Справа №459/684/18
Провадження № 1-кп/459/24/2021
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2021 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання
прокурора ОСОБА_2
обвинуваченого ОСОБА_3
захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5
потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Червонограді кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000888 від 09.12.2017 року про обвинувачення
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Червонограда Львівської області, громадянина України, з середньою- спеціальною освітою, раніше не судимого, не одруженого, працюючого водієм-експедитором ТзОВ «Агробізнес», зареєстрованого та проживаючого у АДРЕСА_1 , -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 08 грудня 2017 року приблизно о 19.20 год., керуючи автомобілем «ВАЗ 2108» з номерним знаком НОМЕР_1 , рухаючись ним автодорогою Р-15 сполученням «Жовква-Ковель» у напрямку до м. Ковель, при проїзді ділянки в районі 125 км., у м.Червонограді Львівської області, грубо порушив вимоги Р.1 п.п.1.5, 1.10 ( в частині значення терміну «безпечна швидкість», «дорожня обстановка», «небезпека для руху», п.п. 12.4 та 12.9 «б» ПДР, через неуважність до дорожньої обстановки та її змін, вів керований ним транспортний засіб зі швидкістю 66...69 км/год., що є перевищенням максимально допустимої швидкості руху у 60 км/год. в межах населеного пункту і таким чином позбавив себе можливості уникнути наїзду на пішоходів потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , котрі перетинали проїзну частину зліва на право по ходу руху до м. Ковель, застосувавши своєчасне екстрене гальмування з моменту виникнення небезпеки для руху, чим створив аварійну обстановку, що призвело до наїзду на даних пішоходів.
Внаслідок зазначених дій обвинуваченого потерпілому ОСОБА_7 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому кісток правої гомілки, забійної рани на чолі, перелом кіток гомілки відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я; рана - до легкого тілесного ушкодження.
Потерпілому ОСОБА_8 було спричинено відкриту черепно-мозкову травму, яка проявилась раною та садном в лобно-скроневій ділянці голови справа, крововиливом на внутрішній поверхні м`яких тканин голови у правій лобній ділянці, крововиливами під тверду мозкову оболонку в ділянці лівої тім`яної кістки, в м`які мозкові оболонки по конвекситальній поверхні у лобних і тім`яних частках головного мозку, лівої півкулі мозочка, в сіру речовину лівої потиличної частки головного мозку; тупої травми грудної кітки, яка проявилась крововиливом в м`язи грудей в ділянці правої ключиці і 1-4-го ребер справа, непрямими переломами правої ключиці і 3-ох ребер справа по двох анатомічних лініях із крововиливами в пристінкову плевру та міжреберні м`язи; перелому правої малогомілкової кістки з крововиливами в м`які тканини та м`язи; крововиливів в правій виличній ділянці, на лівому лікті; саден в правій виличній ділянці, над правою бровою, в правій лобно-тім`яній ділянці, в ділянці правого гомілково- стопневого суглобу, правого надпліччя, що призвело до його смерті.
Таким чином, ОСОБА_3 грубо порушив вимоги Правил дорожнього руху, що спричинило дорожньо - транспортну пригоду, внаслідок якої наступила смерть пішохода ОСОБА_8 , а ОСОБА_7 заподіяло середньої важкості тілесні ушкодження.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений вину свою у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю. Підтвердив, що 08 грудня 2017 року приблизно о 19.20 год. керував автомобілем «ВАЗ 2108» з номерним знаком НОМЕР_1 на автодорозі Р-15 сполученням «Жовква-Ковель» у напрямку до м. Ковель. При проїзді ділянки в районі 125 км., що проходить в м. Червонограді Львівської області його засліпив зустрічний автомобіль і він не помітив двох пішоходів, які переходили дорогу поблизу пішохідного переходу. Рухався зі швидкістю 60-70 км/год. Автомобіль був у справному стані. Не знав, що у нього не працювала права лампа ближнього світла. Дорога була слизька, пішохідний перехід не освітлювався і потерпілі переходили дорогу за 10 м до пішохідного переходу. Він намагався уникнути зіткнення. Алкоголю в той день не вживав. Після наїзду викликав швидку. Частково відшкодував збитки потерпілим. У вчиненому щиро кається. Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 визнає у повному обсязі.

Потерпілий ОСОБА_7 суду пояснив, що він з потерпілим ОСОБА_8 були співробітниками, разом працювали. 08 грудня 2017 року приблизно о 19 год. вони переходили дорогу напроти зупинки поблизу ШМУ та шахти №3 «Великомостівська» між пішохідними переходами. Побачили на дорозі транспортний засіб з одною фарою, думали, що це скутер. В результаті наїзду на них даного автомобіля він отримав тілесні ушкодження, лікувався стаціонарно пів року, лежав у лікарні. Від отриманих травм отримав другу групу інвалідності, втратив заробіток, так як не може працювати, отримує пенсію у розмірі 2000 грн.. Обвинувачений частково відшкодував йому збитки. Цивільний позов підтримав у повному обсязі. Просив суворо не карати обвинуваченого та не позбавляти волі.

Потерпілий ОСОБА_6 суду пояснив, що він є сином потерпілого ОСОБА_8 8 грудня 2017 року йому зателефонували і повідомили, що батька збив автомобіль, внаслідок чого він помер на місці ДТП. Страхова відшкодувала кошти на поховання і пам`ятник. Матеріальних претензій до обвинуваченого не ставить. Просив суворо не карати обвинуваченого та не позбавляти волі.

З протоколу огляду місця ДТП від 08.12.2017 , схеми та фототаблиці до нього встановлено, що місцем події є проїзна частина автодороги Р-15 сполученням «Жовква-Ковель» у напрямку до м. Ковель, ділянка в районі 125 км., що проходить в м. Червонограді Львівської області (а.с.140-158 т.1).

З постанови слідчого від 09.12.2017 встановлено, що автомобіль марки «ВАЗ 2108» з номерним знаком НОМЕР_1 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні (а.с.48 т.1).

Висновком експерта №1/804 від 10.01.2018 підтверджується, що на момент огляду робоча гальмівна система та система рульового управління автомобіля марки «ВАЗ 2108» з номерним знаком НОМЕР_1 знаходилась в працездатному стані та могла виконувати функції, передбачені конструкцією. Будь-яких технічних несправностей вказаної системи виявлено не було. Система зовнішнього освітлення автомобіля знаходилась в несправному стані через руйнування розсіювача та непрацездатну лампу блинього-дальнього світла передньої правої фари (а.с.16-165 т.1).

З висновку експерта №1/805 від 10.01.2018 встановлено, що наїзд автомобіля «ВАЗ 2108» реєстраційний номер НОМЕР_2 на пішоходів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відбувся на смузі руху в напрямку до м.Ковель (смуга руху автомобіля), на ділянці, що передує початку осипу уламків скла (див. схему до протоколу огляду місця події ДТП). Автомобіль контактував своєю передньою правою частиною (передня права фара та ін.) з групою предметів (тіло людини) і відносне пересування цих предметів проходило в напрямку спереду до заду по відношенню до його поздовжньої осі. Під час руху в юзовому стані автомобіль погасив частину дійсної швидкості в 66...69 км/год в залежності від коефіцієнту зчеплення коліс з дорожнім покриттям. Передня частина автомобіля в момент початку реагування його водієм на перешкоду для руху, знаходилась від початку слідів гальмування на мінімально можливій відстані 8-9 м в залежності від швидкості його руху (а.с.167-171 т.1).

Згідно із висновком судово-медичної експертизи №06/2018 у ОСОБА_7 було виявлено тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому кісток правої гомілки; забійної рани на чолі, які утворилися від контакту з тупими предметами, могли виникнути 08 грудня 2017 року під час дорожньо-транспортної пригоди та відносяться; перелом кісток гомілки - до тілесного ушкодження середньої тяжкості по ознаці тривалого розладу здоров`я; рана - до легкого тілесного ушкодження. . На момент контакту з виступаючими частини транспортного засобу він міг перебувати у вертикальному чи близькому до нього положенні та бути повернутою правою боковою поверхнею тіла до автомобіля (а.с.174-175 т.1).

Потерпілому ОСОБА_8 згідно із висновком судово-медичної експертизи №179/2017 було спричинено відкриту черепно-мозкову травму, яка проявилась раною та садном в лобно-скроневій ділянці голови справа, крововиливом на внутрішній поверхні м`яких тканин голови у правій лобній ділянці, крововиливами під тверду мозкову оболонку в ділянці лівої тім`яної кістки, в м`які мозкові оболонки по конвекситальній поверхні у лобних і тім`яних частках головного мозку, лівої півкулі мозочка, в сіру речовину лівої потиличної частки головного мозку; тупої травми грудної кітки, яка проявилась крововиливом в м`язи грудей в ділянці правої ключиці і 1-4-го ребер справа, непрямими переломами правої ключиці і 3-ох ребер справа по двох анатомічних лініях із крововиливами в пристінкову плевру та міжреберні м`язи; перелому правої малогомілкової кістки з крововиливами в м`які тканини та м`язи; крововиливів в правій виличній ділянці, на лівому лікті; саден в правій виличній ділянці, над правою бровою, в правій лобно-тім`яній ділянці, в ділянці правого гомілково- стопневого суглобу, правого надпліччя. Вказані тілесні ушкодження утворились від контакту з тупими предметами, до яких належать виступаючі частини транспортного засобу та могли виникнути внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Вказані тілесні ушкодження, виявлені при експертизі трупа ОСОБА_9 утворились в короткому проміжку часу в швидкій послідовності одне від одного. Відкрита черепно-мозкова травма, виявлена при судово-медичній експертизі трупа гр. ОСОБА_8 , відносяться до тяжкого тілесного ушкодження по ознаці небезпеки для життя в момент спричинення та перебуває в прямому причинному зв`язку з настанням смерті. Інші виявлені тілесні ушкодження в причинному зв`язку з настанням смерті не перебувають та відносяться: тупа травма грудної клітки, яка проявилась крововиливом в м`язи грудей справа, переломами правої ключиці і 3-ох ребер справа із крововиливами в пристінкову плевру та міжреберні м`язи, а також перелом правої малогомілкової кістки - до тілесного ушкодження середньої тяжкості по ознаці тривалого розладу здоров`я; крововиливи, садна - до легкого тілесного ушкодження. При судово-токсикологічній експертизі крові і сечі з трупа ОСОБА_8 , 1963р.н. виявлено етиловий спирт: в крові - 1,79% (проміле), в сечі - 2,38% (проміле). Вказана концентрація етанолу в крові відповідає алкогольному сп`янінню середнього ступеня (а.с.176-178 т.1).

З висновку експерта №45/2018 від 11.01.2018 встановлено, що у трупа ОСОБА_8 було виявлено розлиті крововиливи в м`якій оболонці головного мозку та мозочка з початковими реактивними змінами (а.с.181 т.1).

З висновків експерта №1681/2017-ім та №4398/2017-т встановлено, що кров від трупа ОСОБА_8 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0, та виявлено етиловий спирт в кількості : в крові 1,79% (проміле), в сечі 2,38% (проміле)(а.с.182-183,184 т.1).

З висновку експерта №1/189 від 23.02.2018 встановлено, що в даній дорожній ситуації водій ОСОБА_3 повинен був керуватись технічними вимогами п.12.3 та 12.4 ПДР. При умові застосування заходів до гальмування, з моменту початку реагування ним на небезпеку (перешкоду) для руху, при швидкості в 66...69 км/год., водій ОСОБА_3 не мав технічної можливості зупинитись до місця наїзду на пішоходів, однак при швидкості руху в 60 км/год. в нього була така можливість. При заданих слідством вихідних даних, швидкість руху автомобіля «ВАЗ 2108» реєстраційний номер НОМЕР_1 в 66...69 км/год відповідає умовам видимості елементів дороги. В даній дорожній ситуації дії не суперечили вимогам п.12.3 чинних Правил дорожнього руху України, однак не відповідали вимогам п.12.4 чинних Правил дорожнього руху України. З технічної точки зору, причиною настання даної дорожньо-транспортної пригоди стали не відповідаючи вимогам п.12.4 ПДР України дії водія ОСОБА_3 (а.с.186-189 т.1).

З висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 08.12.2017 встановлено, що ОСОБА_3 не перебував у стані сп`яніння (а.с.190 т1).

З протоколу проведення слідчого експерименту від 19.02.2018 з участю ОСОБА_3 та схеми до нього, встановлено, що ОСОБА_3 у присутності захисника та понятих на місці події показав, як відбувались події 08.12.2017 на автодорозі Р-15 сполученням «Жовква-Ковель» у напрямку до м. Ковель на ділянці в районі 125 км., що проходить в м. Червонограді Львівської області(а.с.191-195 т.1).

Пояснення обвинуваченого в тій частині, що він не мав можливості уникнути наїзду на потерпілих через те, що вони перетинали дорогу у невстановленому місці, суд до уваги прийняти не може, оскільки вони об`єктивно спростовуються показами потерпілого ОСОБА_7 , висновками експертиз.

Так, потерпілий ОСОБА_7 суду пояснив, що він був у полі зору обвинуваченого і жодних обмежень видимості в останнього не було. В автомобілі обвинуваченого не горіла одна права фара.
Висновком експерта №1/189 від 23.02.2018 встановлено, що дії обвинуваченого не відповідали вимогам п.12.4 чинних Правил дорожнього руху України, що з технічної точки зору стало причиною настання даної дорожньо-транспортної пригоди (а.с.186-189 т.1).Тому покази водія автомобіля стосовно обставин пригоди є технічно неспроможними і ОСОБА_3 при виконанні вимог п.12.4 ПДР мав технічну можливість уникнути наїзду на пішоходів.
Дослідивши всі обставини кримінального провадження, оцінюючи наведені вище докази в їх сукупності з точки зору належності, допустимості, достовірності, суд вважає, що вина обвинуваченого у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю поза розумним сумнівом.
Вина обвинуваченого в тому, що він вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_8 та потерпілому ОСОБА_7 середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч.2 ст.286 КК України.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому суд враховує тяжкість вчиненого ним злочину.

Щире каяття у вчиненому, часткове добровільне відшкодування завданих збитків потерпілому ОСОБА_7 , думку потерпілих не позбавляти обвинуваченого волі, як обставини, що суттєво пом`якшують покарання обвинуваченому.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Разом з тим суд враховує і особу обвинуваченого, що є людиною молодого віку, вперше судиться, позитивно характеризується за місцем проживання, працює, на обліках у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

Згідно із ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

З врахуванням наведених вище обставин в їх сукупності, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого та попередження учинення нових злочинів можливе без відбування ним покарання і його слід звільнити від відбування покарання з випробуванням, застосувавши ст.75 КК України.

Також суд вважає за необхідне застосовувати до обвинуваченого додаткове покарання позбавлення права керувати транспортними засобами, так як останній вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілого.

Вирішуючи вимоги за цивільним позовом потерпілого ОСОБА_7 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином (а.с.103-105, 131-133 т.1) суд дійшов висновку, що такі підлягають до задоволення з наступних підстав.

Потерпілий ОСОБА_7 з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог просить стягнути з відповідача обвинуваченого ОСОБА_3 матеріальну шкоду за придбання ліків у розмірі 46771,50 грн., моральну шкоду у розмірі 200000 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 5000 грн..

Обвинувачений позовні вимоги визнав. Вказав, що на даний час відшкодував 14000 грн..

Відповідно ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

В силу ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Судом встановлено, що неправомірними діями обвинуваченого позивачу потерпілому ОСОБА_7 була завдана матеріальна шкода, яка полягає у витратах на придбання лікарських засобів та матеріалів медичного призначення у сумі 46771,50 грн., що підтверджується медичними документами та чеками, які містяться у матеріалах справи. З даної суми обвинуваченим було відшкодовано 14000 грн. на лікування потерпілого, що не оспорювалось потерпілим ОСОБА_7 в судовому засіданні.

Тому з обвинуваченого слід стягнути кошти у сумі 46771,50 14000 = 32771,50 грн. на відшкодування витрат, пов`язаних з лікуванням потерпілого.

Крім того, згідно із п.1 ч.2 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, що полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я . Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.
Потерпілий ОСОБА_7 внаслідок дій обвинуваченого переніс сильний фізичний біль, психологічний стрес, у нього відбулось погіршення стану здоров`я, переніс операцію, тривалий час перебував на лікуванні, не міг пересуватись, що вимагало від нього затрачати додаткові зусилля щодо організації свого побуту, відновлення життєвих зв`язків. Крім того втратив працездатність, є інвалідом ІІ групи.

З урахуванням глибини понесених моральних страждань, виходячи із засад розумності та справедливості, суд вважає, що з обвинуваченого у користь потерпілого слід стягнути моральну шкоду у розмірі 200 000 грн..

Зазначений розмір моральної шкоди буде співрозмірним із понесеними моральними стражданнями потерпілого. Крім того, обвинувачений не заперечив щодо даного розміру моральної шкоди.

Згідно із ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, в тому числі витрати на професійну правничу допомогу покладаються у разі задоволення позову - на відповідача та стягуються в порядку, визначеному ст.137 ЦПК України .

Відповідно до ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Позивач потерпілий ОСОБА_7 стверджує, що поніс витрати на правову допомогу у сумі 5000 грн. На підтвердження розміру таких витрат надав договір №651/8 від 07.03.2019, опис, квитанцію, копію свідоцтва та ордера адвоката (а.с.115-119).

Виходячи з принципу обґрунтованості та пропорційності розміру судових витрат до предмета спору, співмірності розміру судових витрат зі складністю справи та наданих адвокатом послуг, часом, витраченим адвокатом на надання відповідних послуг, обсягом наданих послуг, значенням справи для сторони, а також визнання відповідачем розміру судових витрат, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на корить позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 , визнати винним за ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Застосувати до ОСОБА_3 ст.75 КК України та звільнити його від відбування призначеного в частині основного покарання, якщо він протягом іспитового строку 3 (три) роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_7 матеріальну шкоду за придбання ліків у розмірі 32771,50 грн., моральну шкоду у розмірі 200000 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 5000 грн..

Стягнути з ОСОБА_3 в користь держави витрати на проведення експертизу у розмірі 4147 грн. (а.с.45,46,47 т.1) .
Після набрання вироком законної сили речові докази по справі, що є письмовими документами та цифровими дисками, відповідно до ст.100 КПК України залишити при матеріалах кримінального провадження.

Після набрання вироком законної сили скасувати арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді на автомобіль «ВАЗ 2108» р.н. НОМЕР_1 .
Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Червоноградський міський суд Львівської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий: ОСОБА_1