Дата документу 24.02.2021 Справа № 326/961/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 326/961/20 Слідчий суддя ОСОБА_1
Провадж. №11-сс/807/205/21 Доповідач 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

колегія суддів судової палати у кримінальних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8

розглянула 24 лютого 2021року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі матеріали справи за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької областівід 8 лютого 2021 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердянськ Запорізької області, громадяниау України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 15, п. 5, п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України,

Як вбачається з матеріалів провадження, органами досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 15, п. 5, п. 6 ч. 2 ст. 115КК Україниза наступних обставин.

Так, в липні 2020 року у ОСОБА_8 виник умисел на вчинення умисного вбивства ОСОБА_10 шляхом підриву гранати. При підготовці до вчинення злочину у невстановлений досудовим розслідуванням час задля реалізації свого злочинного наміру, спрямованого на вбивство ОСОБА_10 , ОСОБА_8 за невстановлених обставин та у невстановленому місці, діючи умисно, придбав бойову ручну оборонну осколкову гранату Ф-1, яку незаконного зберігав у невстановленому місці до 21 липня 2020 року.
В подальшому ОСОБА_8 , достовірно знаючи про режим роботи складського приміщення АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_10 , хронометраж його робочого дня та звички потерпілого, а саме те, що приблизно з 11:00 години по 19:00 годину двері вказаного складського приміщення зачинені, а біля нього в цей час відсутні потерпілий, працівники СФГ «Стойчев І.В.» та інші сторонні особи, які б могли завадити вчиненню злочину, знаючи, що кожного дня у проміжок часу між 19:00 годиною та 20:00 годиною саме ОСОБА_10 відчиняє двері вищевказаного складського приміщення, щоб нагодувати худобу, яка там утримується, 21.07.2020 р. у денний час прийшов до складського приміщення АДРЕСА_3 .
Після чого ОСОБА_8 , скориставшись відсутністю власника складського приміщення, працівників СФГ «Стойчев І.В.» та інших сторонніх осіб, які б могли завадити вчиненню злочину, через відсутнє скло віконного пройому проник до вищевказаного складського приміщення.
Далі реалізуючи до кінця свій злочинний намір, направлений на умисне вбивство ОСОБА_10 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, використовуючи бойову ручну оборонну осколкову гранату Ф-1 та побутову металеву проволоку для кріплення гранати, в якості датчика цілі закріпив гранату з внутрішньої сторони вхідних воріт до складського приміщення, після чого покинув його.
З урахуванням того, що під час вибуху гранати біля складського приміщення крім потерпілого могли знаходитись інші працівники СФГ «Стойчев І.В.» та внаслідок вибуху також отримати тілесні ушкодження, обраний ОСОБА_8 спосіб вчинення вбивства застосування ручної оборонної осколкової гранати Ф-1 є небезпечним для життя багатьох осіб.
21.07.2020 р. приблизно о 19.30 годині ОСОБА_10 , перебуваючи біля вказаного складського приміщення, відчинив вхідні двері, чим привів у дію встановлений на них саморобний вибуховий пристрій, внаслідок чого стався вибух і ОСОБА_10 отримав згідно висновку судово-медичної експертизи № 303 від 19.08.2020 р. тілесні ушкодження у вигляді політравми, вибухової травми, чисельних осколкових поранень черевної порожнини з пошкодженням тонкого кишечнику, травматичної ампутації правої стопи, відкритого осколкового переламу правої гомілки зі зміщенням, чисельних осколкових поранень обличчя, верхніх та нижніх кінцівок, тулубу, анемії тяжкого ступеню, травматичного шоку.
Тим самим ОСОБА_8 виконав усі дії, які вважав необхідними для вбивства ОСОБА_10 , однак смерть потерпілого не настала з причин, які не залежали від його волі, оскільки ОСОБА_10 було своєчасно доставлено до медичного закладу та надано медичну допомогу.
8 лютого 2021 року ОСОБА_8 було вручено письмове повідомлення про підозру у кримінальному провадженні 0000265 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 15, п.5, п.6 ч. 2 ст. 115 КК України.
Слідчий звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 15, п.5, п.6 ч. 2 ст. 115 КК України. В клопотанні вказує на наявність обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_8 та ризиків щодо переховування від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Задовольняючи клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя вважав встановленим та доведеним наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 вказаного кримінального правопорушення, та прокурором доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам,передбачених п.п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_9 , вказує, що хвала слідчого судді є не обґрунтованою, не вмотивованою, не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, в зв`язку з чим підлягає скасуванню. Так, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що підозра у вчиненні злочину ОСОБА_8 є обґрунтованою, оскільки зібрані слідством докази не підтверджують його причетності до цього злочину. Вказує, що ризик можливого переховування від органів досудового

розслідування та суду відсутній, а будь-які припущення слідчого є хибними та не

підтверджені матеріалами справи. Так, підозрюваному було повідомлено про підозру 08.02.2021 року, тобто майже через півроку з дня вчинення злочину і протягом цього часу останній не втік, не переховувався, добровільно з`являвся до органів слідства для прийняття участі у слідчих діях, добровільно надавав свої біологічні зразки, продовжував проживати із своєю сім`єю за місцем постійного мешкання. Що стосується впливу на учасників провадження, то в цьому також не має сенсу, оскільки свідки та потерпілий були допитані слідчим, при цьому свідки попереджені про кримінальну відповідальність щодо неправдивих показів. Сторона захисту звертає увагу на особу підозрюваного ОСОБА_8 , який має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, проживає разом з родиною - дружиною та дітьми, з 2004 року зареєстрований, як фізична особа-підприємець, є фермером, отримує прибуток, сплачує податки, для забезпечення дітей йому потрібні гроші, а у випадку застосування до нього заходів тримання під вартою, діти будуть позбавлені можливості отримувати допомогу. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, обрати ОСОБА_8 інший більш м`який, ніж тримання під вартою, запобіжний захід.

Позиції учасників судового провадження.
Захисник та підозрюваний підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Прокурор висловив заперечення вимогам апеляційної скарги.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

В силу ст. ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Перевіряючи доводи сторони захисту, що зібрані слідством докази не підтверджують причетність ОСОБА_8 до вчиненого злочину, судова колегія виходить з наступного.

Так, висновок слідчого судді щодо обґрунтованості висунутої відносно ОСОБА_8 підозри підтверджуються наданими доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 21.07.2020, а саме приміщення складу АДРЕСА_3 та прилеглої до нього території, протоколом огляду автомобілю SANGYONG CORANDO D20T д/н НОМЕР_1 , від 22.07.2020, висновком судово-медичної експертизи потерпілого ОСОБА_10 № 303 від 19.08.2020; висновком судової вибухо-технічної експертизи № 12-47 від 30.07.2020, з якого вбачається, що бойова ручна оборонна осколкова граната Ф-1 промислового виготовлення відноситься до бойових припасів; висновок судової молекулярно-генетичної експертизи № СЕ/109/12/2-336МГ/20 від 09.10.2020; висновком судової молекулярно-генетичної експертизи № СЕ-19/108-21/887-Б від 02.02.2021; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 від 29.12.2020 р., який пояснив, що єдиним, кому була вигідна його смерть, є ОСОБА_11 , який був винен йому велику грошову суму; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 12.09.2020; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 22.07.2020; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 10.04.2020; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 .

Сукупність цих доказів на початковій стадії досудового розслідування дає підстави вважати, що причетність ОСОБА_8 до вчинення вказаного кримінального правопорушення є вірогідною та на противагу доводам захисника, з огляду на виявлену на окремій специфічній частині вилученого в ході огляду місця події речового доказу генетичну ознаку підозрюваного, не можна визнати вочевидь необґрунтованою.

При цьому, судова колегія бере до уваги і позицію Європейського суду з прав людини, викладену у рішеннях, які є частиною національного законодавства України та джерелом доказів у відповідності до ст.ст.1, 8 і 9 КПК України, ст.9 Конституції України та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Як вбачається з рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 р. «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчините правопорушення».

В іншому своєму рішенні Суд наголосив (справа «Чеботарь проти Молдови» від 13.02.2008 р.), що «для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданим у відповідності до ст.5 п.1 (с), поліція не повинна мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ані в момент арешту, ані під час перебування заявника під вартою. Так само не обов`язково, щоб затриманій особі в подальшому було пред`явлено обвинувачення або ця особа постала перед судом. Метою попереднього утримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яка повинна підтвердити або розвіяти підозри, що є підставою для затримання. При цьому, обґрунтована підозра є важливою гарантією від свавільного тримання під вартою або затримання особи».

Крім того, зазначені обставини підлягають обов`язковому встановленню як під час досудового розслідування, так і при судовому розгляді провадження.

На даній початковій стадії досудового розслідування, виходячи із аналізу наданих слідством доказів, колегія суддів погоджується із висновком слідчого судді про доведеність обґрунтованої підозри, висунутої ОСОБА_8 .

А тому, доводи сторони захисту з цього приводу є неспроможними.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

На думку колегії суддів, рішення слідчого судді про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою прийнято з дотриманням норм національного та міжнародного законодавства.

Для з`ясування зазначених обставин судом вивчено матеріали провадження, вислухано з цього приводу думку сторін кримінального провадження.

Під час розгляду клопотання слідчий суддя встановив, що докази і обставини, на які посилався слідчий у клопотанні дають достатні підстави вважати, що зазначені ним ризики існують і підтверджуються матеріалами кримінального провадження, зокрема, можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування і суду та незаконно впливати на потерпілого, що для запобігання вказаним ризикам, застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім.

Обґрунтовуючи свої висновки, слідчий суддя в сукупності із вищезазначеним, врахував тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюєтьсяОСОБА_8 , дані про особу підозрюваного, у якого неповнолітніх дітей та членів сім`ї, які не можуть залишатися без нагляду не має, вік та стан здоров`я не перешкоджають утримуватися під вартою.

При цьому, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину (ч. 1 ст. 263 КК України) та особливо тяжкого кримінального правопорушення (ч. 2 ст. 15 п.п.5,6. ч. 2 ст. 115 КК України), за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років або довічне позбавлення волі, тому слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку, що у своїй сукупності збільшує ризик втечі підозрюваного настільки, що його неможливо не враховувати.
Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України також знайшов своє підтвердження у урахуванням особливостей відносин між потерпілим та підозрюваним. Вказані особи знайомі між собою, потерпілий стверджує про певні грошові відносини між ними, вказував на певні домовленості між ними в усному порядку за відсутності документального фіксування,вказував про обставини вигідності його смерті саме ОСОБА_8 , останній заперечує наявність у нього грошового боргу.
Сукупність обставин свідчить про можливість незаконного впливу з боку підозрюваного на потерпілого з метою зміни останнім показів.
Отже, застосований до ОСОБА_8 запобіжний захід,незважаючи на презумпцію невинуватості, з урахуванням серйозності висунутої останньому підозри та встановлених ризиків, на даному етапі є адекватним превентивним заходом.

З урахуванням викладеного, доводи апеляційної скарги захисника стосовно відсутності доказів щодо наявності ризиків, передбачених ст. 177 КК України не знайшли свого підтвердження є неспроможними.

Колегія суддів вважає, що всупереч тверджень апелянта, слідчим та прокурором в судовому засіданні доведено існування наведених обставин, що є підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 , а тому слідчий суддя обґрунтовано задовольнив клопотання слідчого та дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу відносно підозрюваного.

Доводи апеляційної скарги захисника щодо позитивних відомостей про особу підозрюваного, постійного місця мешкання, за яким характеризується позитивно, наявності сім`ї та працевлаштованості останнього не спростовують вище наведеного висновку, оскільки інші встановлені обставини є більш вагомими задля убезпечення існуючих ризиків.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких захисник підозрюваного ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 просить обрати підозрюваному більш м`який запобіжний захід, не переконують колегію суддів у можливості застосування до підозрюваного іншого запобіжного заходу.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді не встановлено.

Отже, наведені вище обставини вказують, що слідчий суддя у відповідності з вимогами ст.ст.177, 178, 183, 184, 194,197 КПК України обрав відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької областівід 8 лютого 2021 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 до 08.04.2021 р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3