Провадження № 1-кс/522/3470/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2021 року Слідчий суддя місцевого Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернулась до слідчого судді із клопотанням, у якому просить скасувати арешт з будинку АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Заявник в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності.
Встановлено, що Шевченківським ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувані за № 0001542 від 21.06.2018 р., за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 від 03.07.2018 року у справі № 522/11073/18 було задоволено клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 про арешт майна та накладено арешт на будинок АДРЕСА_1 , власником якого згідно довідки з Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» - є ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_1 .

06.11.2018 р. постановами слідчого було визнано та залучено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 сина ОСОБА_4 , в якості потерпілого.

Крім того, постановою від 06.11.2018 р. ОСОБА_6 , як законному представнику ОСОБА_4 , було передано будинок АДРЕСА_1 , разом з усім наявним її ньому майном, на тимчасове відповідальне зберігання, у зв`язку із недосягненням повноліття рідним сином ОСОБА_4 .

04.06.2020 р. після досягнення ОСОБА_4 повноліття, постановою слідчого було передано останньому на тимчасове відповідальне зберігання будинок АДРЕСА_1 , до моменту встановлення безвісти зниклого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знайдення трупу/або визнання в судовому порядку безвісти зниклим.

12.03.2020 року рішення Приморського районного суду м. Одеси у справі № 522/21898/19 було задоволено заяву ОСОБА_4 та оголошено померлим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (рішення набрало законної сили 07.08.2020 року).

05.10.2020 року приватним нотаріусом ОСОБА_7 було заведено спадкову справу № 54/2020 до майна померлого ОСОБА_4 за заявою його сина ОСОБА_4 .

Наявність арешту на будинок АДРЕСА_1 унеможливлює оформлення спадщини та порушує права ОСОБА_4 .

Підставою для накладення арешту на майно є забезпечення збереження майна, на які слідчий просив накласти арешт, а також недопущення його втрати чи знищення, або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

На момент накладення арешту безвісти зниклий ОСОБА_4 , ще ні був визнаний в судовому порядку померлим, будинок не був переданий на тимчасове відповідальне зберігання його сину, спадкова справа щодо майна не відкривалась, тому існувала загроза незаконного відчуження нерухомого майна. На сьогодні, єдиним спадкоємцем ОСОБА_4 є його син ОСОБА_4 , якому був переданий будинок батька на зберігання та який має права, встановлені ст. 1223 ЦК України.

Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явились, доказів визнання майна речовим доказом не надано.
Розглянувши клопотання, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.
Згідно п. 15 ч. 1 ст. 7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких відноситься змагальність сторін.

Відповідно до ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Під час кримінального провадження функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган чи службову особу. Захист здійснюється підозрюваним або обвинуваченим, його захисником або законним представником. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Згідно Постанови № 5 Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.

Згідно з п.13 інформаційного листа ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 223-558/0/4-13 від 05.04.2013 Про деякі питання здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя скасовує ці заходи забезпечення лише у випадках: надходження від підозрюваного/обвинуваченого, його захисника, законного представника, іншого власника чи володільця майна клопотання про скасування повністю або частково арешту майна, якщо зазначені особи: 1) не були присутні при розгляді питання про арешт майна; 2) доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу минула потреба; 3) доведуть, що арешт накладено необґрунтовано.

У статті першій Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Керуючись ст.ст. 173-174, 318-380 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна задовольнити.
Скасувати арешт з будинку АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя:

13.05.2021