Справа № 589/415/21
Провадження № 1-кс/589/190/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 лютого 2021 року

Слідчий суддя Шосткинського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

скаржника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Шосткинського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 від 30.04.2020р. про закриття кримінального провадження №0000316, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на постанову слідчого Шосткинського відділу поліції ГУНП у Сумській області ОСОБА_4 від 30.04.2020р. про закриття кримінального провадження № 0000316 за ч. 1 ст. 125 КК України.

Обґрунтовуючи вимоги скарги, зазначив, що вказана постанова винесена безпідставно, з порушенням вимог КПК України, без всебічного, повного та неупередженого встановлення обставин кримінального провадження, зокрема не була проведена судова медична експертиза тілесних ушкоджень, допити малолітньої потерпілої ОСОБА_5 та заявника, не проведені заходи щодо встановлення свідків та очевидців кримінального правопорушення. Крім того, законним представником малолітньої ОСОБА_5 залучено її матір ОСОБА_6 , при цьому остання співмешкає з ОСОБА_7 , на якого заявник вказує як на особу, причетну до вчинення кримінального правопорушення, досудове розслідування якого здійснюється в межах кримінального провадження № 0000316.

В судовому засіданні заявник підтримав вимоги скарги з підстав, викладених у ній, та просив її задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про дату та місце його проведення повідомлявся належним чином. Будь-яких заяв чи клопотань до суду не надав.

Заслухавши заявника, перевіривши доводи скарги, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя встановив наступне.

Постановою слідчого Шосткинського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 від 30.04.2020р. закрито кримінальне провадження № 0000316 за ч. 1 ст. 125 КК України.

Обґрунтовуючи своє рішення, слідчий зазначив, що під час досудового розслідування доказів, які б підтвердили, що малолітній ОСОБА_5 було спричинено тілесні ушкодження не встановлено. Також слідчий зазначив, що не встановлено достатньо доказів для доведення винуватості ОСОБА_7 і вичерпані всі можливості їх отримати. При цьому, кримінальне провадження закрито за відсутністю складу кримінального правопорушення.

Оцінюючи постанову слідчого на предмет її законності, вмотивованості та обґрунтованості, слідчий суддя, виходить з наступного.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст. ст. 2, 284 КПК України).

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи (ст. 110 КПК України).

Як вбачається з постанови слідчого, останнім вищезазначені вимоги закону не дотримано.

Згідно з витягом з ЄРДР, ухвалою слідчого судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 06.03.2020р. (провадження № 1-кс/589/364/20), матеріалів кримінального провадження, в межах вказаного кримінального провадження здійснювалося досудове розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, за фактом завдання в лютому - березні 2020р. тілесних ушкоджень малолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Як вказано у ч.1 ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

У відповідності до ч. 4 ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів кримінального провадження після повідомлення про кримінальне правопорушення слідчим не було ані проведенно освідування потерпілої в порядку ст. 241 КПК України, ані призначено і проведено експертизу відповідно до положень ст. 242 КПК України для встановлення тяжкості та характеру тілесних ушкоджень (хоча б і на підставі медичної документації), проведення якої при здійсненні досудового рослідування кримінальних правопорушень проти здоров`я людини є обов`язковим, оскільки в силу вимог ч. 2 ст. 242 КПК України слідчий або прокурор зобов`язаний звернутися до експерта для проведення експертизи в такому випадку. Тобто слідчим не отримано даних щодо відсутності наявності тілесних ушкоджень від осіб, уповноважених на їх надання.

Між тим, у своїй постанові слідчий вказав, що доказів, які б підтвердили спричинення малолітній ОСОБА_8 тілесних ушкоджень не встановлено, в основу цих висновків поклавши пояснення законного представника потерпілої мати ОСОБА_6 та особи, на яку заявник вказує як на причетного до даного кримінального правопорушення, ОСОБА_7 .

Так, законний представник потерпілої в ході допиту 26.04.2020р. пояснила, що вона проживає разом зі співмешканцем ОСОБА_7 (з вересня 2019 року) та своєю донькою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначає, що ОСОБА_7 добре ладнає з її донькою, допомагає у вихованні та відноситься як до своєї рідної дитини, при цьому представнику не відомі випадки коли ОСОБА_7 ображав її доньку та остання з цього приводу їй не скаржилась. Також в ході свого допиту ОСОБА_6 просила закрити дане кримінальне провадження, оскільки факту побиття її доньки не було, а також не залучати останню до проведення слідчих дій, оскільки це може травмувати її психіку.

Крім того, допитаний 23.03.2020р. в якості свідка ОСОБА_7 пояснив, що він з вересня 2019 року співмешкає з ОСОБА_6 та її донькою ОСОБА_8 . Зазначає, що з дитиною він підтримує гарні відносини, відноситься до неї як до рідної доньки, піклується про неї. За словами свідка, 10-11 березня 2020 року йому стало відомо, що біологічний батько дитини ОСОБА_3 звернувся в поліцію з заявою, за змістом якої зазначив, що свідок вдарив його доньку рушником. При цьому свідок стверджує, що такі обставини не відповідають дійсності та він ніколи не спричиняв будь-яких тілесних ушкоджень доньці своєї співмешканки.

На підставі вказаного слідчий дійшов висновку, що ОСОБА_7 не причетний до даного кримінального правопорушення, а доказів спричинення малолітній ОСОБА_5 тілесних ушкоджень не встановлено.

Разом з тим, заявник, який є батьком потерпілої, та сама малолітня дитина за даним фактом допитані не були. У постанові не наведено, чому слідчий, не здобувши покази самої потерпілої та заявника (який до речі є батьком малолітньої потерпілої) в цій частині, в повній мірі покладається на покази свідка та законного представника потерпілої ОСОБА_6 , не перевіряючи їх іншими доказами.

Вказане, в свою чергу, також свідчить про неповноту досудового розслідування.

Одночасно слід зазначити, що згідно зі ст. 284 КПК України, кримінальне провадження може бути закрито як в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, так і в разі, якщо не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати.

Вказані підстави є самостійними підставами для закриття кримінального провадження та взаємовиключними.

Проте, в постанові слідчий послався одночасно на дві підстави для закриття кримінального провадження, що є не припустимим.

Така конструкція в межах одного кримінального провадження допускається лише щодо окремого злочинного діяння, щодо якого проводилося досудове розслідування і в такому випадку, слідчий повинен зазначити кримінальне провадження щодо розслідування якого кримінального правопорушення закривається за відсутністю його складу, а щодо якого в зв`язку з невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи і вичерпанням можливості їх отримати.

Вказані недоліки, допущені при здійсненні досудового розслідування, на думку слідчого судді, призвели до передчасного прийняття слідчим рішення про закриття кримінального провадження, а також суперечливого висновку про непричетність ОСОБА_7 до кримінального правопорушення та недоведеність спричинення потерпілій тілесних ушкоджень.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження є необґрунтованою, винесена без всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, які згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та надання їм належної правової оцінки, а зміст оскаржуваної постанови не відповідає вимогам ст. 110 КПК України.

З урахуванням викладеного слідчий суддя вважає необхідним це рішення скасувати.

Керуючись ст. ст. 9, 303-307, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Скасувати постанову слідчого Шосткинського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 від 30 квітня 2020 року про закриття кримінального провадження №0000316.

Матеріали кримінального провадження повернути до Шосткинського РУП ГУНП в Сумській області для проведення досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області ОСОБА_1