Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/3311/21
У Х В А Л А
11.08.2021 року м.Виноградів

Слідчий суддя Виноградівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 за участю прокурора ОСОБА_3 підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів клопотання старшого слідчого СВ Відділення №1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_6 погодженого прокурором Виноградівського відділу Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні №0000197 від 05.05.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, не одруженого,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Подане клопотання мотивовано тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 26.06.2020 обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України по кримінальному провадженню № 0000732 від 04.06.2020 скеровано до Виноградівського районного суду, 28.07.2020 року обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України по кримінальному провадженню № 0000455 від 12.06.2020 скеровано до Виноградівського районного суду, 21.09.2020 обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України по кримінальному провадженню № 0000450 від 21.12.2019 скеровано до Виноградівського районного суду, однак ОСОБА_4 на шлях виправлення не став, скоїв кримінальне правопорушення, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів або прекурсорів, при наступних обставинах.

У невстановлених досудовим розслідуванням осіб, у невстановлений час та місці, ОСОБА_4 , діючи умисно, при невстановлених обставинах, без спеціально передбаченого законодавством України дозволу, придбав, кристалічну речовину білого кольору, яка в своєму складі містить психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін та подрібнену речовину рослинного походження зеленого кольору, яка є канабісом і відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, які в подальшому, з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, шляхом * проведення заборонених операцій в сфері обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, добре усвідомлюючи незаконність своїх дій, умисно, незаконно, з метою збуту зберігав за місцем свого проживання у особистому одязі, до 06 години 50 хвилин 19 лютого 2021 року.

В подальшому, 19.02.2021 року в ході проведення обшуку за адресою АДРЕСА_1 , де проживає та зареєстрований ОСОБА_4 , у спальній кімнаті було виявлено та вилучено: вісімнадцять полімерних пакетів порошкоподібною речовиною - метамфетаміном, сімнадцять згортків з металевої фольги з та один полімерний пакет з кристалічною речовиною метамфетаміном, шістнадцять згортків із речовиною рослинного походження зеленого кольору - канабісом.

Згідно висновку експерта №СЕ-19/107-21/1881-НЗПРАГІ від 27.04.2021 року, надані на експертизу кристалічні речовини білого кольору, які містились у вісімнадцяти полімерних пакетах, порошкоподібні речовини білого кольору, які містились у сімнадцяти згортках з металевої фольги та кристалічна речовина яка містилась у одному полімерному пакеті в своєму складі містять психотропну речовину , обіг якої обмежено - метамфетамін, загальною масою в перерахунку на метамфетамін основу 4,1714 г.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/107-21/1878-НЗПРАП від 26.03.2021 року, надані на експертизу подрібнені речовини, рослинного походження зеленого кольору є канабісом, який відноситься до особливо-небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонений, загальною масою в перерахунку на суху речовину 12, 9087 г.

Відповідно до ч.4 постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 26.04.2002 «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів» про умисел на збут наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів може свідчити як відповідна домовленість з особою, яка придбала ці засоби чи речовини, так й інші обставини, зокрема: великий або особливо великий їх розмір; спосіб упакування та розфасування; поведінка суб`єкта злочину; те, що особа сама наркотичні засоби або психотропні речовини не вживає, але виготовляє та зберігає їх; тощо.

Враховуючи викладене, вказані наркотичні засоби та психотропні речовини ОСОБА_4 без спеціально передбаченого законодавством України дозволу, умисно, повторно, незаконно, придбав та зберігав з метою збуту, до 06 години 50 хвилин 19 лютого 2021 року.

Таким чином, ОСОБА_4 обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання з метою збуту особливо - небезпечних психотропних засобів, обіг яких заборонено та психотропних речовин, вчинене повторно.

14 липня 2021 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доводиться протоколом обшуку, протоколами допитів свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , висновками експерта, речовими доказами, іншими зібраними у ході досудового розслідування доказами.

У відповідності до ст. 12 КК України дане кримінальне правопорушення відноситься до тяжкого злочину.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, а тому існують ризики передбачені ст. 177 К1ІК України, а саме підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування, тобто не з`являтись на виклики слідчого, прокурора, суду, виїхати за межі Закарпатської області або ж за межі території України, як з метою переховування від органу досудового розслідування, впливати на свідків у даному кримінальному провадження, щоб останні змінили покази на його користь, які безпосередньо вплинуть на об`єктивне повне та всебічне дослідження всіх обставин кримінального правопорушення, а також перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином та існує ризик його протиправної поведінки, у зв`язку з чим особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт підозрюваного будуть недостатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання ризикам порівняно із тримання під вартою.

На даний час є необхідність у застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою забезпечення виконання ним покладених па нього процесуальних обов`язків, а також запобігання його спробам переховуватися від органів досудового розслідування, вчинити інше кримінальне правопорушення, виливати на свідків кримінального провадження.

Існування зазначених ризиків обґрунтовується встановленими фактичними обставинами кримінального правопорушення зокрема, з матеріалів досудового розслідування вбачається, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину.

Більше того, існує ризик того, що підозрюваний ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків даного кримінального правопорушення, без дозволу слідчого, прокурора та суду, може виїхати з місця постійного проживання, переховуючись при цьому від органів слідства, прокурора, суду та враховуючи те, що підозрюваний офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела доходу, не одружений, внаслідок чого не має соціальних чинників, які б прив`язували його до постійного місця проживання.

Вказані обставини свідчать про неможливість застосування особистого зобов`язання, особистої поруки та домашнього арешту, стосовно підозрюваного ОСОБА_4 так як такі ним дотримані не будуть.

В свою чергу майновий стан та відсутність будь яких відомостей про наявність ОСОБА_4 постійного місця роботи, позбавляють можливості обрати щодо останнього, запобіжний захід у вигляді застави.

На підставі викладеного та з метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 процесуальних обов`язків та запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також враховуючи, що підозрюваний ніде не працює, а також враховуючи, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, який відноситься до категорії тяжких просить застосувати до нього запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав. Зокрема прокурор зазначив, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину у сфері незаконного обігу наркотичних речовин за ч.2 ст. 307 КК України, відносно нього скеровано до суду два кримінальні провадження провадження за ч.2 ст. 307 КК України, ніде не працює, а відтак є ризики, що він може вчинити новий злочин або переховуватися від слідства чи суду.

Зазначив, що відносно пвдозрюваного застосувалися запобіжні заходи у виді застави і такі ним порушено, тому просив застосувати запобіжний захід без визначення застави

Захисник та підозрюваний в судовому засіданні висловились про безпідставність клопотання, недоведеність прокурором ризиків, передбачених ст. 177 КПК.

Зокрема захисник зазначив, що доводи прокурора про неможливість призначення як альтернати застави є безпідставними.

Крім того зазначив, що запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з електронним засобом контролю у повній мірі забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Заслухавши доводи прокурора та слідчого, які клопотання підтримали, підозрюваного та захисника, які просили у задоволенні клопотання відмовити, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, суд приходить до наступного висновку.

Слідчий суддя констатує, що клопотання про обрання запобіжного заходу подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає вимогам ст. ст. 183, 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.

Прокурор довів наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Указаний висновок підтверджується копією повідомлення ОСОБА_4 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, яка 14.07.2021 року з дотриманням положень ст. 278 КПК України йому вручена, протоколом обшуку, показаннями свідків ОСОБА_9 , та ОСОБА_8 , висновками експертизи № СЕ-19/107-21/1881-НЗПРАП від 27.04.2021 року та висновками експертизи № СЕ-19/107-21/1880-НЗПРАП від 14.04.2021 року (а.с.2-64).

Слідчий суддя також визнає доведеним обставинами про те, що існують передбачені ст. 177 КПК України ризики, зокрема, ризики того, що ОСОБА_4 перебуваючи на волі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, може переховуватись від органу досудового розслідування або суду, перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

З урахуванням доведеності вищенаведених ризиків, слідчий суддя вважає доведеним, що інші, більш м`які (особисте зобов`язання, особиста порука та домашній арешт), запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Слідчим суддею також враховується тяжкість вчиненого злочину: підозрюваний підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст. 307 КК України, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна, тобто у вчиненні тяжкого злочину. Дані про особу ОСОБА_4 не працюючий, не одружений, за місцем проживання характеризується посередньо. Крім того приймається до уваги, що підозрюваний не має постійного місця роботи, в пошуках заробітку може покинути місце проживання, не має стійких соціальних зв`язків, тобто не має чинників, які б прив`язували його до місця свого проживання.

Крім того судом приймається до уваги, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину у сфері обігу наркотичних засобів за ч.2 ст. 307 КК України і справи відносно нього перебувають на розгляді у суді, що свідчить про стійке небажання виправитись та продовження злочинної діяльності в сфері обігу наркотичнних засобів.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02. 2006, №3477-IV встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Пунктом «с» ч.1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

З врахуванням обставин провадження та долучених до матеріалів клопотання доказів, в тому числі документів, які свідчать про проведення першочергових необхідних слідчих дій, суд вважає підозру, яка повідомлена підозрюваному обґрунтованою, а долучені докази такими, що переконують неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила даний злочин.

Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

З огляду на викладене, для запобігання ризиків, які зазначені в клопотанні, слідчий суддя вважає, що застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу не гарантуватиме та не забезпечуватиме запобігання вказаним ризикам та виконанням підозрюваним процесуальних обов`язків, у зв`язку з чим заперечення сторони захисту слідчий суддя відхиляє.

Зокрема, слідчим суддею враховується те, що згідно рішення Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

У відповідності до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

При цьому, суд звертає увагу сторони захисту на те, що такі об`єктивні дані не повинні бути достатніми для засудження особи, апріорі, останні повинні лише об`єктивно зв`язувати певну особу з певним злочином для можливості застосування заходу забезпечення кримінального провадження при наявності реальних ризиків, а у разі ж не доведеності вини особи за наслідками судового розгляду, останній може бути виправданий судом, у тому числі, з урахуванням положень Конституції України.

Слідчий суддя вважає, що запобіжний захід у виді тримання під вартою з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості діянь, які інкримінуються підозрюваному, тяжкістю покарання, яке йому загрожує згідно санкції статті, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Окрім наявної обґрунтованої підозри, встановлені ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають, на даний час, можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу на більш м`який.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного слідчим суддею/судом, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено.

Доводи захисника про те, що його підзахисний раніше не судимий, судом приймаються до уваги, однак разом з тим, з урахуванням особи підозрюваного, який обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину у сфері обігу наркотичний засобів, відносно нього перебуває на розгляді справа за ч.2 ст. 307 КК України, характеризується негативно, що дає підстави для суду вважати, що менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Таким чином, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є співмірним існуючим ризикам, відповідає особі підозрюваного та тяжкості пред`явленого йому обвинувачення, зможе забезпечити виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків, а відтак є необхідним за даних обставин та відповідає характеру кримінального провадження та суспільному інтересу.

Застосовуючи такий вид запобіжного заходу, слідчий суддя виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованих кримінальних правопорушень.

За таких обставин, слідчий-суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, щодо підозрюваного слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначити йому розмір застави в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 183 КПК України, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

При визначені розміру застави, слідчий суддя враховує обставини кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, майновий та сімейний стан, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства і вважає доцільним визначити заставу, відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України, у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, яка зможе достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених кримінальним процесуальним законом України.

Згідно ч.4 ст. 183 КПК України Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Суд констатує, що зазначених обставин судом не встановлено, а відтак підстав не визначати підозрюваному застави у суду відсутні.

Таким чином, враховуючи встановлені обставин, правові підстави для визначення підозрюваному застави у мінімальному розмірі відсутні, оскільки такий розмір не зможе достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Керуючись ст. ст. 182, 183, 194 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів починаючи з 11.08.2021 року і до 09.10.2021 року включно.

Визначити підозрюваному ОСОБА_4 заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 181 600 гривень.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в цій ухвалі, протягом строку дії ухвали, тобто до 09.10.2021 року включно.

У разі внесення застави зобов`язати підозрюваного після звільнення з-під варти, прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу слідчого, прокурора, суду протягом дії запобіжного заходу у виді застави.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_4 у разі внесення застави, наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого із встановленою ним періодичністю;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні.

Визначити термін дії зазначених обов`язків до 09.10.2021 року включно.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і підлягає до негайного виконання органом досудового розслідування.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1