Справа № 159/7063/19 Провадження №11-кп/802/286/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:в порядку КПК України Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2021 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
засудженого ОСОБА_6 (в режимі відеоконференцзв`язку),
захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 29 грудня 2020 року,

В С Т А Н О В И В:

Даною ухвалою повернуто заяву засудженого ОСОБА_6 про перегляд судових рішень щодо нього за нововиявленими обставинами разом з усіма доданими до неї матеріалами.
Роз`яснено засудженому ОСОБА_6 його право на звернення з клопотанням про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання до місцевого суду в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.
Своє рішення суд мотивував тим, що засудженим ОСОБА_6 не усунуто недоліків заяви та не виконано вимог ухвали від 27 листопада 2020 року, якою заяву засудженого ОСОБА_6 було залишено без руху, яка в установлений судом строк не виконана засудженим, який був попереджений про наслідки невиконання такої ухвали, а у письмовій заяві від 29 грудня 2020 року ним не зазначено будь-яких нових обставин, ніж ті, що зазначені у його попередній заяві.
У своїй апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 оскаржує дану ухвалу як незаконну, необґрунтовану, невмотивовану. Посилається, на те, що він у поданій ним заяві від 18.12.2020 року, зареєстрованій судом 29 грудня 2020 року усунув недоліки, зазначені в ухвалі Ковельського міськрайонного суду від 27 листопада 2020 року, та навів переконливі мотиви чому обставини, на які він посилається є нововиявленими. У зв`язку з цим, просить ухвалу скасувати та постановити нову, в якій зарахувати строк попереднього ув`язнення з 07.09.2016 року по 25.12.2016 року у строк покарання.
Прокурор будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце розгляду провадження в судове засідання не з`явився. Про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду до апеляційного суду не подавав.
Заслухавши доповідача, який доповів суть ухвали суду, засудженого, який виступив щодо задоволення своєї апеляційної скарги, захисника, який підтримав скаргу засудженого, дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.
Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 28.12.2019 року повернуто ОСОБА_6 його клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання, та роз`яснено, що він вправі подати це клопотання до суду, який ухвалив вирок щодо нього.
Ухвалою Волинського апеляційного суду від 23.04.2020 року, було змінено вищевказану ухвалу, та зазначено, що клопотання засудженого ОСОБА_6 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання має розглядатись місцевим судом в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.
Засуджений ОСОБА_6 у поданій ним заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами від 01.05.2020 року, яка була адресована до Апеляційного суду Волинської області та зареєстрована в Ковельському міськрайонного суді Волинської області 21.05.2020 року, просив Волинський апеляційний суд скасувати ухвалу Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 28.12.2019 року та ухвалу Волинського апеляційного суду від 23.04.2020 року та постановити нову ухвалу, в якій зарахувати строк попереднього ув`язнення з 07.09.2016 року по 25.12.2016 року у строк покарання.
Як підставою для такого скасування засуджений ОСОБА_6 вказував на те, що 20 травня 2020 року Рада Європи та Європейський комітет по попередженню катувань та нелюдського чи принижуючого гідність поводження чи покарання надала державам-співучасникам міжнародних договорів зібрання правил поводження з особами, що знаходяться в умовах неволі, в контексті пандемії коронавірусної інфекції (COVID-19), виконання яких є обов`язковим, зокрема, для судів (п. 2.3), наголошено про зменшення термінів тюремного ув`язнення та альтернативу досудового утримання під вартою, в першу чергу до осіб, що знаходяться у групі ризику люди похилого віку та такі, які мають раніше набуті захворювання.
Як свідчать матеріали провадження, ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 27 листопада 2020 року заяву засудженого ОСОБА_6 про перегляд судових рішень щодо нього за нововиявленими обставинами залишено без руху з мотивів, що засудженим не наведено будь-яких нових обставин, що могли вплинути на судове рішення, і не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, а недоліки, вказані йому ухвалою, які стосувались вимог подання заяви про перегляд ухвали за новововиявленими обставинами, не усунув.
У зв`язку з тим, що недоліки в п`ятнадцятиденний строк усунуті не були, судом мотивованою ухвалою повернуто заяву ОСОБА_6 .
З таким рішенням суду першої інстанції апеляційний суд погоджується, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 459 КПК України, судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами. Перелік обставин, які визначаються нововиявленими, визначений частиною другою зазначеної статті.
Згідно з ст. 462 КПК України, заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами повинна відповідати ряду формальних вимог, у тому числі містити вказівку на обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду, а також обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин.
Як вбачається зі змісту заяви засудженого ОСОБА_6 , зареєстрованої Ковельським міськрайонним судом 29 грудня 2020 року (а.с. 72-73), поданої на виконання ухвали Ковельського міськрайонного суду від 27 листопада 2020 року, заявник, як на обставини, які він вважає нововиявленими наводить ті факти, що вже неодноразово були предметами судового розгляду по суті Ковельським міськрайонним судом Волинської області, які не можна визнати нововиявленими в розумінні ч. 2 ст. 459 КПКУкраїни.
Таким чином, ОСОБА_6 у своїй заяві не виконав вимоги ст. ст. 459,462 КПК України, не зазначив обставин, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою під час судового розгляду, не навів обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують факт наявності нововиявлених обставин у своїй заяві, поданій до суду, а тому суд першої інстанції обґрунтовано повернув заяву засудженого.
На підставі викладеного, керуючись ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд
У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 29 грудня 2020 року без змін.

Головуючий

Судді