Справа № 761/9113/21
Провадження № 1-кс/761/5995/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2021 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_2 , у кримінальному провадженні № 120 211 001 000 005 36 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_2 , у кримінальному провадженні № 120 211 001 000 005 36 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України про арешт майна.

На обґрунтування клопотання слідчим зазначено, що СВ Шевченківського УП ГУНП в м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 120 211 001 000 005 36 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України.

Досудовим розслідуванням вказаного кримінального провадження встановлено, що до Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві надійшла заява від директора ТОВ «ФерроМет1» ОСОБА_3 з приводу зловживання службовим становищем посадовими особами Державної комісії по запасах корисних копалин Державної служби геології та надр України, які виразились у перешкоджанні отримання спеціального дозволу ТОВ «Ферромет1», діючи в інтересах іншої юридичної особи, тим самим своїми діями завдали матеріального збитку ТОВ «Ферромет1».

З метою запобігання вчинення інших протиправних дій службовими особами Державної комісії України по запасах корисних копалин, є необхідність у вжитті заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту та заборони вчиняти будь-які дії щодо внесення змін до протоколу ДКЗ від 13.06.2017 №3964 та протоколу ДКЗ від 25.10.2019 №4945
Дослідивши клопотання й додані до нього матеріали, приходжу до висновку про необхідність повернення клопотання, виходячи із наступного.

У силу ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого можливості відчужувати певне його майно.

Згідно з вимогами ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

- підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

- перелік і види майна, що належить арештувати;

- документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

- розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

У відповідності до вимог п.2 ч. 3 ст.132 КПК України передбачає, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться у клопотанні.

Разом з тим, ініціатором клопотання ставиться питання про накладення арешту на майно, при цьому не зазначено власників майна, а також не надано відповідних документів, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. Зазначене у даному випадку фактично унеможливлює здійснити розгляд клопотання по суті відносно певної особи, права якої можуть бути порушені при такому загальному підході, тобто порушуються вимоги ст. 171 КПК України.

Окрім того, не конкретизовано перелік та вид майна, що належить арештувати, оскільки він міститься у виді таблиці, що у даному унеможливлює розгляд клопотання по суті при такому формальному підході.

Вказана обставина свідчать про невідповідність клопотання вимогам статті 171 КПК України, згідно частини другої якої вказано, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути, серед іншого, зазначено: 2) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.
Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
З огляду на викладене, керуючись ст. ст. 132, 171, 172, 395 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

Клопотання старшого слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_2 , у кримінальному провадженні № 120 211 001 000 005 36 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України про арешт майна - повернути для усунення недоліків.

Встановити строк для усунення недоліків протягом 72 годин з моменту отримання ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя