Справа № 206/2837/21
Провадження № 1-кп/206/195/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" липня 2021 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючий, суддя ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.06.2021 року за № 0000108 за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, маючого середню освіту, неодруженого, не маючого на утриманні малолітніх дітей та непрацездатних осіб, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 185 КК України,-
в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 , 09.06.2021, приблизно о 14 год. 40 хв., знаходячись біля приміщення ангару непарної гірки залізничної станції Нижньодніпровськ-Вузол РФ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » АТ «Українська залізниця» у м. Дніпро Дніпропетровської області, побачив на землі чавунний кронштейн щоглового світлофору та п`ять хомутів для кріплення кронштейну. В цей час у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме: чавунного кронштейна щоглового світлофору та п`яти хомутів для кріплення кронштейну, які він визначив, як об`єкти свого злочинного посягання.
Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , в той же день, тобто 09.06.2021, приблизно о 14 год. 50 хв., діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та він діє таємно, поклав до заздалегідь заготовленого мішку, який був при ньому, чавунний кронштейн щоглового світлофору та п`ять хомутів для кріплення кронштейну, після чого покинув місце вчинення кримінального правопорушення та пройшовши приблизно 300 метрів у бік ж/м Північний у м. Дніпро, біля залізничної колії «Ігренського парку» був виявлений працівниками воєнізованої охорони на залізниці станції Нижньодніпровськ- Вузол РФ «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця», виконавши всі необхідні дії, які вважав необхідними для доведення правопорушення до кінця, але правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.
Своїми умисними діями, що виразились у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/104-21/19723-ТВ від 25.06.2021 спричинив структурному підрозділу «Дистанція сигналізації та зв`язку Нижньодніпровськ-Вузол» РФ «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця» матеріальну шкоду на загальну суму 293 гривень 80 копійок (двісті дев`яносто три гривні вісімдесят копійок).
Умисні дії ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виразились у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), кваліфікується за ознаками проступку передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.
В обвинувальному акті прокурором зазначено клопотання, в якому просить розглянути кримінальне провадження щодо обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України у спрощеному порядку без проведення судового розгляду у судовому засіданні.
Обвинувачений ОСОБА_3 , надав письмову заяву, складену у присутності захисника-адвоката ОСОБА_4 , в якій зазначає, що свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, беззаперечно визнає в повному обсязі, вважає, що досудовим розслідуванням обставини вчинення кримінального правопорушення встановлені в повному обсязі.
Також, у вказаній заяві зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Представник потерпілого ОСОБА_5 надав письмову заяву, в якій вказує, що він ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302, ст. ст. 381, 382 КПК України та надає згоду на розгляд обвинувального акту відносно ОСОБА_3 у спрощеному провадженні, вважає, що досудовим розслідуванням обставини вчинення кримінального проступку встановлені в повному обсязі та їх не оспорює.
Враховуючи викладене, та те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, заяву ОСОБА_3 , в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згодний з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням його та клопотання інших учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.
Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, і не може автоматично вважатись порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
При цьому, у відповідності до частини 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Суд вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, вважає, доведеною винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, а саме закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
У відповідності до частини 2 ст. 382 КПК України у вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення, які підтверджують обставини, встановлені судом.
ОСОБА_3 в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.
Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт скоєння ОСОБА_3 кримінального проступку, дії обвинуваченого, суд кваліфікує за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України.
Частиною 1 ст. 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , у відповідності до вимог ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 у відповідності до вимог ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Крім того суд враховує, що ОСОБА_3 раніше не судимий (т.1 а.п.82), в реєстрі осіб з наркологічними захворюваннями не знаходиться (т. 1 а.п. 79).
Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, стан його здоров`я, матеріальне становище, суд вважає за можливе у даному випадку призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України у виді громадських робіт строком вісімдесят годин.

Суд вважає, що саме таке покарання є дійсно необхідним і достатнім для виправлення винного та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, відповідно до передбачених статтею 65 КК України загальних засад призначення покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, не обирався.

Крім того, з обвинуваченого ОСОБА_3 підлягають стягненню витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи відповідно до ст. 124 КПК України.

Питання речових доказів суд, враховуючи їх повернення потерпілому на відповідальне зберігання до вирішення питання по суті, вирішує у відповідності з вимогами ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 374-376, 381, 382, 394-395, 100,124 Кримінального процесуального кодексу України, суд
у х в а л и в
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт строком вісімдесят годин.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи №СЕ-19/104-21/19723-ТВ від 25.06.2021 року у розмірі 1372 (одна тисяча триста сімдесят дві) гривні 96 коп., реквізити: отримувач: УК у Чечел.р.м.Дніпра/Чечел.р/24060300; ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); UA5004008; найменування коду класифікації доходів бюджету: 24060300; найменування коду класифікації доходів бюджету: інші надходження; призначення платежу: за експертизу №СЕ-19/104-21/19723-ТВ від 25.06.2021 (т.1 а.п.40).

Речові докази: чавунний кронштейн щоглового світлофору та п`ять хомутів для кріплення кронштейну залишити потерпілому СП «Дистанція сигналізації та зв`язку Нижньодніпровськ-Вузол» РФ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » АТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом 30 днів з дня його отримання.
У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
Суддя ОСОБА_1