КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------------------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2021 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
суддів ОСОБА_1 ,
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві кримінальне провадження за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Обухівського районного суду Київської області від 29.05.2020 року, яким
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Стаханов Луганської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.121, ч.1 ст.263, ч.2 ст.263, ч.4 ст.296 КК України, та призначено йому покарання:
за ч.1 ст.121 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років;

за ч.1 ст.263 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки;

за ч.2 ст.263 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік;

за ч.4 ст.296 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком 5 років,

В С Т А Н О В И Л А:

Вказаним вироком ОСОБА_6 визнано винуватими у тому, що він 07 лютого 2019 року, приблизно о 22 годині 30 хвилин, перебуваючи поблизу під`їзду будинку АДРЕСА_3 , де окрім нього перебував ОСОБА_8 , маючи умисел, спрямований на завдання тяжких тілесних ушкоджень останньому, який виник на ґрунті тривалих неприязних відносин, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій, та бажаючи настання зазначених наслідків, в ході словесної суперечки з потерпілим ОСОБА_8 , з пістолету «ПМ-Т» НОМЕР_1 , калібру 9 мм Р.А., який є короткоствольною гладкоствольною вогнепальною зброєю, здійснив не менше трьох пострілів в область голови потерпілого, чим спричинив йому тілесні ушкодження, після чого з місця вчинення злочину зник.

Відповідно до висновку експерта № 14 від 14.03.2019 року, у ОСОБА_8 , згідно наданої медичної документації виявлені тілесні ушкодження у вигляді вогнепального проникаючого поранення лівої скронево-тім`яної ділянки, забою головного мозку, вдавленого перелому лівої скроневої і тім`яної кісток, внутрішньо-мозкової гематоми лівої скронево-тім`яної ділянки. Виявлені тілесні ушкодження утворились від дії тупим твердим предметом з обмеженою травмуючою поверхнею і в комплексі відносяться до тяжких ушкоджень за критерієм небезпеки для життя в момент заподіяння.
Також ОСОБА_6 у невстановлені судовим розслідуванням дату та час, перебуваючи в невстановленому судовим розслідуванням місці, у невстановлений судовим слідством спосіб, незаконно придбав пістолет «ПМ-Т» НОМЕР_1 , калібру 9 мм Р.А., після чого, порушуючи Положення «Про дозвільну систему», затверджене Постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12 жовтня 1992 року, та Інструкцію «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затверджену наказом МВС України № 622 від 21 серпня 1998 року, незаконно зберігав при собі до 10 лютого 2019 року.
В подальшому, ОСОБА_6 придбаний ним пістолет «ПМ-Т» НОМЕР_1 калібру 9 мм Р.А. зберігав без мети збуту, аж доки 10 лютого 2019 року в період часу з 23 год. 50 хв. по 00 год. 51 хв., працівниками Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, в присутності понятих в ході обшуку автомобіля марки «Рено Лагуна» реєстраційний номер НОМЕР_2 , який проводився поблизу будинку АДРЕСА_4 , було виявлено та вилучено вказаний вище пістолет.
Згідно з висновком експерта № 8-5/156 від 21.03.2019 наданий на дослідження пістолет «ПМ-Т» НОМЕР_1 , калібру 9 мм Р.А., є короткоствольною гладкоствольною вогнепальною зброєю. Наданий на дослідження пістолет є короткоствольною гладкоствольною вогнепальною зброєю самозахисту самозарядним пістолетом «ПМ-Т» НОМЕР_1 , калібру 9 мм Р.А. Даний пістолет відноситься до пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами травматичної (несмертельної) дії. Пістолет придатний до стрільби. Пістолет «ПМ-Т» НОМЕР_1 , калібру 9 мм Р.А., виготовлений промисловим способом.
Крім цього, ОСОБА_6 у невстановлені судовим розслідуванням дату та час, перебуваючи в невстановленому судовим розслідуванням місці, у невстановлений судовим розслідуванням спосіб, незаконно придбав багнет-ніж із піхвами, після чого, порушуючи Положення «Про дозвільну систему», затверджене Постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12 жовтня 1992 року, та Інструкцію «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затверджену наказом МВС України № 622 від 21 серпня 1998 року, незаконно зберігав при собі до 10 лютого 2019 року.
В подальшому, ОСОБА_6 придбаний ним багнет-ніж із піхвами, зберігав без мети збуту, аж доки 10 лютого 2019 року в період часу з 23 год. 50 хв. по 00 год. 51 хв., працівниками Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, в присутності понятих в ході обшуку автомобіля марки «Рено Лагуна» реєстраційний номер НОМЕР_2 , який проводився з поблизу будинку АДРЕСА_4 , було виявлено та вилучено багнет-ніж з піхвами.
Згідно з висновком експерта № 8-5/164 від 15.03.2019 року наданий на дослідження багнет-ніж з піхвами належить до короткоклинкової холодної зброї колючої дії. Наданий на дослідження багнет-ніж із піхвами, є багнет-ножем до автоматів АКМ, АКС-74, в конструкцію якого були внесені зміни саморобним способом, а сама зміна кута загострення ріжучої кромки леза до 310. Наданий на дослідження багнет-ніж з піхвами, виготовлений промисловим способом, в подальшому в конструкцію якого були внесені зміни саморобним способом, а саме зміна кута загострення ріжучої кромки леза до 310.
Окрім цього, ОСОБА_6 10 лютого 2019 року близько 22 години 00 хвилин, точного часу судовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи поблизу під`їзду будинку АДРЕСА_3 , де грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, з хуліганських мотивів, знаходячись в громадському місці в присутності сторонніх осіб та пересічних громадян, нахабно демонструючи зневажливе ставлення до загальноприйнятих правил поведінки і норм моралі, тримаючи в руках пістолет «ПМ-Т» НОМЕР_1 , калібру 9 мм Р.А., що є короткоствольною гладкоствольною вогнепальною зброєю, який спеціально пристосований для нанесення тілесних ушкоджень, направив його в бік ОСОБА_9 та здійснив постріл, однак в останнього не влучив, оскільки останній встиг відхилитися, після чого з місця вчинення злочину зник.
Захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду за ч.1 ст.263, ч.4 ст.296 КК Українискасувати, а кримінальне провадження в цій частині закрити, вирок суду за ч.1 ст.121, ч.2 ст.263 КК України змінити та звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання, застосувавши положення ст. 75 КК України. В обґрунтування своїх вимог посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. Зокрема зазначає, що визнаючи ОСОБА_6 винним за ч.1 ст.263 КК України суд не врахував, що за незаконне поводження з травматичною зброєю наступає не кримінальна, а адміністративна відповідальність. В частині засудження за ч.4 ст.296 КК України суд не врахував відсутність умислу на порушення громадського порядку, що є обов`язковою ознакою складу даного злочину. Також матеріали в цій частині не містять доказів, що останній проявив неповагу до суспільства, щосупроводжувалося особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом. Обвинувачення за ч.2 ст.263 КК України ОСОБА_6 визнав повністю, за ч.1 ст.121 КК України визнав частково, оскільки умислу на спричинення ушкоджень потерпілому у нього не було, постріл було здійснено випадково, в ході боротьби з потерпілим, який намагався вирвати пістолет. Просить врахувати дані, що характеризують особу обвинуваченого та змінити покарання за ч.1 ст.121, ч.2 ст.263 КК України, звільнивши обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.
Обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду відносно нього скасувати, перекваліфікувати його дії на ст. 128 КК України та призначити відповідне покарання. В обґрунтування поданої апеляційної скарги, обвинувачений посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. Зокрема зазначає, що він не мав умислу на спричинення ушкоджень потерпілому, постріл було здійснено випадково, в ході конфлікту та боротьби з останнім. Звертає увагу, що саме потерпілий був ініціатором постійних конфліктів між ним і свідком ОСОБА_10 , яку він намагався захистити, постійно погрожував, застосовував фізичний і психологічний тиск. При цьому суд не взяв до уваги та не надав оцінки доводам на його захист. Показання свідків сторони захисту також залишились поза увагою суду. Вказує на неповне та упереджене досудове розслідування, а також судовий розгляд.
Заслухавши доповідь судді, доводи учасників апеляційного розгляду, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, вивчивши матеріали справи, обговоривши і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Розглядаючи кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 , суд першої інстанції, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами прав та свобод у наданні доказів, їх дослідженні та доведенні їх переконливості перед судом, в межах пред`явленого обвинувачення безпосередньо дослідив надані докази та перевірив обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_11 у вчиненні злочину ґрунтуються на досліджених в ході судового розгляду доказах:

показаннях обвинуваченого ОСОБА_6 щодо фактичних обставин спричинення потерпілому ОСОБА_8 тяжкого тілесного ушкодження,

показаннях потерпілого ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_9 ,

протоколах огляду місця події від 08.02.2019, 11.02.2019 за участю ОСОБА_6 ,

протоколі проведення слідчого експерименту від 01.03.2019 за участю потерпілого ОСОБА_8 з відеозаписом,

висновку судово-медичної експертизи від 14.03.2019 № 14,

висновку судово-медичної експертизи від 19.03.2019 № 24,

протоколах проведення слідчих експериментів за участю свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_10 , ОСОБА_16 , ОСОБА_21 , ОСОБА_9 ,

протоколі обшуку від 11.02.2019 за адресою: АДРЕСА_5 ,

протоколі обшуку будинку АДРЕСА_3 від 11.02.2019,

протоколі обшуку автомобіля Рено д.н. НОМЕР_2 біля будинку АДРЕСА_4 від 10.02.2019,

протоколі додаткового огляду місця події від 11.02.2019;

протоколі огляду мобільних телефонів від 04.03.2019,

висновках експертів № 8-5/164 від 15.03.2019, № 8-5/156 від 21.03.2019, № 10-423 від 22.03.2019, № 10-421 від 22.03.2019, № 10-426 від 27.03.2019, № 10-425 від 27.03.2019;

висновку судово-психіатричної експертизи № 114 від 06.03.2019.

При цьому суд першої інстанції дав оцінку всім доказам у справі та зазначив, чому взяв до уваги одні докази і відкинув інші.
Зокрема, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку, що показання ОСОБА_6 про випадкове здійснення пострілів з пристрою для відстрілу паротнів несмертельної дії під час боротьби із потерпілим ОСОБА_8 , відсутність у нього умислу на спричинення потерпілому тілесних ушкоджень і на вчинення хуліганських дій щодо ОСОБА_9 є надуманими та спростовуються встановленими в ході судового розгляду фактичними обставинами.
Так, у своїх показаннях перед судом потерпілий ОСОБА_8 заперечив факт боротьби із ОСОБА_6 та засвідчив, що постріл було здійснено неочікувано, коли він стояв спиною до ОСОБА_6 .
Під час слідчого експерименту 10.03.2019 ОСОБА_8 на місцевості вказав на обставини спричинення йому тілесного ушкодження, зазначивши, що в момент здійснення пострілу він розташовувався спиною до ОСОБА_6 .

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 14.03.2019 № 14 у ОСОБА_8 виявлено тілесні ушкодження у вигляді вогнепального проникаючого поранення лівої скронево-тім`яної ділянки, забою головного мозку, вдавленого перелому лівої скроневої і тім`яної кісток, внутрішньо-мозкової гематоми лівої скронево-тім`яної ділянки.

Відповідно до висновку судово-медичного експерта від 19.03.2019 № 24 виявлені у ОСОБА_8 тілесні ушкодження могли утворитись за обставин, вказаних ним під час проведення слідчого експерименту за його участі 10.03.2019.

На думку колегії суддів, та обставина, що тілесне ушкодження знаходиться на лівій боковій частині голови потерпілого, не ставить під сумнів достовірність вказаних доказів про розташування потерпілого перед здійсненням пострілу спиною до обвинуваченого, адже в момент здійснення пострілу потерпілий міг змінити своє розташування або повернути голову.

Свідок ОСОБА_10 , яка була безпосереднім очевидцем конфлікту, що відбувався між ОСОБА_6 і ОСОБА_8 , суду показала, що вона почула звуку пострілу після того, як між ними відбулась словесна суперечка. В цей момент вона стояла між ОСОБА_6 і ОСОБА_8 . Після пострілу ОСОБА_8 впав на землю, а ОСОБА_6 разом з нею сіли в автомобіль таксі і уїхали.

Свідок ОСОБА_9 суду показав, що з обвинуваченим не знайомий. У лютому 2019 року він перебував поблизу будинку, в якому мешкав потерпілий ОСОБА_8 . Побачив, як обвинувачений ОСОБА_6 та свідок ОСОБА_22 сідають в машину. Він щось їм сказав, одразу ж після чого обвинувачений безпричинно навів на нього пістолет, прицілився йому в голову та вистрілив, проте не попав. Потім ще певний час обвинувачений продовжував цілитись, направляючи пістолет в його бік, після чого сів в машину та уїхав.
Наведені докази узгоджуються з іншими доказами, відповідають вимогам належності та допустимості, не містять розбіжностей або суперечностей, які б могли вплинути на правильність встановлених судом фактичних обставин.
Колегія суддів визнає необґрунтованими доводи апеляційних скарг обвинуваченого та захисника про наявність підстав для перекваліфікації дій з ч.1 ст.121 КК України на ст.128 КК України, а також для закриття кримінального провадження за ч.4 ст.294 КК України у зв`язку з відсутністю в діянні складу цього кримінального правопорушення.
На думку колегії суддів, суд першої інстанції, оцінивши докази у їх сукупності, правильно дійшов висновку про доведеність обвинувачення ОСОБА_6 за ч.1 ст.121, ч.4 ст.294 КК України, зазначивши, що факт здійснення ОСОБА_6 пострілу в голову потерпілого ОСОБА_8 з близької відстані та наявність тривалих неприязних стосунків між ними вочевидь свідчить про умисний характер дій обвинуваченого, спрямованих на спричинення тяжких тілесних ушкоджень.

Про умисний характер дій обвинуваченого свідчить той факт, що він прибув до місця проживання потерпілого, з яким у нього були неприязні стосунки, заздалегідь взявши з собою пістолет.

Також суд обґрунтовано зазначив, що здійснення ОСОБА_6 пострілу в бік свідка ОСОБА_9 мало ознаки грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, вчиненого з особливою зухвалістю, оскільки відбувалось у громадському місці, порушувало громадський спокій, було вчинено із застосуванням немотивованого насильства відносно свідка ОСОБА_9 , шляхом здійснення в нього прицільного пострілу з пристрою для відстрілу патронів несмертельної дії, та створювало реальну небезпеку на життя та здоров`я свідка.

Правильність висновку суду про доведеність обвинувачення ОСОБА_6 за ч.2 ст.263 КК України та встановлені судом фактичні обставини цього кримінального правопорушення учасниками кримінального провадження не оспорюються.
Колегія суддів не погоджується з висновком суду про доведеність обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, з наступних підстав.
Як вже зазначалось, судом першої інстанції правильно встановлено фактичні обставини спричинення ОСОБА_6 тяжкого тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_8 та вчинення хуліганських дій з із застосуванням пристрою для відстрілу патронів несмертельної дії.

Погоджуючись також із встановленими судом фактичними обставинами, пов`язаними із придбанням і зберіганням пристрою для відстрілу патронів несмертельної дії,колегія суддів вважає, що такі дії не становлять склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Так, відповідно до ч.1 ст.263 КК України злочином є носіння, зберігання, придбання, передача чи збут вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Відповідно до п.п. 1, 2 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576, до предметів, на які поширюється дозвільна система, належать:

вогнепальна зброя (нарізна воєнних зразків, несучасна

стрілецька, спортивна, навчальна, охолощена, мисливська нарізна і

гладкоствольна), бойові припаси до неї,

холодна зброя, (арбалети, мисливські ножі тощо),
пневматична зброя калібру понад 4,5 міліметра і швидкістю польоту кулі понад 100 метрів за секунду,
пристрої вітчизняного виробництва для відстрілу патронів,

споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями

метальними снарядами несмертельної дії, та зазначені патрони.

Відповідно до п. 8 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 № 662, здійснюючи дозвільну систему, органи поліції відповідно до законодавства України видають громадянам дозволи на придбання, зберігання та носіння вогнепальної мисливської зброї, холодної, охолощеної, пневматичної зброї, пристроїв. Дозвільна система, що здійснюється органами поліції, поширюється на такі види зброї:

бойову нарізну військових зразків зброю або виготовлену за спеціальним замовленням,

охолощену, нейтралізовану, несучасну, спортивну, мисливську вогнепальну зброю,

бойові припаси до зброї,

основні частини зброї,

пневматичну зброю,

холодну зброю,

пристрої та патрони до них.

Аналіз цих нормативних актів дає підстави вважати, що пристрої вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, є окремим видом зброї, який не класифікується як вогнепальна зброя (бойова, спортивна, мисливська, старовинна, несучасна, охолощена, нейтралізована).
До пристроїв належать такі пістолети і револьвери вітчизняного виробництва, які конструктивно призначені тільки для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії і технічно не придатні для стрільби бойовими патронами (п.8.12 Інструкції).

Відповідно до висновку експерта № 8-5/156 від 21.03.2019 наданий на дослідження пістолет «ПМ-Т» НОМЕР_1 , калібру 9 мм Р.А., є короткоствольною гладкоствольною вогнепальною зброєю самозахисту самозарядним пістолетом «ПМ-Т» КІ № НОМЕР_3 , калібру 9 мм Р.А. Даний пістолет відноситься до пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами травматичної (несмертельної) дії. Пістолет придатний до стрільби. Пістолет «ПМ-Т» НОМЕР_1 , калібру 9 мм Р.А., виготовлений промисловим способом.
На думку колегії суддів, висновок експерта № 8-5/156 від 21.03.2019 в тій частині, що вилучений у ОСОБА_6 пістолет одночасно є вогнепальною зброєю та пристроєм вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, суперечить існуючій класифікації зброї, встановленій Положенням про дозвільну систему, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576 з наступними змінами, та Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 № 662.
Така правова позиція викладена у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про викрадення та інше незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами, вибуховими речовинами, вибуховими пристроями чи радіоактивними матеріалами» №3 від 26.04.2002.

Відповідно до абз.2 п.4 вказаної постанови пристрої вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, не можуть бути віднесені до предмета злочинів, відповідальність за які передбачена ст.ст. 262, 263 КК України.

Отже, за існуючою класифікацією зброї, вилучений у ОСОБА_6 пістолет є пристроєм вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії.

Даних про те, що вказаний пістолет належить до одного з видів вогнепальної зброї бойової нарізної військових зразків зброї або виготовленої за спеціальним замовленням, охолощеної, нейтралізованої, несучасної, спортивної, мисливської вогнепальної зброї в ході апеляційного розгляду не встановлено.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність в діянні ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, оскільки вилучений у нього пістолет за встановленою нормативними актами класифікацією не відноситься до вогнепальної зброї.
З урахуванням викладеного, вирок суду першої інстанції в частині засудження ОСОБА_6 за ч.1 ст.263 КК України підлягає скасуванню, а кримінальне провадження в цій частині закриттю на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Прийняття такого рішення не потребує повторного дослідження доказів, оскільки є наслідком неправильного розуміння та застосування судом першої інстанції нормативних актів, які встановлюють класифікацію зброї.
Фактичні обставини події встановленні судом першої інстанції правильно, докази досліджені з достатньою повнотою.
Крім того, виходячи із принципу змагальності сторін, закріпленому у статті 22 КПК України, та порядку дослідження доказів апеляційним судом, встановленому ч.3 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції вправі досліджувати докази лише за клопотанням учасників кримінального провадження.

Дослідження апеляційним судом доказів з власної ініціативи за відсутності відповідних клопотань учасників кримінального провадження може розцінюватись як прояв необ`єктивності і упередженості, порушення судом принципу змагальності через здійснення ним процесуальних повноважень, які є прерогативою учасників кримінального провадження.
Отже, апеляційний суд був позбавлений процесуальних повноважень здійснювати дослідження доказів, адже відповідних клопотань від учасників апеляційного розгляду не надходило.
Відсутність в діях ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, не тягне за собою зміну кваліфікації дій обвинуваченого на іншу частину ст.296 КК України.
Диспозиція ч.4 ст.294 КК України передбачає вчинення цього злочину як із застосовуванням вогнепальної зброї, так із застосуванням іншого предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.
Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини дають підстави вважати, що ОСОБА_6 заздалегідь взяв із собою пристрій для відстрілу патронів несмертельної дії, який використав під час вчинення хуліганських дій.
З урахуванням викладеного, колегія суддів кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.4 ст.296 КК України як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю та було вчинено із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

Ознак виняткового цинізму в діях ОСОБА_6 колегія суддів не вбачає.

На думку колегії суддів, заміна кваліфікуючої ознаки ч.4 ст.294 КК України, в цілому не вплинула на тяжкість вчиненого злочину, а тому підстав для пом`якшення ОСОБА_6 призначеного за цією статтею покарання у апеляційного суду немає.
З огляду на те, що судом першої інстанції обвинуваченому призначено мінімальний розмір покарання як за ч.1 ст.121 КК України, так і за сукупністю усіх злочинів, скасування вироку в частині засудження за ч.1 ст.263 КК України не дає підстав для пом`якшення покарання.
Призначення судом першої інстанції обвинуваченому покарання у мінімальному розмірі свідчить про безпідставність доводів апеляційної скарги про те, що судом не було враховано показання обвинуваченого та свідків про негативну характеристику потерпілого та його негідну поведінку відносно свідка ОСОБА_10 .
Разом з тим, з урахуванням кількості вчинених обвинуваченим злочинів, їх ступеню тяжкості, і зокрема тяжкості наслідків, що настали, колегія суддів не вбачає підстав для звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Обухівського районного суду Київської області від 29 травня 2019 року щодо ОСОБА_6 , яким його засуджено за ч.1 ст.121, ч.1 ст.263, ч.2 ст.263, ч.4 ст.296 КК України,скасувати в частині засудження ОСОБА_6 за ч.1 ст.263 КК України та закрити кримінальне провадження в цій частині у зв`язку з відсутністю в його діянні складу кримінального правопорушення.

В решті вирок Обухівського районного суду Київської області від 29 травня 2019 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

_________________ _________________ _________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3