Віньковецький районний суд Хмельницької області
Єдиний унікальний номер № 670/6/21
Провадження № 1-кс/670/18/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 лютого 2021 року смт. Віньківці

Слідчий суддя Віньковецького районного суду Хмельницької області ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

скаржника, захисника підозрюваного ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Віньківці скаргу захисника - адвоката ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 на повідомлення слідчого про підозру після спливу двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину у кримінальному провадженні № 0000005 у відповідності до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України,

ВСТАНОВИВ:
Захисник підозрюваного ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді зі скаргою на повідомлення слідчого про підозру після спливу двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину у кримінальному провадженні № 0000005 у відповідності до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, у якій просив:

-- скасувати у кримінальному провадженні № 0000005 від 10.01.2020 повідомлення про підозру ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України у відповідності до п. 10 ч. 1 ст. 303, п. 1-1 ч. 2 ст. 307 КПК України з таких підстав: в зв`язку з відсутністю достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення, тобто, прийняття рішення слідчим, прокурором в порушення вимог п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України, невиконанням процесуальної дії передбаченої ч. 1, 2 ст. 278 КПК України вручення письмового повідомлення про підозру в день його складання, не встановленням дати складання слідчим письмового повідомлення про підозру та погодження прокурором, тобто, не вручення у кримінальному провадженні № 0000005 повідомлення про підозру ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України;

-- скасувати та визнати таким, що не відповідає вимогам ч. 4 ст. 278 КПК України рішення слідчого у внесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей у кримінальному провадженні № 0000005 у відношенні ОСОБА_3 , про дату та час повідомлення про підозру, правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статі (частини статі) закону України про кримінальну відповідальність та зобов`язати уповноважених осіб Віньковецького ВнП Ярмолинецького ВП ГУНП в Хмельницькій області та Городоцької місцевої прокуратури вилучити дані відомості з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В обґрунтування скарги захисник зазначив, що 29.11.2020 року за місцем проживання ОСОБА_3 надійшло поштове відправлення, у якому містилось повідомлення про підозру, складене т.в.о. заступника начальника Віньковецького ВнП - начальником СВ Ярмолинецького відділу поліції ГУНП в Хмельницькій області лейтенантом поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Віньковецького відділу Городоцької місцевої прокуратури ОСОБА_5 , ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення,передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Однак у повідомленні про підозру всупереч вимогам КПК України не міститься дата його складання слідчим та дата погодження прокурором, тому із надісланого ОСОБА_3 повідомлення про підозру неможливо встановити дату його складання та погодження прокурором, як неможливо встановити, чи було дотримано стороною обвинувачення вимоги ч. 1 ст. 278 КПК України. Невиконання слідчим, прокурором процесуальної дії вручення письмового повідомлення про підозру в день його складання має наслідок втрати чинності складеного письмового повідомлення про підозру в разі його невручення особі в день складання.

Також захисник вказував, що стороною обвинувачення безпідставно та незаконно обраний спосіб вручення письмового повідомлення поштовим зв`язком, так як стороною обвинувачення не здійснювалось належним чином виклику ОСОБА_3 для вручення письмового повідомлення про підозру.

Стороною обвинувачення здійснювався лише один виклик 20 листопада 2020 року шляхом направлення повістки з викликом на 10.00 годину 23 листопада 2020 року для проведення слідчої дії участі у додатковому допиті. Проте ОСОБА_3 з об`єктивних причин не зміг прибути за цим викликом до слідчого, оскільки з 23 листопада 2020 року по 28 листопада 2020 року перебував на лікарняному, що підтверджується листком непрацездатності, виданого КНП «Волочиська ЦРЛ» № 529346. Про неможливість прибути ОСОБА_3 для участі в додатковому допиті в зв`язку з перебуванням на лікуванні, адвокатом повідомлено начальника слідчого відділення ОСОБА_7 по телефону. Інших викликів ОСОБА_3 з 23 листопада 2020 року по 29 листопада 2020 року стороною обвинувачення не здійснювалось для вручення письмового повідомлення про підозру. В той же час, направляючи письмове повідомлення про підозру без визначеної дати його складання та погодження прокурором, в поштовому відправленні відсутня пам`ятка про процесуальні права та обов`язки підозрюваного, що є порушенням порядку вручення письмового повідомлення про підозру, права на захист та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Згідно складеного повідомлення про підозру не визначено, що саме порушення водієм ОСОБА_3 вимог п. 10.1, 11.1, 11.3, 13.1 Правил дорожнього руху України спричинило наслідки у вигляді отримання тілесних ушкоджень пасажиром автомобіля «Опель Корса» ОСОБА_8 тілесних ушкоджень.

Сторона обвинувачення у повідомленні про підозру зазначає що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди отримано тілесні ушкодження, а не внаслідок порушення водієм ОСОБА_3 правил дорожнього руху, тобто, не пов`язує порушення водієм Правил дорожнього руху України з отриманням тілесних ушкоджень.

Незрозумілим для сторони захисту є визначення у фактичних обставинах, що наслідками дорожньо-транспортної пригоди є заподіяння тілесних ушкоджень, оскільки дорожньо-транспортна пригода охоплює отримання тілесних ушкоджень.

Також, у фактичних обставинах не визначено, причину зміни водієм ОСОБА_9 напрямку руху, незрозуміло, який саме маневр виконував водій ОСОБА_9 , змінюючи напрямок руху, тобто, незрозуміло, чи були дії ОСОБА_9 умисними чи внаслідок необережності змінював напрямок руху. Крім того, у фактичних обставинах в вину водієві ОСОБА_3 ставиться порушення п.10.1 Правил дорожнього руху України, яке включає в собі обов`язкову ознаку створення перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. Проте не визначено, кому саме створив перешкоду або небезпеку водій ОСОБА_3 , та які дії були вчинені тим особам, яким була створена небезпека, та не надано оцінки їхнім діям згідно Правил дорожнього руху України.

В той же час у фактичних обставинах стороною обвинувачення не вказано, що водій ОСОБА_3 виїхав на смугу зустрічного руху, а зазначено, що виїхав на зустрічний напрямок,тоді незрозумілим є, чому у фактичних обставинах зазначено, що водій ОСОБА_3 порушив вимоги п.11.3 Правил дорожнього руху України, змістом якого є рух по смугах руху, а не по напрямках, оскільки знову ж не визначено, що водій ОСОБА_3 виїхав на зустрічну смугу руху.

Також є незрозумілим, чому у вину водієві ОСОБА_3 ставиться порушення п. 13.1 Правил дорожнього руху України, оскільки у фактичних обставинах стороною обвинувачення взагалі не зазначено, щодо якого транспортного засобу водій ОСОБА_3 не дотримався безпечного інтервалу. Вимоги п.1.10 Правил дорожнього руху України (безпечний інтервал - відстань між боковими частинами транспортних засобів, що рухаються, або між ними та іншими об`єктами, за якої гарантована безпека дорожнього руху) зобов`язують визначати щодо якого транспортного засобу водій ОСОБА_3 не дотримався безпечного інтервалу.

Ці всі обставини визначають відсутність в письмовому повідомленні про підозру способу вчинення кримінального правопорушення, і як наслідок об`єктивної сторони складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України в розумінні ч. 1 ст. 91 КПК України, якою визначено, що у кримінальному провадженні підлягає доказуванню, зокрема подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення) та винуватість підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, що виходячи з суті цієї статті має відображатися в повідомленні про підозру, відповідно до п. 4, п. 6 ч. 1 ст. 277 КПК України, як виклад фактичних обставин кримінального правопорушення та зміст підозри, які відомі на момент повідомлення про підозру.

Також у фактичних обставинах повідомлення про підозру стороною обвинувачення взагалі не встановлено форму вини ОСОБА_3 ,тоді як із змісту фактичних обставин, встановлених стороною обвинувачення слідує, що ОСОБА_3 інкримінується умисний склад кримінального правопорушення, а не кримінальне правопорушення, вчинене з необережності.

Таке викладення фактичних обставин та змісту повідомлення про підозру свідчить про відсутність суб`єктивної сторони складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Не визначення суб`єктивної сторони складу кримінального правопорушення та об`єктивної сторони складу кримінального правопорушення у фактичних обставинах порушує право на захист підозрюваного ОСОБА_3 , оскільки відсутність чіткого та конкретного формулювання фактичних обставин та змісту підозри із зазначенням всіх складових, передбачених у ч. 1 ст. 91 КПК України порушують права підозрюваного здійснювати адекватний захист щодо повідомлення про підозру, оскільки не зрозуміло в чому конкретно підозрюється ОСОБА_3 та від чого йому захищатись.

У судовому засіданні 05.02.2021 року захисник ОСОБА_4 вимоги скарги підтримав в повному обсязі, покликаючись на викладені в ній обставини, та просив скаргу задовольнити.

Судове засідання 08.02.2021 року захисник просив провести у його відсутності.

Прокурор у судовому засіданні проти задоволення скарги заперечувала, покликаючись на її необґрунтованість.

Слідчий у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Вислухавши доводи захисника та прокурора, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя доходить до такого висновку.

Повідомлення слідчого, прокурора про підозру є рішенням, оскарження якого допускається відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Таке рішення може бути оскаржено підозрюваним, його захисником чи законним представником після спливу двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду з обвинувальним актом.

Процесуальна процедура повідомлення про підозру регулюється положеннями глави 22 КПК України: порядок повідомлення про підозру передбачено ст. 278 КПК України, випадки повідомлення про підозру передбачені ст. 276 КПК України, зміст повідомлення про підозру -- ст. 277 вказаного закону.

Підставою для скасування повідомлення про підозру або визнання такою, що не набула статусу підозрюваного, є порушення процесу (порядку) здійснення повідомлення про підозру, відсутність обов`язкових елементів повідомлення про підозру.

Стаття 42 КПК України визначає єдиний випадок, коли особа може бути підозрюваною, особисто не ознайомившись з повідомленням про підозру: у разі невстановлення місцезнаходження особи, при тому, що повідомлення про підозру складено.

Відповідно до положень ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках:

1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення;

2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів;

3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу.

У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа (особа, якій законом надано право здійснювати затримання) зобов`язані невідкладно повідомити підозрюваному про його права, передбачені статтею 42 цього Кодексу. Після повідомлення про права слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа на прохання підозрюваного зобов`язані детально роз`яснити кожне із зазначених прав.

Згідно із ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.

Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ст. 278 КПК України). У випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор зобов`язаний виконати дії, передбачені статтею 278 цього Кодексу. Якщо повідомлення про підозру здійснив прокурор, повідомити про нову підозру або змінити раніше повідомлену підозру має право виключно прокурор (ст. 279 КПК України).

В тому разі, якщо підставою скасування повідомлення про підозру є порушення вказаних процесуальних норм, то можна зробити висновок про недійсність повідомлення про підозру з моменту його (повідомлення) здійснення.

За доводами захисника повідомлення про підозру підлягає скасуванню, позаяк слідчим порушено процесуальний порядок складання та вручення повідомлення про підозру ОСОБА_3 , та крім того відсутні достатні докази вчинення ним кримінального правопорушення.

Як вбачається з матеріалів провадження, слідчим Віньковецького ВнП Ярмолинецького відділу поліції ГУНП в Хмельницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному проваджені, відомості про яке 10.01.2020 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000005 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Згідно із даними фіскального чека, 23.11.2020 року за місцем проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , по пошті направлено повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, яке складене т.в.о. заступника начальника Віньковецького ВнП - начальником СВ Ярмолинецького відділу поліції ГУНП в Хмельницькій області лейтенантом поліції ОСОБА_6 , та погоджене прокурором Віньковецького відділу Городоцької місцевої прокуратури ОСОБА_5 .

Вказане повідомлення про підозру підозрюваним ОСОБА_3 отримане 25.11.2020 року, що підтвердив у суді захисник та про це свідчить поштове повідомлення.

Крім того, як пояснила у суді прокурор ОСОБА_5 , вручити ОСОБА_3 повідомлення про підозру нарочним слідчий не мав можливості, так як він на численні виклики по телефону не відповідав, на виклики до слідчого в смт. Віньківці не з`являвся, тому із врахуванням того, що він проживає в м. Волочиську, було вирішено повідомлення про підозру направити за місцем його проживання по пошті в порядку визначеному КПК про направлення повідомлень.

Тобто зазначені вимоги закону ст. 278 і ст. 277 КПК України слідчим дотримано.

Щодо обґрунтованості повідомлення про підозру слідчий суддя зазначає таке.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини (чи її відсутності) особи у вчиненні злочину, доведення чи недоведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Крім того, при вирішенні питання про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_3 підозри, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої слідчий суддя, оцінюючи докази на предмет наявності обґрунтованої підозри, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.

За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

При цьому слід зауважити, що перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри з врахуванням положень ст. 17 КПК України не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень ст. 303 ч. 1 п. 10 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий.

Визнання доказів недопустимими належить виключно до компетенції суду під час судового розгляду (ст. 89 КПК України).

На стадії досудового розслідування слідчий суддя може, враховуючи правову позицію ЄСПЛ щодо визначення поняття «обґрунтована підозра» як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п. 175 Рішення в справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява N 42310/04, рішення від 21 квітня 2011 року, остаточне 21.07.2011)), оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих, а повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою повідомлення особі про підозру.

На даний час про обґрунтованість підозри ОСОБА_3 свідчать: огляд місця події ділянки автодороги «Солобківці-Віньківці-Нова Ушиця» на 22 км біля Ярмолинецького лісового цеху, де сталась ДТП; висновки судово-медичних експертиз про отримання тілесних ушкоджень, зокрема потерпілим ОСОБА_8 ; протоколи допитів потерпілого ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ; протоколи слідчих експериментів із свідками ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ; висновки інженерно-транспортної експертизи дослідження технічного стану транспортних засобів, причетних до ДТП, та судової автотехнічної експертизи.

Таким чином доводи захисника слідчий суддя вважає неспроможними, оскільки за своїм змістом повідомлення про підозру відповідає вимогам ст. 277 КПК України, при врученні повідомлення слідчим були дотримані вимоги ст. 278 КПК України, повідомлення про підозру було здійснено за наявності достатніх даних, які давали можливість дійти переконливого висновку, що ОСОБА_3 був причетний до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

На підставі вищевикладеного слідчий суддя доходить до висновку, що скарга захисника підозрюваного ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 303, ст. 306, ст. 307 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:
Скаргу захисника - адвоката ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 на повідомлення слідчого про підозру після спливу двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину у кримінальному провадженні № 0000005 у відповідності до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1