ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/986/21 Справа № 199/2/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 лютого 2021 року про повернення обвинувального акту прокурору у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001022 відносно ОСОБА_8 , за ч. 1 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини.
Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 лютого 2021 року обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 263 КК України було повернуто прокурору, як такий що не відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства України.
Зокрема, повертаючи обвинувальний акт прокурору, суд першої інстанції виходив із того, що вказаний процесуальний документ не містить посилання на висновок експерта, відповідно до якого було встановлено вогнепальну зброю, вибухові речовини та боєві припаси, що суперечить положенням п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України.
Окрім цього, суд в своїй ухвалі дійшов висновку про відсутність конкретизації місця зберігання вогнепальної зброї, бойових припасів та вибухових речовин, без зазначення міста, вулиці, номеру будинку, а лише зазначено, що ОСОБА_8 , діючи умисно, без передбаченого законом дозволу, почав зберігати вогнепальну зброю, бойові припаси та вибухові речовини, і носити їх при собі, а також зберігати в салоні автомобіля, який перебував у користуванні обвинуваченого і належить його дружині ОСОБА_9 , що, в свою чергу, позбавило суд можливості перевірити відповідність територіальної підсудності справи.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
Прокурор в своїй апеляційній скарзі просить ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 лютого 2021 року про повернення обвинувального акту відносно ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 263 КК України скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції, мотивуючи такі вимоги тим, що висновок експерта, про який зазначає суд, відповідно до ч. 2 ст. 84 КПК України віднесено до процесуального джерела доказів і положення п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, на які послався суд першої інстанції, не передбачають, що обвинувальний акт повинен містити посилання на докази. Вказана норма лише передбачає наявність в обвинувальному акті формулювання обвинувачення, виклад фактичних обставин кримінального провадження та правову кваліфікацію дій обвинуваченого з посиланням на положення закону і статті (частини статті) Закону України про кримінальну відповідальність. Водночас, необхідний висновок експертизи наявний в переліку реєстру матеріалів досудового розслідування, в якому в п. п. 3-13 міститься посилання на 11 висновків, 5 з яких стосувались дослідження саме вогнепальної зброї, патронів, бойових припасів та вибухових речовин і пристроїв.
Щодо висновків суду першої інстанції про відсутність в обвинувальному акті відносно ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 263 КК України конкретизації місця зберігання вогнепальної зброї, бойових припасів та вибухових речовин, без зазначення міста, вулиці, номеру будинку, що позбавило суд переконатись у відповідності територіальної підсудності справи, то прокурор зазначає, що відповідно до змісту самого обвинувального акту вогнепальна зброя, бойові припаси та вибухові речовини були виявлені в обвинуваченого при особистому обшуку біля будинку АДРЕСА_1 .
Таким чином, прокурор вважає висновки суду про необхідність повернути обвинувальний акт надуманими та такими, що не ґрунтуються на вимогах закону, вважає, що підстав для повернення обвинувального акту відповідно до ст. ст. 291, 314 КПК України в суду першої інстанції не було.
Позиції учасників судового провадження.
Прокурор в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити з підстав та мотивів, викладених в ній, наполягав на тому, що висновки суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України є необґрунтованими та передчасними.
Сторона захисту в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги прокурора заперечувала, просила залишити скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.
Мотиви суду.
Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню на таких підставах.
Відповідно до вимог ст. 409 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є: неповнота судового розгляду; невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам справи кримінального провадження; істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Згідно ст. 415 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує ухвалу суду і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо: встановлено порушення, передбачені пунктами 2, 3, 4, 5, 6, 7 частини другої статті 412 КПК України, в ухваленні рішення брав участь суддя, який відповідно до ст. 75 КПК України підлягав відводу; судове рішення ухвалено чи підписано не тим складом суду, який здійснював судовий розгляд.
Згідно зі ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення за наявними у справі матеріалами в межах поданої апеляційної скарги.
Перевіривши матеріали кримінального провадження в межах апеляційних вимог, апеляційний суд вважає непереконливими доводи прокурора в апеляційній скарзі про допущені судом порушення вимог кримінального процесуального закону під час підготовчого судового засідання і ухвалення рішення про повернення обвинувального акта.
Відповідно до вимог ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам ст. ст. 291, 292 КПК України, зокрема, якщо ці документи містять положення, що суперечать одне одному; у документах наведено недопустиму натуралізацію опису злочину; вони не підписані слідчим (крім випадків, коли прокурор склав їх самостійно) чи не затверджені прокурором; до них не долучено передбачені законом додатки.
У цьому провадженні, як видно з його матеріалів, не встановлено обставин, які б давали підстави вважати, що суд ухвалив судове рішення з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону.
Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, в підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам Кодексу. Отже, повернення обвинувального акта прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність в ньому і таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.
Відповідно до вимог ч. ч. 2, 3 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити наступні відомості: найменування кримінального провадження та його номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частину статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); та місце його складення та затвердження.
Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав самостійно.
Тобто, після отримання обвинувального акту суд зобов`язаний перевірити його на відповідність вимогам ст. 291 КПК України, з`ясувати достатність фактичних і юридичних підстав для прийняття одного з рішень, передбачених ч. 3 ст. 314 КПК України, та вирішити питання, пов`язані з підготовкою кримінального провадження до судового розгляду. Завданням підготовчого провадження є процесуальне та організаційне забезпечення проведення судового розгляду.
Згідно з п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України.
Для формулювання обвинувачення необхідно встановити всі елементи складу кримінального правопорушення (суб`єкт, об`єкт, суб`єктивна та об`єктивна сторона) та викласти зазначене у відповідному процесуальному документі.
Статтею 91 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.
Нормами ч. 1 ст. 337 КПК України передбачено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.
Усупереч доводам прокурора в апеляційній скарзі щодо відповідності обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, колегія суддів приходить до висновку, що виклад фактичних обставин кримінального правопорушення не відповідає висунутому обвинуваченню, що в подальшому може призвести до порушення права ОСОБА_8 на захист.
Так, відповідно до змісту викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважав встановленими, вбачається, що ОСОБА_8 при невстановлених у ході досудового розслідування обставинах, у невстановлені слідством час, місці та спосіб, умисно, без передбаченого законом дозволу, придбав пістолет-кулемет моделі Skorpion VZ61 №Р5912В калібру 9 мм (ПМ), перероблений саморобним способом з пістолета-кулемета моделі Skorpion VZ61 №Р5912В, призначеного для стрільби холостими патронами калібру 9 мм Р.А. Blanc виробництва Чехії, шляхом заміни ствола на саморобний нарізний ствол для стрільби патронами калібру 9 мм (ПМ), придатний до проведення пострілів патронами калібру 9 мм (ПМ), який є короткоствольною нарізною вогнепальною зброєю.
Водночас, відповідно до висунутого обвинувачення ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 263 КК України, останній обвинувачується в тому, що при невстановлених у ході досудового розслідування обставинах, у невстановлені слідством час, місці та спосіб, умисно, без передбаченого законом дозволу, придбав:
- пістолет-кулемет моделі Skorpion VZ61 №Р5912В калібру 9 мм (ПМ), перероблений саморобним способом з пістолета-кулемета моделі Skorpion VZ61 №Р5912В, призначеного для стрільби холостими патронами калібру 9 мм Р.А. Blanc виробництва Чехії, шляхом заміни ствола на саморобний нарізний ствол для стрільби патронами калібру 9 мм (ПМ), придатний до проведення пострілів патронами калібру 9 мм (ПМ), який є короткоствольною нарізною вогнепальною зброєю;
- шістдесят два патрони, які є бойовими припасами 9 мм пістолетними патронами до пістолетів Макарова та Стечкина, призначені до стрільби з бойової нарізної вогнепальної зброї: пістолетів конструкції Макарова ПМ, Стечкіна АПС, Форт та інші, виготовлені промисловим способом та придатні до стрільби;
- конструктивно оформлений заряд вибухової речовини, а саме споряджений корпус ручної, осколкової, оборонної гранати Ф-1 промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових речовин;
- шістдесят два патрони, які є бойовими припасами 9 мм пістолетними патронами до пістолетів Макарова та Стечкина, призначені до стрільби з бойової нарізної вогнепальної зброї: пістолетів конструкції Макарова ПМ, Стечкіна АПС, Форт та інші, виготовлені промисловим способом та придатні до стрільби;
- конструктивно оформлений заряд вибухової речовини, а саме споряджений корпус ручної, осколкової, оборонної гранати Ф-1 промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових речовин;
- уніфікований запал ручної гранати модернізованого типу УЗРГ-2, який відноситься до категорії вибухових речовин.
У подальшому, відповідно до висунутого обвинувачення, ОСОБА_8 діючи умисно, без передбаченого законом дозволу, почав зберігати у своєму автомобілі вищезазначені вогнепальну зброю, бойові припаси та вибухові речовини та носити їх при собі, і в ході обшуку його автомобіля 25 квітня 2020 року в ОСОБА_8 було вилучено: шістдесят два патрони, які є бойовими припасами 9 мм пістолетними патронами до пістолетів Макарова та Стечкина, призначені до стрільби з бойової нарізної вогнепальної зброї: пістолетів конструкції Макарова ПМ, Стечкіна АПС, Форт та інші, виготовлені промисловим способом та придатні до стрільби; конструктивно оформлений заряд вибухової речовини, а саме споряджений корпус ручної, осколкової, оборонної гранати Ф-1 промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових речовин; уніфікований запал ручної гранати модернізованого типу УЗРГ-2, який відноситься до категорії вибухових речовин.
Тобто, із викладеного слідує, що у фактичному викладі обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважав встановленими, відсутні посилання на бойові припаси та вибухові речовини, які в подальшому в ході обшуку автомобіля, належного на праві власності дружині обвинуваченого, було вилучено, і на які наявні посилання у фактично висунутому ОСОБА_8 обвинуваченню.
На вказані невідповідності при складанні обвинувального акту відносно ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 263 КК України прокурор не звернув, чим допустив грубе порушення вимог ст. 291 КПК України, оскільки виклад фактичних обставин кримінального провадження не відповідає фактично висунутому обвинуваченню, є неповним.
Виходячи з цього колегія суддів, приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора та скасування ухвали суду першої інстанції, вважає, що вищевказані судом апеляційної інстанції недоліки, разом із виявленими судом першої інстанції недоліками повинні бути усунуті у встановленому законом порядку, а обвинувальний акт повинен бути складений із дотриманням вимог ст. 291 КПК України.
Тож, на підставі викладеного та керуючись положеннями ст. ст. 404, 407, 409, 419 КПК України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури залишити без задоволення.
Ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 лютого 2021 року про повернення обвинувального акту прокурору у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_8 , за ч. 1 ст. 263 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді Дніпровського
апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4