ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/8999/21
провадження № 1-кп/753/1354/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" червня 2021 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі:
головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) № 0000037, за обвинуваченням

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований

та проживає: АДРЕСА_1 ,

раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 205-1 КК України,

встановив:

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 205-1 КК України, надійшов до Дарницького районного суду м. Києва 06 травня 2021 року.

Відповідно до висунутого обвинувачення ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що перебуваючи на території Дарницького району м. Києва за адресою: м. Київ, вул. Олександра Кошиця, 9, у квітні 2019 року, в денний час доби (більш точних даних проведеним досудовим розслідуванням не встановлено), отримав від невстановленої особи пропозицію за грошову винагороду внести в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації фізичної особи підприємця, завідомо неправдиві відомості.

Усвідомлюючи протиправний характер дій, запропонованих невстановленою особою, ОСОБА_4 , перебуваючи у скрутному матеріальному становищі, діючи з корисливих мотивів та не маючи у дійсності наміру здійснювати господарську діяльність, погодився на таку незаконну пропозицію.

Так, згідно з п. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та громадських формувань» від 15 травня 2003 року № 755-IV (зі змінами та доповненнями) визначено, що для проведення державної реєстрації юридичної особи, засновник (засновники) або уповноважена ними особа повинні особисто подати державному реєстратору (надіслати поштовим відправленням з описом вкладення або в разі подання електронних документів подати опис, що містить відомості про надіслані електронні документи, в електронній формі) такі документи:

заповнену реєстраційну картку на проведення державної реєстрації юридичної особи, до якої може бути подана як додаток заява щодо обрання юридичною особою спрощеної системи оподаткування та/або реєстраційна заява про добровільну реєстрацію як платника податку на додану вартість за формою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику;

примірник оригіналу (ксерокопію, нотаріально засвідчену копію) рішення засновників або уповноваженого ними органу про створення юридичної особи у випадках, передбачених законом;

два примірники установчих документів;

документ, що засвідчує внесення реєстраційного збору за проведення державної реєстрації юридичної особи;

інформацію з документами, що підтверджують структуру власності засновників юридичних осіб, яка дає змогу встановити фізичних осіб власників істотної участі цих юридичних осіб.

Пункт 9 ст. 24 цього ж Закону визначає, якщо документи для проведення державної реєстрації юридичної особи подаються засновником юридичної особи, державному реєстратору додатково пред`являється його паспорт. Якщо документи для проведення державної реєстрації юридичної особи подаються особою, уповноваженою засновником (засновниками) юридичної особи, державному реєстратору додатково пред`являється її паспорт та надається документ, що засвідчує її повноваження або в разі подання електронних документів документ, що засвідчує повноваження цієї особи, в електронній формі залучається до документів, передбачених частинами першою сьомою цієї статті.

Реалізуючи злочинний умисел, направлений на внесення в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації фізичної особи підприємця, завідомо неправдивих відомостей ОСОБА_4 , в той же день та в тому ж місці (більш точних даних проведеним досудовим розслідуванням не встановлено) надав невстановленій досудовим розслідуванням особі копії свого паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 та довідки про присвоєння ідентифікаційного номера платника податків № НОМЕР_2 , яка на підставі цих документів у невстановленому досудовим розслідуванням місці та часі виготовила: заяву про державну реєстрацію фізичної особи підприємця « ОСОБА_4 » від 16 квітня 2019 року.

З метою подальшої реалізації злочинного умислу ОСОБА_4 16 квітня 2019 року зустрівся з невстановленою органом досудового розслідування особою поблизу будівлі у Дарницькому районі м. Києва за адресою: АДРЕСА_2 , в денний час доби (більш точних даних в ході досудового розслідування не встановлено) та отримав від невстановленої особи попередньо складені за невстановлених обставин у встановленій законом формі проекти установчих та реєстраційних документів про реєстрацію ним суб`єкта підприємницької діяльності: фізичної особи підприємця ФОП « ОСОБА_4 » (іпн. НОМЕР_2 ), які містили завідомо неправдиві відомості про мету і предмет діяльності суб`єкта господарювання, його місцезнаходження, а саме: заяву про державну реєстрацію фізичної особи підприємця « ОСОБА_4 » від 16 квітня 2019 року, яка містила неправдиві відомості про мету і предмет діяльності підприємства, його місцезнаходження.

Усвідомлюючи відсутність навиків і досвіду для виконання обов`язків фізичної особи підприємця, а також підприємницької діяльності у цілому, не маючи наміру здійснювати таку діяльність від імені фізичної особи підприємця « ОСОБА_4 », достовірно розуміючи, що надані йому на підпис проекти установчих та реєстраційних документів фізичної особи підприємця « ОСОБА_4 » містять завідомо неправдиві відомості, ОСОБА_4 продовжуючи реалізацію злочинних намірів, діючи з корисливих мотивів, перебуваючи поблизу будівлі у Дарницькому районі м. Києва за адресою: АДРЕСА_2 , в денний час доби (більш точних даних проведеним досудовим розслідуванням не встановлено), засвідчив їх своїми підписами, виконавши їх кульковою ручкою у: заяві про державну реєстрацію фізичної особи підприємця « ОСОБА_4 » від 16 квітня 2019 року, у графі « ОСОБА_4 _____ підпис», наділивши її таким чином необхідними реквізитами офіційного документа, тобто вчинив його підроблення.

Того ж дня, ОСОБА_4 , реалізуючи злочинний умисел, разом з невстановленою особою, в денний час доби, подав підписані ним реєстраційні документи до відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб підприємців, що надало змогу зареєструвати в ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 , суб`єкт підприємницької діяльності фізичну особу підприємця « ОСОБА_4 » на його ім`я та в подальшому використовувати його невстановленими особами.

Таким чином, ОСОБА_4 за наведених вище обставин, шляхом надання можливостей та усунення перешкод, здійснив пособництво у внесенні невстановленою особою завідомо неправдивих відомостей у документи, які відповідно до Закону подаються для проведення державної реєстрації фізичної особи підприємця « ОСОБА_4 », а також умисного подання таких документів для проведення державної реєстрації.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується в пособництві внесення в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації фізичної особи підприємця, завідомо неправдивих відомостей, а також подання таких документів для проведення державної реєстрації, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 205-1 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 205-1 КК України визнав повністю та показав, що дійсно у квітні 2019 року надав незнайомій йому особі свої документи, а саме паспорт і ідентифікаційний код, за грошову винагороду у розмірі 500 грн. Знав й усвідомлював, що його документи будуть використані для оформлення підприємства, але будь-якою підприємницькою діяльністю займатися не вміє й не збирався, а просто потребував грошей у зв`язку з хворобою матері.

Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч. 3 ст. 349 КПК України роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.

Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Також відповідно до п. 6 розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Стосовно спрощення кримінального правосуддя» рекомендується, що оскільки при процедурі «заява підсудного про визнання вини» від обвинуваченого вимагається явка до суду на ранній стадії провадження, щоб заявити в суді публічно чи приймає він чи спростовує обвинувачення проти себе, то суд в таких випадках має вирішувати, обійтися без всього процесу розслідування або його частини чи негайно перейти до розгляду особи правопорушника, ухвалення вироку та, по можливості, вирішення питання щодо компенсації.

Отже, за згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст його обставин, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових документів, а саме: матеріалів, що характеризують обвинуваченого, та матеріалів щодо визнаних у провадженні речових доказів.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю підтверджується його показаннями, в яких він не оспорював вчинення кримінального правопорушення за викладених у обвинувальному акті обставин, щирим каяттям у вчиненому, активним сприянням у розкритті правопорушення тощо.

Щодо кримінально-правової кваліфікації дій, то суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 205-1 КК України (в редакції Закону від 26 листопада 2015 року № 835-VIII) як вчинення пособництва у внесенні в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації фізичної особи підприємця, завідомо неправдивих відомостей, а також подання таких документів для проведення державної реєстрації.

При обранні виду та міри покарання суд, реалізуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним вчиненому і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення нових кримінальних правопорушень.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 виду та міри покарання, приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, конкретні обставини кримінального провадження, його ставлення до вчиненого (вину визнав повністю, щиро розкаявся), особу обвинуваченого, а саме: вперше притягується до кримінальної відповідальності, працює не офіційно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Згідно зі ст. 66 КК України суд визнає обставинами, які пом`якшують покарання, щире каяття обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненому та його активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення.

З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи ОСОБА_4 , наявності обставини, яка пом`якшує покарання, та відсутності обставин, які обтяжують покарання, конкретних обставин кримінального провадження, суд вважає достатнім й домірним призначити ОСОБА_4 покарання в мінімальних межах санкції статті, а саме у виді штрафу.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у цьому кримінальному провадженні відсутні.

Про речові докази у провадженні сторона обвинувачення не заявила.

Керуючись ч. 3 ст. 349, статтями 100, 368371, 373, 374 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 205-1 КК України (в редакції Закону від 26 листопада 2015 року № 835-VIII), та призначити покарання у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 грн.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено, процесуальні витрати у провадженні відсутні.

Про речові докази у провадженні сторона обвинувачення не заявила.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1