Справа № 308/5127/21
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

17.06.2021 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,
та учасників судового розгляду : прокурора ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/186/21, за апеляційною скаргою, яку подав прокурор ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :
Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 квітня 2021 року слідчому П`ятого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, повернуто клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби, а саме з 22:00 по 07:00 щодо підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянки України.

З матеріалів провадження убачається, що Старший слідчий П`ятого слідчого відділу (із дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні, внесеному 22.09.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000415, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 1 ст. 369 КК України, звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням, у якому просить застосувати щодо підозрюваної ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, а саме з 22:00 по 07:00 строком на два місяці.
Як убачається з ухвали, слідчий суддя, перевіривши доводи клопотання та дослідивши долучені до нього докази дійшов висновку, що клопотання слідчого підлягає поверненню з наступних підстав. В ухвалі вказується на те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 22.09.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000415, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України здійснюється П`ятим слідчим відділом (із дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові. В ухвалі слідчого судді зазначено, що чинний кримінальний процесуальний закон визначає органами досудового розслідування не службових осіб - слідчих цих органів досудового розслідування, - а відповідні державні установи - слідчі підрозділи та підрозділи детективів. Норми КПК України однозначно вказують на те, що клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження повинні розглядатись слідчими суддями місцевого суду, в межах юрисдикції якого знаходяться слідчі підрозділи відповідних правоохоронних органів. Отже, фактичне місцезнаходження структурного підрозділу не є визначальним фактором для вирішення питання щодо місця розгляду клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, оскільки територіальна підсудність повинна визначатись не за фактичним місцем розташування слідчого підрозділу, а за місцем знаходження (реєстрації) відповідного державного органу, який є юридичною особою та в складі якого знаходиться слідчий підрозділ. Так, відповідно до ухвали слідчого судді, матеріалами клопотання підтверджено, що досудове розслідування у кримінальному провадженні здійснюється п`ятим слідчим відділом (з дислокацією у місті Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, про що зазначено у Витягу з ЄРДР, що міститься в матеріалах клопотання. Відповідно до Організаційної структури Державного бюро розслідувань, затвердженого Указом Президента України від 05 лютого 2020 року № 41/2020, до складу Державного бюро розслідувань між іншим входить Територіальне управління, розташоване у місті Львові, що поширює свою діяльність на Волинську, Закарпатську, Івано-Франківську, Львівську, Тернопільську області. При цьому зазначена організаційна структура не містить відомостей про П`ятий слідчий відділ (із дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові. Як убачається зі змісту безкоштовного запиту з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, місцезнаходженням Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ідентифікаційний код 42334907, є Україна, 79008, Львівська область, місто Львів, вулиця Кривоноса, будинок 6. Зазначена юридична особа не має зареєстрованих у встановленому чинним законодавством порядку, відокремлених підрозділів, філій та представництв з місцем знаходження у місті Ужгород. Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження повинно подаватися до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, тобто за місцем знаходження (реєстрації) відповідного державного органу, який є юридичною особою та в складі якого знаходиться слідчий підрозділ, яким є: Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Львові, ідентифікаційний код 42334907, місцем знаходження якого, згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, є: Україна, 79008, Львівська область, місто Львів, вулиця Кривоноса, будинок 6. При цьому, зазначена юридична особа не має зареєстрованих у встановленому чинним законодавством порядку відокремлених підрозділів, філій та представництв з місцем знаходження у місті Ужгород. Отже, на переконання слідчого судді, клопотання не може бути подане за місцем знаходження П`ятого слідчого відділу (із дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові. Враховуючи викладене, слідчий суддя визнав, що дане клопотання не підлягає розгляду слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду.
В апеляційній скарзі прокурор, посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді, порушує питання про її скасування. Зазначає, що підставою для обрання підозрюваній ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є обґрунтована підозра у вчиненні нею злочину. На думку апелянта, при ухваленні рішення суд не врахував жодного доказу існування ризиків, які передбачені ст. 177 КПК України, зокрема те, що підозрювана ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, інших учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Тому, застосування запобіжного заходу про який клопоче слідчий забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваної. При цьому, в обґрунтування своєї позиції прокурор вказує, що клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби з 22:00 по 07:00 подано з дотриманням правил підсудності, тому підлягає розгляду слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області. Апелянт просить ухвалу скасувати, постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати щодо підозрюваної ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби з 22:00 по 07:00, а також покласти на підозрювану обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.
Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, пояснення учасників судового розгляду : прокурора ОСОБА_5 , який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Апеляційна скарга розглядається за відсутності ОСОБА_6 , неявка якої, з огляду на положення ст. 405 цього Кодексу, не перешкоджає її розгляду. При цьому береться до уваги, що: підозрювана ОСОБА_6 належним чином повідомлена про час та місце розгляду апеляційної скарги; від неї не надходило заяв чи клопотань про відкладення розгляду апеляційної скарги на інший день та відомостей про поважність причин її неявки.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З матеріалів судового провадження вбачається, що у провадженні 5 слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгородської області) ТУ ДБР, розташованого у м. Львові перебуває кримінальне провадження №0000415 відомості про кримінальне правопорушення в якому 22 вересня 2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч. 3 ст. 368 та ч. 1 ст. 369 КК України. Процесуальне керівництво здійснюється Закарпатською обласною прокуратурою. У цьому провадженні слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з 22:00 по 07:00 відносно підозрюваної ОСОБА_6 .

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 22 квітня 2021 року клопотання повернуто особі, яка його подала, з роз`ясненням права на звернення з таким клопотанням до слідчого судді, в межах територіальної підсудності якого знаходиться орган досудового розслідування. Свою ухвалу слідчий суддя мотивував тим, що клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження має подаватися до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, тобто за місцем знаходження (реєстрації) відповідного державного органу, який є юридичною особою та в складі якого знаходиться слідчий підрозділ, яким є: Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Львові, ідентифікаційний код 42334907, місцем знаходження якого згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є: Україна, 79008, Львівська область, місто Львів, вулиця Кривоноса, будинок 6.

Проте, колегія суддів не погоджується із висновками слідчого судді, виходячи з такого.

Встановлення правил підсудності має важливе значення для правильного функціонування судової системи, а також для виконання судами покладених на них завдань і визначення суду, компетентного здійснювати кримінальне провадження щодо конкретного кримінального правопорушення. Підсудність є ефективним засобом, який сприяє тому, щоб конкретна кримінальна справа розглядалася і вирішувалася судом законним, компетентним, незалежним і неупередженим, як того вимагають ст. 7 Загальної декларації прав людини та ч. 1 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права.

Важливість суворого дотримання правил про підсудність доводиться і практикою Європейського суду з прав людини, зокрема як порушення вимог п. 1 ст. 6 Конвенції ЄСПЛ розглядає порушення правил територіальної підсудності, внаслідок передання справи з одного суду до іншого без належного законного обґрунтування, незважаючи на наявність чітких підстав зміни територіальної підсудності, встановлених у КПК України (п. 98 рішення ЄСПЛ у справі «Фельдман проти України»).

За змістом пункту 18 частини 1статті 3 КПК України слідчим суддею є суддя суду першої чи апеляційної інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, визначеному цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно з пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенція) «кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на розгляд судом, встановленим законом». А відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

За допомогою правил про підсудність забезпечується також рівність всіх громадян перед законом і судом (ст. 24 Конституції України та ст. 10 КПК України). Будучи одним з проявів цієї конституційної засади, чітко встановлена законом підсудність набуває ознак суб`єктивного права людини на законного суддю, тобто права будь-якої людини знати наперед, який саме суд і в якому складі відповідно до закону правомочний здійснювати стосовно нього судове провадження, якщо така необхідність виникне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання; усі суб`єкти права власності рівні перед законом; права і свободи людини і громадянина захищаються судом; судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій її території; обов`язковість рішень суду є однією з основних засад судочинства (частина четверта статті 13, частина перша статті 55, частина п`ята статті 124, пункт 9 частини третьої статті 129).

Згідно з ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 132 КПК України клопотання про застосування на підставі ухвали слідчого судді заходів забезпечення кримінального провадження подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, якщо інше не передбачено пунктом 2 цієї частини.

Аналіз п. 1 ч. 2 ст. 132 КПК України вказує на те, що усі клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження подаються до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що здійснює відповідне розслідування. Підставою для визначення територіальної підсудності при розгляді клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження є постанова керівника відповідного органу досудового розслідування про створення слідчої групи, в якій визначено місце проведення досудового розслідування.

Положення п. 8 ч. 1 ст. 3, ч. 1 ст. 38 КПК України вказує, що органом досудового розслідування є :1) слідчі підрозділи: а) органів Національної поліції; б) органів безпеки; в) органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства; г) органів Державного бюро розслідувань; 2) підрозділи детективів, підрозділ внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України. При цьому органом досудового розслідування в конкретному кримінальному провадженні є структурний підрозділ, який фактично здійснює досудове розслідування. У випадку ж проведення досудового розслідування слідчою групою, клопотання щодо застосування заходів забезпечення кримінального провадження розглядаються слідчим суддею місцевого суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що здійснює відповідне розслідування.

Тобто, чинний кримінальний процесуальний закон визначає органами досудового розслідування не службових осіб слідчих цих органів досудового розслідування, а відповідні державні установи слідчі підрозділи та підрозділи детективів.

З матеріалів судового провадження вбачається, що досудове розслідування у кримінальному провадженні 0000415 відомості про кримінальне правопорушення в якому 22 вересня 2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч. 3 ст. 368 та ч. 1 ст. 369 КК України проводиться 5 слідчим відділом (із дислокацією в м. Ужгороді) ТУ ДБР, розташованого у м. Львові.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 9 Закону України «Про державне бюро розслідувань» систему Державного бюро розслідувань складають центральний апарат, територіальні управління, спеціальні підрозділи, навчальні заклади та науково-дослідні установи. У складі Державного бюро розслідувань діють слідчі, оперативні підрозділи, підрозділи внутрішнього контролю та інші підрозділи. Для забезпечення виконання завдань Державного бюро розслідувань утворюється територіальне управління, розташоване у місті Львові, що поширює свою діяльність на Волинську, Закарпатську, Івано-Франківську, Львівську, Тернопільську області.

Статтею 1 КПК України передбачено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно з ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу.

Отже, слідчий суддя, слідчий та прокурор мають керуватися виключно положеннями КПК України та нормативно-правовими актами, які йому не суперечать.

З матеріалів судового провадження також вбачається, що Наказом Державного бюро розслідувань від 20.10.2020 № 198 ДСК «Про затвердження змін до штатного розпису Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові на 2020 рік», внаслідок організаційно-штатних змін у структурі Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, з 01.03.2021 утворені слідчі відділи, в тому числі П`ятий слідчий відділ (з дислокацією у м. Ужгороді).

Наказом директора ТУ ДБР у місті Львові № 21-ОА від 26.04.2021 вказано вважати місцем фактичного розташування П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) ТУ ДБР у м. Львові наступну адресу вул. Собранецька, 145, м. Ужгород.

Таким чином, органом досудового розслідування в цьому кримінальному провадженні є не сам правоохоронний орган, до складу якого входить відповідний підрозділ (Національна поліція України, Служба безпеки України, Національне антикорупційне бюро України), а його підрозділ (управління, відділ), визначений у ч. 1 ст. 38 КПК України.

З урахуванням наведеного, клопотання підлягало розгляду слідчим суддею суду за місцем розташування саме органу або місця роботи посадової особи, яка звертається з відповідним клопотанням, оскільки територіальна підсудність визначається за місцем знаходження (реєстрації) відповідного органу досудового розслідування, який є юридичною особою та в складі якого знаходиться слідчий підрозділ.

За таких обставин, з огляду на те, що орган досудового розслідування, в провадженні якого перебуває вказане кримінальне провадження, знаходиться в межах територіальної юрисдикції Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, колегія суддів дійшла висновку про те, що клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу підлягає розгляду слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду.

Однак, слідчий суддя, не взявши до уваги вищенаведене, повернув клопотання слідчому, тобто прийняв рішення, яке не передбачено КПК України за наслідками розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу під час досудового розслідування. При цьому колегія суддів зазначає, що ст. 304 КПК України не передбачено повернення прокурору чи слідчому клопотання внесеного до суду з вказаних вище підстав.

Тому, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора про незаконність ухвали слідчого судді.

Відповідно до вимог статті 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Таким чином, колегія суддів вважає, що неухильне дотримання передбаченої законом процесуальної форми є неодмінною умовою повного, всебічного й об`єктивного дослідження обставин справи, встановлення істини в справі й прийняття правильного рішення. При цьому конкретне порушення кримінального процесуального закону може бути визнано апеляційною інстанцією істотним чи неістотним залежно від обставин кримінального провадження.

Підставами для скасування чи зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є такі порушення норм кримінального процесуального закону, які шляхом позбавлення чи обмеження гарантованих КПК України прав учасників кримінального провадження, недотримання процедури судочинства чи іншим шляхом вплинули чи могли вплинути на винесення законного, обґрунтованого та вмотивованого судового рішення.

Колегія суддів вважає, що вищевказані порушення слідчим суддею кримінального процесуального закону є істотними, оскільки торкаються прав та законних інтересів сторін кримінального провадження, перешкодили слідчому судді повно та всебічно розглянути клопотання слідчого і вплинуло на постановлення законного й обґрунтованого судового рішення, а тому ухвала слідчого судді підлягає скасуванню.

Отже, доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді знайшли своє підтвердження, що у свою чергу зумовлює її скасування.

Оскільки клопотання слідчого слідчим суддею не було розглянуто по суті, а розгляд клопотань даного виду віднесено виключно до компетенції слідчого судді, тому колегія суддів позбавлена можливості дати оцінку доводам клопотання, позаяк таку оцінку має дати слідчий суддя, що в свою чергу свідчить про необхідність призначення нового розгляду клопотання слідчим суддею суду першої інстанції, у зв`язку з чим, вимога апеляційної скарги прокурора про постановлення апеляційним судом нової ухвали, якою задовольнити клопотання та застосувати щодо підозрюваної ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, задоволенню не підлягає.

При новому розгляді клопотання слідчому судді необхідно ретельно перевірити його доводи, дотриматись вимог КПК України при його розгляді і, у залежності від здобутого, прийняти законне та обґрунтоване судове рішення, передбачене чинним кримінальним процесуальним законом.

При оцінці висновку слідчого судді про те, що постановлена ним ухвала не підлягає оскарженню, а також при прийнятті рішення про розгляд апеляційної скарги прокурора, апеляційний суд бере до уваги правовий висновок Верховного Суду України від 12.10.2017 у справі за заявою заступника Генерального прокурора про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 січня 2017 року та ухвали Апеляційного суду міста Києва від 30 червня 2016 року щодо ОСОБА_8 , відповідно до якого, у разі постановлення слідчим суддею ухвали, що не передбачена кримінальними процесуальними нормами, до яких відсилають положення частини третьої статті 309 КПК, суд апеляційної інстанції не вправі відмовити у перевірці її законності, посилаючись на приписи частини четвертої статті 399 КПК, а право на апеляційне оскарження такого судового рішення підлягає забезпеченню на підставі пункту 17 частини першої статті 7 та частини першої статті 24 КПК, які його гарантують, з огляду на положення частини шостої статті 9 КПК, яка встановлює, що у випадках, коли положення КПК не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 КПК.

За таких обставин, апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді як незаконна та необґрунтована скасуванню з призначенням нового розгляду погодженого прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих ТУ ДБР Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_9 клопотання старшого слідчого 5 СВ (із дислокацією у м. Ужгороді) ТУ ДБР, розташованого у м. Львові ОСОБА_10 слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду.

Керуючись ст. ст. 132, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ :
Апеляційну скаргу, яку подав прокурор ОСОБА_5 , задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 квітня 2021 року, якою повернуто слідчому П`ятого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львів, клопотання про застосування щодо підозрюваної за ч. 1 ст. 369 КК України ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з 22:00 по 07:00 строком на два місяці, - скасувати, призначивши новий розгляд клопотання слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: