Справа №478/697/21 пров. №1-в/478/219/2021
У х в а л а
І м е н е м У к р а ї н и
09 червня 2021 року Казанківський районний суд Миколаївської області
в складі: головуючої судді ОСОБА_1
за участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
представника ВК №93 ОСОБА_4
засудженого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні у дистанційному режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, засудженого:
1) 24.09.2008 року Центральним районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 5 років, з застосуванням ст.75, ст.76 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням на іспитовий строк тривалістю 3 роки;
2) 20.04.2012 року Миколаївським районним судом Миколаївської області за ч.1 ст.115, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ст.70, ст.71 КК України до позбавлення волі строком на 11 років, початок строку: 11.09.2011 року, кінець строку: 21.10.2021 року,
про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання,
01 червня 2021 року засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням в якому просив умовно-достроково звільнити його від відбування покарання у виді позбавлення волі.
Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що за час відбування покарання в Казанківській ВК №93, до 2016 року мав 11 заохочень, станом на 2021 рік має 2 заохочення, мав 11 стягнень, які у встановленому законом порядку погашено та знято. Вважає, що своєю поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, просить застосувати щодо нього умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі.
Представник ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)» в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання, оскільки засуджений ОСОБА_5 за час відбування покарання не довів свого виправлення.
На думку прокурора клопотання засудженого ОСОБА_5 є не обґрунтованим і задоволенню не підлягає.
Вислухав пояснення учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання та особової справи засудженого ОСОБА_5 , суд приходе такого висновку.
Відповідно до ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Згідно до вимог ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, тобто, єдиною і достатньою підставою умовно-дострокового звільнення (крім відбуття визначеної в законі частини строку покарання) є досягнення однієї з цілей покарання виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці в процесі відбуття покарання, а також після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.
Відповідно до роз`яснень п.п.2, 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.
Розглядаючи клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, суд зобов`язаний перевірити сумлінну поведінку та сумлінне ставлення особи за весь період відбування нею покарання, врахувати тяжкість вчиненого злочину та особу засудженого в цілому.
Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про те, засуджений став на шлях виправлення має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування такої пільги.
Положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків у період відбування покарання, участь у виховних заходах, які проводяться в колонії, засвідчили успішність процесу виправлення.
Виходячи з вказаної норми закону, умовно-дострокове звільнення особи від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду і залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.
В силу ст.6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства, повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.
Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.
Як вбачається з матеріалів особової справи, вироком Миколаївського районного суду Миколаївської області від 20.04.2012 року ОСОБА_5 засуджений за ч.1 ст.115, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ст.70, ст.71 КК України до позбавлення волі строком на 11 років.
Відповідно до ст.12 КК України вказані злочини за своєю правовою кваліфікацією відноситься до категорії нетяжких, тяжких та особливо тяжких злочинів.
Ухвалою Петрівського районного суду Кіровоградської області від 02.03.2016 року зараховано засудженому ОСОБА_5 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 11.09.2011 року по 31.07.2012 року за правилами, визначеними абзацом першим ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року), з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання у ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)» з 02.03.2015 року.
Станом на 09.06.2021 року відбутий засудженим ОСОБА_5 строк покарання складає 10 років 7 місяців і 19 днів (з урахуванням заліку, на підставі ч.5 ст.72 КК України, з 11.09.2011 року по 31.07.2012 року 10 місяців 20 днів), не відбутий строк покарання складає 4 місяці 12 днів.
Згідно довідки ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)» від 08.06.2021 року (а.с.8) та особової справи засуджений ОСОБА_5 має 13 заохочень, з яких: 11 заохочень отримав в період відбування покарання у Петрівській ВК (№49), а саме: зняття раніше накладеного стягнення від 28.08.2012 року (30.01.2013 року) (арк.особ.спр.66, том №1); подяка (26.04.2013 року) (арк.особ.спр.70, том №1); подяка (09.07.2013 року) (арк.особ.спр.74, том №1); подяка (29.03.2014 року) (арк.особ.спр.83, том №1); подяка (10.07.2014 року) (арк.особ.спр.86, том №1); подяка (05.01.2015 року) (арк.особ.спр.89, том №1); подяка (01.04.2015 року) (арк.особ.спр.92, том №1); подяка (01.07.2015 року) (арк.особ.спр.95, том №1); подяка (05.10.2015 року) (арк.особ.спр.98, том №1); подяка (05.04.2016 року) (арк.особ.спр.104, том №1); подяка (05.07.2016 року) (арк.особ.спр.107, том №1); 2 заохочення має відбуваючи покарання у Казанківській ВК (№93), а саме: подяка (25.01.2021 року) (арк.особ.спр.12, том №2); подяка (23.04.2021 року) (арк.особ.спр.17, том №2).;
З зазначеної вище довідки та особової справи вбачається, що засуджений ОСОБА_5 мав 11 стягнень, з яких: 2 стягнення отримав в період відбування покарання у Петрівській ВК (№49), а саме: догана (28.08.2012 року) (арк.особ.спр.62, том №1); догана (28.09.2013 року) (арк.особ.спр.78, том №1); 9 стягнень отримав відбуваючи покарання у Казанківській ВК (№93), а саме: догана (06.02.2017 року) (арк.особ.спр.131, том №1); догана (26.02.2017 року) (арк.особ.спр.142, том №1); догана (22.08.2017 року) (арк.особ.спр.146, том №1); догана (19.04.2018 року) (арк.особ.спр.157, том №1); догана (25.05.2018 року) (арк.особ.спр.167, том №1); догана (29.01.2020 року) (арк.особ.спр.187, том №1); догана (23.06.2020 року) (арк.особ.спр.199, том №1); догана (23.06.2020 року) (арк.особ.спр.206, том №1); догана (02.10.2020 року) (арк.особ.спр.2, том №2), які погашено та знято у встановленому законом порядку.
Згідно характеристики, затвердженої начальником ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)» від 11.01.2019 року, засуджений ОСОБА_5 перебуваючи у Петрівській ВК №49 допускав порушення встановленого режиму утримання, за що мав стягнення, мав заохочення. Прибувши до Казанківської ВК №93 був розподілений до відділення №5 та працевлаштований каменотесом з ручної обробки граніту до промислової зони установи виконання покарань, до роботи ставиться посередньо, не приділяє увагу до необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, не здійснює за ними належного догляду. Допускає порушення вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Безвідповідально відноситься до виконання робіт по благоустрою установи виконання покарань, не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні. Намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування, але достатніх навичок для самостійного їх виконання не має. Встановлений режим утримання порушує, має стягнення. У скоєному злочині розкаюється частково, визначену судом міру покарання вважає занадто суворою. У відносинах з представниками адміністрації колонії ввічливий, тактовний, виконує їх законні вимоги тільки під контролем. Загальноосвітній рівень не підвищує. На заходи виховного впливу реагує посередньо, не робить для себе правильні висновки. Приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу «Професія». У колективі засуджених скритний, брехливий, дружні стосунки підтримує із особами різної спрямованості. За характером: не конфліктний, цілеспрямований, спокійний, врівноважений. Рівень розвитку інтелекту відповідає отриманій освіті. Зв`язки з родичами підтримує шляхом листування, отриманням посилок. Зовні не завжди охайний, вимог санітарії та гігієни дотримується тільки під контролем представників адміністрації, намагається утримувати у чистоті і порядку спальне місце та при ліжкову тумбочку (арк.особ.спр.178, том №1) .
З витягу з протоколу від 28.01.2019 року засідання адміністративної комісії Казанківської ВК №93 з питань застосування до засуджених заохочувальних норм, встановлення адміністративного нагляду вбачається, що комісією прийнято рішення про відмову засудженому ОСОБА_5 в застосуванні ст.81 КК України як такому, що не довів свого виправлення: не здатний до самокерованої право слухняної поведінки (арк.особ.спр.177, том №1).
Відповідно до характеристики, затвердженої начальником ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)» від 08.06.2021 року, засуджений ОСОБА_5 перебуваючи у Петрівській ВК №49 допускав порушення встановленого режиму утримання, за що мав стягнення, мав ряд заохочень. Прибувши до Казанківської ВК №93 був розподілений до відділення №5 та працевлаштований каменотесом з ручної обробки граніту до промислової зони установи виконання покарань, до роботи ставиться посередньо, не приділяє увагу до необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, не здійснює за ними належного догляду. Допускає порушення вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Посередньо відноситься до виконання робіт по благоустрою установи виконання покарань, не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні. Намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування, але достатніх навичок для самостійного їх виконання не має. Встановлений режим утримання порушує, має стягнення. У скоєному злочині розкаюється частково, визначену судом міру покарання вважає занадто суворою. У відносинах з представниками адміністрації колонії ввічливий, тактовний, виконує їх законні вимоги тільки під контролем. Загальноосвітній рівень не підвищує. На заходи виховного впливу реагує посередньо, не завжди робить для себе правильні висновки. Участі у програмах диференційованого виховного впливу не приймає. У колективі засуджених скритний, брехливий, дружні стосунки підтримує із особами різної спрямованості. За характером: не конфліктний, цілеспрямований, спокійний, врівноважений. Рівень розвитку інтелекту відповідає отриманій освіті. Зв`язки з родичами підтримує шляхом листування, отриманням посилок. Зовні не завжди охайний, вимог санітарії та гігієни дотримується тільки під контролем представників адміністрації, намагається утримувати у чистоті і порядку спальне місце та при ліжкову тумбочку (а.с.7).
Матеріали судового провадження свідчать про те, що засуджений ОСОБА_5 неодноразово судимий за умисні нетяжкі та тяжкі злочини, за які відбував покарання в місцях позбавлення волі, однак належних висновків для себе не зробив і продовжував вчиняти умисні злочини.
Отже, ОСОБА_5 засуджений за вчинення умисного особливо тяжкого злочину, за період відбування покарання мав 13 заохочень, разом із тим, 11 разів допустив порушення режиму утримання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності, стягнення за які погашено та знято у встановленому порядку, що, з урахуванням положень ст.6 КВК України не може свідчити про готовність ОСОБА_5 до самокерованої правослухняної поведінки.
На підставі викладеного вбачається, що нестабільна поведінка засудженого протягом всього строку відбування покарання не може свідчити про його виправлення, оскільки позитивні зміни повинні прослідковуватись протягом всього строку відбування покарання, натомість, в поведінці засудженого ОСОБА_5 позитивні зрушення відбуваються протягом нетривалого проміжку часу, з урахуванням загального строку відбування покарання.
Таким чином, суд приходить висновку, що на час розгляду подання, засуджений ОСОБА_5 не готовий до самокерованої правослухняної поведінки і своєю поведінкою та ставленням до праці, з огляду на його особу, не довів свого виправлення, тому до нього не може бути застосоване умовно - дострокове звільнення від відбування покарання.
Керуючись ст. ст.537, 539 КПК України, суд
П о с т а н о в и в:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування щодо нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, - відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Казанківський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.
Суддя ОСОБА_1