Справа № 216/4843/18
Провадження № 1-кп/216/182/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2021 року місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001104 від 04.08.2018 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, який має повну загальну середню освіту, у зареєстрованому шлюбі не перебуває, утриманців не має, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

14.03.2016 Саксаганським районним судом м. Кривий Ріг за ч.3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до 100 годин громадських робіт;

02.11.2016 Центрально-Міським районним судом м. Кривий Ріг за ч. 2 ст. 185, 71 КК України до 1 року 5 днів позбавлення волі;

08.12.2016 року Довгинцівським районним судом м. Кривий Ріг за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 1 року 5 днів позбавлення волі;

25.01.2017 Центрально-Міським районним судом м. Кривий Ріг за ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 185; ч. 2 ст. 185 , ч.4 ст. 70 КК України до 1 року 1 місяця позбавлення волі;

11.05.2017 Саксаганським районним судом м. Кривий Ріг за ч.3 ст. 15, ч. 2 ст. 185; ч. 2 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України до 1 року 5 місяців позбавлення волі;

24.05.2017 Дзержинським районним судом м. м. Кривий Ріг за ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч.5 ст. 72 КК України до покарання у вигляді 1 року позбавлення волі, 16.06.2017, звільнений за відбуттям покарання.

22.02.2018 Дзержинським районним судом м. Кривий Ріг за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 1 року позбавлення волі;

12.06.2018 Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.15-ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1,4 ст.70 КК України до позбавлення волі строком на один рік та шість місяців,

05 листопада 2019 року Жовтневим районним судом м. Кривий Ріг за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 та ч.2 ст.185, ч.1,4 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на два роки,

11 серпня 2020 року Дніпровським апеляційним судом вирок Жовтневого районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 05 листопада 2019 року скасований в частині призначення покарання та призначено за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 та ч.2 ст.185, ч.1,4 ст. 70, 71 КК України 3 роки позбавлення волі.

29.01.2021 Саксаганським районним судом м. Кривий Ріг Дніпропетровської області за ч.3 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.ч.1, 4 ст.70 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі,

25.03.2021 Дзержинським районним судом м. Кривий Ріг Дніпропетровської області за ч.1 ст.309, ч.3. ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1, 4 ст.70 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі,

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

12.05.2018, в період часу з 17:43 до 17:48 годин, ОСОБА_3 знаходячись в приміщенні ТРЦ «Сонячна Галерея» за адресою м. Кривий Ріг, пл. Перемоги 1, діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи намір направлений на таємне викрадення чужого майна, увійшов до приміщення магазину «СПОРТМАСТЕР», пройшов до відділу з продажу взуття, де реалізуючи свій злочинний намір направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з вітрини на яких знаходяться коробки із взуттям, взяв пару чоловічих кросівок ТМ Columbia Ventrailia Razor чорного кольору (арт. кросівки чоловічі для бігу) вартістю 2715 грн. 00 коп., після чого, переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає та вони залишаються таємними для оточуючих, поклав кросівки в завчасно заготовлений пакет та не розраховуючись за вказану пару кросівок, пройшов мимо касової зони та покинув приміщення магазину «СПОРТМАСТЕР».

Таким чином, ОСОБА_3 , діючи повторно, викрав майно яке належить ТОВ «СПОРТМАСТЕР-УКРАЇНА», чим спричинив ТОВ «СПОРТМАСТЕР- УКРАЇНА» майнового збитку на суму» 2715 грн. 00 коп.

Крім того, 15.05.2018, ОСОБА_6 знаходячись в маршрутному таксі № 228, яке рухалося віз зупинки громадського транспорту «пл. 30 річчя Перемоги» по вул. Володимира Великого в Саксаганському районі м. Кривого Рогу в сторону зупинки громадського транспорту «Центральний Ринок» по вул. Лермонтова в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу, ОСОБА_3 , побачив ОСОБА_7 , у якої, на плечі була сумка в якій знаходився мобільний телефон «Samsung Galaxy Core Metallic blue GT-S8262» синього кольору, після чого, реалізуючи раптово виниклий намір направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, підійшов до ОСОБА_7 та дочекавшись моменту, доки вона не буде звертати увагу на його дії та втратить пильність, усвідомлюючи, що його дії носять таємний характер та залишаються таємними для оточуючих, із сумки, яка була у ОСОБА_7 на плечі, таємно викрав вказаний мобільний телефон, після чого продовжуючи дії направлені на таємне викрадення майна ОСОБА_7 та зверненні його на власну користь, вийшов з маршрутного таксі та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_6 , діючи повторно, викрав майно яке належить ОСОБА_7 , чим спричинив останній майнового збитку на суму 1016 грн. 67 коп.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене повторно.

Крім того, в період часу з 03.06.2018 до 05.06.2018, в денний час доби, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи на зупинці громадського транспорту «Соц. Місто», розташованій по пр. Металургів в Металургійному районі м. Кривого Рогу, знайшов на землі паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , який 10.09.1999 виданий Довгинцівським РВ Криворізького МУ УМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в якому на сторінках № 1 та 3 містилися фотокартки вказаної особи. Після цього, 07.06.2018 в ранковий час доби, ОСОБА_3 зазначений документ перевіз до Центрально-Міського району м. Кривого Рогу, де біля будинку № 35 по вул. Лермонтова, де маючи намір на підроблення офіційного документу, який видається та посвідчується установою, яка має право видавати такі документи, умисно, шляхом механічних маніпуляцій видалив на сторінці № 3 паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого ОСОБА_8 10.09.1999 Довгинцівським РВ Криворізького МУ УМВС України в Дніпропетровській області, фотокартку - ОСОБА_8 з наявним на ній рельєфним відтиском печатки та за допомогою клею замінив її на фотокартку з власним зображенням, на якій відсутні фрагменти відповідної частини відтиску рельєфної печатки, спробувавши придати йому вигляд справжнього паспорту громадянина України.

Відповідно до висновку експерта № 29/2.1.2.3/1289 від 25.06.2018 на третій сторінці паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 10.09.1999 року та заповненого на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , замінена фотокартка власника: первинна фотокартка була видалена (відірвана з частинами поверхні сторінки бланку паспорта після чого на її місце вклеєна нова.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 358 КК України, за ознаками: підроблення іншого офіційного документа, який видається чи посвідчується установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права, з метою використання його підроблювачем.

Крім того, 07.06.2018, ОСОБА_3 , діючи умисно, з метою використання завідомо підробленого документа, перебуваючи в приміщенні ломбарду «КАПІТАЛ», що за адресою м. Кривий Ріг, пр. Поштовий 43/8, з метою оформлення договору надання позики під заставу, надав працівнику ПТ «Климчук і компанія» ОСОБА_9 паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , який 10.09.1999 виданий Довгинцівським РВ Криворізького УМВС України в Дніпропетровській області на ім`я ОСОБА_8 , в якому попередньо замінив фотокартку ОСОБА_8 на фотокартку з власним зображенням. Однак паспорт громадянина України, наданий ОСОБА_3 за вищевказаних обставин ОСОБА_9 , в останнього викликав сумніви в справжності, в зв`язку з чим він викликав співробітників міліції, які 07.06.2018 здійснили огляд паспорту громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого ОСОБА_8 10.09.1999 Довгинцівським РВ Криворізького УМВС України в Дніпропетровській області, в якому ОСОБА_3 замінив фотокартку ОСОБА_8 на фотокартку з власним зображенням, і вилучили його. Відповідно до висновку експерта № 29/2.1.2.3/1289 від 25.06.2018 на третій сторінці паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 10.09.1999 року та заповненого на ім`я ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 , замінена фотокартка власника: первинна фотокартка була видалена (відірвана з частинами поверхні сторінки бланку паспорта), після чого на її місце вклеєна нова. Таким чином, 07.06.2018 ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 ; діючи умисно, використав вищевказаний завідомо підроблений паспорт громадянина України.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення передбачене за ч. 4 ст. 358 КК України, за ознаками: використання завідомо підробленого документа.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні свою вину у вчиненні злочинів, в яких він обвинувачується, визнав повністю, підтвердив свої показання, які давав під час судового розгляду, фактичні обставини скоєння правопорушень та пояснив, що дійсно вчинив вказані вище правопорушення за обставин, які вірно встановлені стороною обвинувачення та зазначені в обвинувальному акті, показання давав і дає добровільно, заборонених методів до нього зі сторони обвинувачення не застосовувалось. У вчиненому кається, просить суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_7 у судове засідання не з`явилась, завдана їй майнова шкода відшкодована шляхом повернення викраденого майна.

Представник потерпілого ТОВ «СПОРТМАСТЕР-УКРАЇНА» ОСОБА_10 в судове засідання не з`явився, до початку судового розгляду справи звернувся із цивільним позовом до ОСОБА_3 , в якому просив стягнути з ОСОБА_3 на користь ТОВ «СПОРТМАСТЕР-УКРАЇНА» завдану матеріальну шкоду у розмірі 2399,00 грн

Обвинувачений ОСОБА_3 заявив клопотання про застосування ч. 3 ст. 349 КПК України та просив не досліджувати обставини справи, оскільки він фактичні обставини вчинення злочину визнає повністю.

Прокурор та захисник, кожен окремо у судовому засіданні проти задоволення такого клопотання не заперечували.

Суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо усіх фактичних обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, у суду немає сумнівів у добровільності позиції обвинуваченого, якому декілька разів роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку. Про добровільність позиції обвинуваченого та про розуміння ним правових наслідків свідчить його клопотання, заявлене в судовому засіданні. Обвинувачений систематично та послідовно протягом усього часу розгляду справи визнавав усі обставини справи, тому у суду не має сумнівів у його волевиявленні.

Це узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті доведена повністю.

Ухвалюючи вирок, суд вважає, що мали місце діяння, які інкримінуються обвинуваченому. Ці діяння містять склад правопорушення, передбаченого:

ч. 2 ст. 185 КК України, за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене повторно;

ч. 1 ст. 358 КК України, за ознаками: підроблення іншого офіційного документа, який видається чи посвідчується установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права, з метою використання його підроблювачем;

ч. 4 ст. 358 КК України, за ознаками: використання завідомо підробленого документа.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 р. зі змінами від 06.11.2009 р. звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Суд визнає обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому згідно зі ст. 66 КК України, щире каяття та визнання своєї вини обвинуваченим.

Суд визнає обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому згідно зі ст. 67 КК України, рецидив злочину.

Вивчаючи особу винного шляхом з`ясування стану його здоров`я, поведінки до вчинення правопорушення, складу родини, а також матеріального стану, судом встановлено, що ОСОБА_3 офіційно не працевлаштований, у зареєстрованому шлюбі не перебуває, утриманців не має, на обліку у лікаря-психіатра не перебував і не перебуває (м.к.п. 136), але з грудня 2013 року до січня 2018 перебував під наглядом лікаря нарколога (м.к.п. 137).

Обговорюючи питання про міру покарання відносно обвинуваченого ОСОБА_3 суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним правопорушення, а також особу обвинуваченого і обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання, наведені судом вище у вироку, у зв`язку з чим суд, враховуючи санкцію ч. 2 ст. 185, ч.ч1,4 ст. 358 КК України, вважає що виправлення обвинуваченого неможливо без ізоляції від суспільства, оскільки таке покарання сприятиме його виправленню і попередженню вчинення нових злочинів, а також буде необхідним і достатнім.

Потерпілою ОСОБА_7 цивільного позову не заявлено, однак за нею зберігається право на звернення до суду за відшкодуванням шкоди в порядку цивільного судочинства.

В рамках даної кримінальної справи представником потерпілого ОСОБА_10 до обвинуваченого ОСОБА_3 було заявлено цивільний позов про стягнення матеріального шкоди, заподіяної злочином, на суму 2399 грн.

Суд, вислухавши обвинуваченого та його захисника, дослідивши матеріали справи і докази, здобуті у даній справі в частині цивільного позову дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Згідно роз`яснень, даних в п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1989 року N3 «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягненні безпідставно нажитого майна», при розгляді кримінальної справи суд зобов`язаний на основі усестороннього, повного і об`єктивного дослідження обставин справи з`ясувати характер і розмір матеріальної шкоди, заподіяної злочином, наявність причинного зв`язку між здійсненим і шкодою, яка наступила, роль і ступінь участі кожного з підсудних в його спричиненні, а також, чи відшкодований він повністю або частково до судового розгляду справи, і у вироку дати належну оцінку вказаним обставинам.

Пунктом 9 вказаної постанови передбачено, що вирішуючи при ухваленні вироку питання про відшкодування матеріальної шкоди, суд повинен керуватися відповідними нормами цивільного, трудового і іншого законодавства, які регулюють майнову відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам, підприємствам, установам, організаціям, державі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, заподіяна неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному об`ємі особою, яка її заподіяла, тобто обвинуваченим ОСОБА_3 .

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 118 Кримінального процесуального кодексу України до процесуальних витрат відносяться витрати, пов`язані із залученням експертів, які в силу приписів частини 1 та 2 статті 122 цього ж кодифікованого процесуального закону України несе сторона кримінального провадження, яка залучила експерта. При цьому у разі залучення експертів спеціалізованих державних установ стороною обвинувачення, таке залучення експертів здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються експертним установам з Державного бюджету України.

В силу вимог ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Оскільки в рамках цього кримінального провадження було проведено експертне дослідження, судова товарознавча експертиза (висновок №17/12.1/344 від 25.06.2018), на проведення якої було затрачено кошти з Державного бюджету України в розмірі 572 грн., судова технічна експертиза документів (висновок №29/2.1,2.3/1289 від 25.06.2018), на проведення якої було затрачено кошти з Державного бюджету України в розмірі 1144 грн., судова товарознавча експертиза (висновок №17/12.1/345 від 23.06.2018), на проведення якої було затрачено кошти з Державного бюджету України в розмірі 572 грн., що підтверджується довідками експертної установи, а всього 2288 грн, тому такі процесуальні витрати підлягають відшкодуванню за рахунок обвинуваченого ОСОБА_3 .

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст.ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання за:

ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 2 (два) роки;

ч. 1 ст. 358 КК України у вигляді обмеження волі на строк 1 (один) рік;

ч. 4 ст. 358 КК України у вигляді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання призначеним за цим вироком, більш суворим покаранням за вироком Дзержинського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 25.03.2021 визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 3 (трьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 відраховувати з моменту затримання з 28 серпня 2018 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати у кримінальному провадженні за проведення судових експертиз в розмірі 2288 грн (дві тисячі двісті вісімдесят вісім гривень).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ТОВ «СПОРТМАСТЕР- УКРАЇНА» матеріальну шкоду у розмірі 2399 грн ( дві тисячі триста дев`яносто дев`ять гривень).

Речові докази:

мобільний телефон «Samsung Galaxy Core Metallic blue GT-S8262», що знаходиться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_7 , відповідно до її розписки, залишити потерпілій;

паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 10.09.1999 року та заповненого на ім`я ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зберігається у КРУП ГУНП в Дніпропетровській області знищити,

оптичний диск, який зберігається в матеріалах кримінального провадження № 0001104 зберігати в матеріалах кримінального провадження протягом всього строку їх зберігання;

Матеріали кримінального провадження № 0001104 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням при обвинувальному акті № 216/4843/18 (провадження №1-кп/216/182/21).

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду, через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні при проголошенні вироку, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1