальну дію закриття кримінального провадження № 0000104 з одночасним скасуванням раніше накладеного арешту на майно ОСОБА_5 , тим самим порушують право власності останнього, що гарантоване Конституцією України.

Крім того, враховуючи норми частини десятої статті 170 КПК України, арешт на майно добросовісного набувача ОСОБА_5 міг бути накладений лише з метою збереження речового доказу.

Речі, які були вилучені у ОСОБА_5 в ході досудового розслідування та на які в подальшому судом було накладено арешт, не були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, не могли зберегти на собі будь-яких слідів кримінального правопорушення, відповідно віднесення даних речей та предметів до категорії речового доказу можливо лише у разі, якщо воно було об`єктом кримінально протиправних дій або здобуто злочинним шляхом.

Факт добросовісного набуття права власності на вилучене майно підтверджується договорами дарування від 02 березня 2020 року, посвідчених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 , зареєстрованих в реєстрі за № 309 та № 310, договором дарування від 12 березня 2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстрованим в реєстрі за № 371, наявність свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, а також відсутність судових рішень про визнання права власності на вищезазначене майно недійсним, або відомостей у Єдиному реєстрі досудових розслідувань про факт здобуття вищевказаних речей та іншого майна ОСОБА_5 злочинним шляхом.

Таким чином, відсутні будь-які докази відповідності вилученого майна критеріям речового доказу, зазначеним у статті 98 КПК України.

Вказане свідчить про відсутність правових підстав для існування арешту накладеного на майно ОСОБА_5 , з метою збереження речових доказів, на що посилається орган досудового розслідування, а подальший арешт буде незаконно порушувати права останнього, який не має жодного процесуального статусу в даному кримінальному провадженні та йому не оголошено жодної підозри у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення.

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , в судовому засіданні клопотання підтримав з підстав викладених у ньому, та просив його задовольнити в повному обсязі.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання. В обґрунтування своєї позиції зазначив, про те, що строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000104 від 19 лютого 2020 року продовжується, що підтверджується постановою про перекваліфікацію кримінального правопорушення від 15 лютого 2021 року, згідно з якою зазначене кримінальне провадження, внесене 19 лютого 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, перекваліфіковано з частини першої статті 193, частини третьої статті 358 КК України на частину четверту статті 190, частину третю статті 358 КК України, та витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Прокурор зазначає, що вилучене майно, на яке накладено арешт, відповідає критеріям речових доказів, оскільки містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у тому числі є предметом кримінального правопорушення, законність набуття яких досліджується у кримінальному провадженні. Крім того, у разі фактичного повернення майна, яке відповідно до висновків експерта, є культурною та історичною цінністю, надання ОСОБА_5 права користуватися ним, створює можливість для їх зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, відчуження, переховування або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, оскільки в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 мав намір реалізувати вказане майно.

Вислухавши адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , вивчивши клопотання та дослідивши матеріали додані до клопотання слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Частинами першою, четвертою статті 41 Конституції України закріплено право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно з частиною першою статті 16 КПК України обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється на підставі вмотивованого судового рішення.

Суд встановив, що СВ Уманського РВП УВП ГУНП в Черкаській області здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000104 від 19 лютого 2020 року за ознаками кримнальних правопрушень передбачених частиною четвертою статті 190, частиною третьою статті 358 КК України.

В рамках зазначеного кримінального провадження ухвалами слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 04 березня 2020 року (справа № 705/700/20, провадження № 1-кс/705/188/20 та справа № 705/700/20, провадження № 1-кс/705/189/20) накладено арешт, зокрема, на: кинджал з рукояткою жовтого кольору; пошкоджений (переломаний) предмет виготовлений з металу жовтого кольору, який має кругову форму з скульптурами на обох кінцях та збільшуючу лупу; орден червоного знамені на зворотній стороні якого № 220494; мобільний телефон "iPhone 10"; статуетку жовтого кольору; автомобіль BMV 535 GTI, д.н.з. НОМЕР_1 та передано зазначене майно на відповідальне зберігання власнику майна ОСОБА_5 .

Ухвалою Черкаського Апеляційного суду від 16 квітня 2020 року (провадження № 11- с/821159/20, справа № 705/700/20) ухвалу слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 04 березня 2020 року в частині передачі ОСОБА_5 на відповідальне збергігання кинджалу з рукояткою жовтого кольору, пошкодженого (переламаного) предмету, виготовленого з металу жовтого кольору, який має кругову форму з скульптурами на обох кінцях та збільшуючу лупу, скасовано та в цій частині постановлено нову ухвалу, якою зазначене майно залишене на зберіганні в камері схову речових доказів Уманського ВП ГУНП в Черкаській області.

Також ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04 серпня 2020 року (справа № 711/5233/20) накладено арешт на майно гр. ОСОБА_5 , а саме: фіалу (ароматницю) з металу жовтого кольору та орден Червоного прапору із забороною ОСОБА_5 користуватися цим майном.

На день розгляду клопотання, процесуальне керівництво досудовим розслідувань у кримінальному провадженні № 0000104 від 19 лютого 2020 року здійснюється Солом`янською окружною прокуратурою м. Києва.

В ході досудового розслідування встановлено, що дане майно є культурною та історичною цінністю, відповідно до висновків експертів, а також те, що група осіб з метою узаконення незаконно привласненого вказаного майна, підробила ряд документів та в подальшому їх використала, шляхом пред`явлення їх в різних установах, а тому постановою начальника СВ Солом`янського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 від 15 лютого 2021 року кримінальне провадження, внесене 19 лютого 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000104, перекваліфіковано з частини першої статті 193, частини третьої статті 358 КК України на частину четверту статті 190, частину третю статті 358 КК України, оскільки було встановлено наявність ознак шахрайства.

Частиною першою статті 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до частини першої статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до частини другої статті 173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати, серед іншого, правову підставу для арешту майна та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України).

З метою збереження речових доказів, як визначено частиною третьою статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, а саме, є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з частиною десятою статті 170 КПК арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Як вбачається зі змісту ухвал, якими накладено арешт на майно, слідчі судді керувалися вимогами статті 173 КПК України, врахували, що арешт необхідний з метою забезпечення ефективності досудового розслідування та збереження зазначеного майна, яке визнано речовими доказами, а також уникнення можливості для їх зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування відчуження, переховування або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню. Отже у слідчих суддів були наявні обгрунтовані підстави вважати, що дане майно має значення для встановлення обставин під час досудового розслідування та те, що зазначене майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

При дослідженні слідчим суддею матеріалів клопотання про скасування арешту майна встановлено, що доказів в його обгрунтування слідчому судді не надано, оскільки сторона заявника при зверненні до суду не довела обставин, на які заявник посилається у своєму клопотанні, які в своїй сукупності не доводять обгрунтованості заявлених вимог про скасування арешту.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що вищевказане майно є предметом кримінального правопорушення, законність набуття яких досліджується у кримінальному провадженні.

Посилання адвоката на те, що зміни правової кваліфікації не відбулося, оскільки відсутня об`єктивна сторона вказаного правопорушення, так як потерпілого у вказаному кримінальному провадженні немає та його не встановлено в ході досудового слідства є безпідставними з огляду на те, що частина четверта статті 190 КК України не є приватним обвинуваченням і потерпілий може бути залучений в ході досудового розслідування, яке на даний час триває.

Доводи адвоката про те, що строк досудового розслідування в кримінальному провадженні вже закінчився, а тому провадження повинно бути закрите, а майно повернуто власнику є безпідставними, з огляду на наступне.

Частиною першою-другою статті 219 КПК України встановлено, що строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження. Строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру становить: 1) дванадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину; 2) вісімнадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжкого або особливо тяжкого злочину.

19 лютого 2020 року було внесено відомості до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за фактом вчинення кримінального правопорушення передбаченого частиною першою статті 193, частиною третьою статті 358 КК України за № 0000104, 15 лютого 2021 року постановою начальника слідчого відділення слідчого відділу Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_7 перекваліфіковано кримінальне правопорушення на частину четверту статті 194, частину третю статті 358 КК України із внесенням змін в Єдиний реєстр досудових розслідувань.

Таким чином, в межах строків досудового розслідування було перекваліфіковано злочин на частину четверту статті 194 КК України, який є особливо тяжким злочином і строк досудового розслідування такого правопорушення становить вісімнадцять місяців, який не закінчився на момент звернення з клопотанням про скасування арешту до слідчого судді, тобто висновок адвоката про закінчення строків досудового розслідування є передчасним.

Крім того, доводи адвоката про те, що вилучене майно не відповідає критеріям речових доказів є необґрунтованими з огляду на наступне.

Так, ухвалою слідчого судді Черкаського Апеляційного суду від 16 квітня 2020 року (провадження № 11-сс/821159/20, справа № 705/700/20) залишено в силі ухвалу слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 04 березня 2020 року в частині накладення арешту на майно, яке належить ОСОБА_5 , а саме: кинджал з рукояткою жовтого кольору, пошкоджений (переламаний) предмет, виготовлений з металу жовтого кольору, який має кругову форму з скульптурами на обох кінцях та збільшуючу лупу, з підстав відповідності цих речей критеріям речових доказів. В той же час, апеляційним судом задоволено апеляційну скаргу прокурора, та постановлено ухвалу про зберігання даного майна в камері схову речових доказів Уманського ВП ГУ НП в Черкаській області через наявність ризиків пошкодження, відчуження, приховування, псування, перетворення майна.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що заявником на даній стадії кримінального провадження, в силу принципу змагальності сторін не доведено необґрунтованості накладення арешту на майно та не доведено відсутність потреби в продовженні дії такого заходу, а відтак слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про скасування арешту.

З огляду на викладене та керуючись статтями 98, 170-174, 309, 372, 392, 395 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :
Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження № 0000104 від 19 лютого 2020 року залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1