УХВАЛА
Іменем України
21.04.2021 Справа №607/5439/21 Провадження № 1-кс/607/1831/2021

м. Тернопіль
Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 від 17.02.2021 про закриття кримінального провадження № 0000061 від 25.07.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України,

УСТАНОВИВ:

30.03.2021 ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області зі скаргою на постанову слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 від 17.02.2021 про закриття кримінального провадження № 0000061 від 25.07.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України.

Скарга мотивована тим, що за заявою ОСОБА_3 внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000061 від 25.07.2019 про невиконання посадовими особами Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 14.02.2018 та постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 29.05.2018, прийнятих у справі № 819/2352/17.

17.02.2021 у даному кримінальному провадженні слідчим СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000061 від 25.07.2019 у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування. Однак скаржник вважає, що дана постанова перешкоджає виконанню завдань кримінального провадження та винесена з порушенням ст. 110 КПК України. Також ОСОБА_3 зазначає, що досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні здійснювалось неефективно та без з`ясування усіх обставин, які мають значення для захисту прав ОСОБА_3 як потерпілого. Вважає, що слідчий умисно не звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні.

За таких підстав скаржник просить скасувати постанову слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 від 17.02.2021 про закриття кримінального провадження № 0000061 від 25.07.2019 та встановити чіткі і конкретні процесуальні строки для прийняття процесуальних рішень та вчинення процесуальних дій, зокрема щодо продовження строку досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні.

У судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 скаргу підтримав з підстав, наведених у ній, та просив скаргу задовольнити. Зазначив, що досудове розслідування у кримінальному провадженні не здійснювалось належним чином, слідчим не вживалися усі необхідні заходи для належного збирання доказів. Повідомив, що неодноразово подавав клопотання про проведення слідчий дій, проте такі дії не були виконані слідчим. Разом з тим зі скаргами на бездіяльність слідчого ОСОБА_3 до слідчого судді не звертався. Також зазначив, що не був належним чином повідомлений про закриття кримінального провадження.

У судовому засіданні слідчий ОСОБА_4 заперечував проти задоволення скарги. Зазначив, що кримінальне провадження було закрито у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування. При цьому підозра жодній особі оголошена не була. Також зазначив, що здійснив, на його думку, усі необхідні слідчі та процесуальні дії, але ознак порушення посадовими особами Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області пенсійного законодавства не виявив. Додатково вказав, що у даному кримінальному провадженні уже було винесено постанову про закриття провадження, яка відповідно до ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду була скасована. Разом з тим у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування слідчий не уповноважений був вчиняти будь-які слідчі дії, а тому це призвело до повторного винесення постанови про закриття кримінального провадження.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши зміст скарги та додані до неї документи, а також матеріали кримінального провадження № 0000061 від 25.07.2019, слідчий суддя дійшов висновку, що у скарзі слід відмовити з таких підстав.

Стаття 2 КПК України визначає, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України заявником, потерпілим на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження.

Так, Тернопільським ВП ГУНП в Тернопільській області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000061 від 25.07.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України.

Відомості про дане кримінальне правопорушення були внесені до ЄРДР відповідно до ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду за заявою ОСОБА_3 з приводу невиконання рішення суду посадовими особами Тернопільського управління Пенсійного фонду України.

Частина 2 ст. 9 КПК України визначає, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Положеннями п. 1, 2 ч. 1 ст. 91 КПК України встановлено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

За загальним правилом, визначеним в ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів (ст. 84 КПК України).

Так, як вбачається з матеріалів кримінального провадження № 0000061 від 25.07.2019, під час досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні слідчим здійснені такі слідчі (розшукові) та процесуальні дії: надіслано запит та отримано від Головного управління ДПС у Тернопільській області відомості про складові заробітної плати для призначення/перерахунку пенсії ОСОБА_3 ; отримано виписку про рух коштів на належному ОСОБА_3 картковому рахунку, відкритому в АТ КБ «ПриватБанк»; надіслано запит до Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції з приводу надання інформації щодо виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 14.02.2018 та Львівського апеляційного адміністративного суду від 29.05.2018 щодо перерахунку пенсії ОСОБА_3 .

Разом з тим, не зважаючи на те, що відомості до ЄРДР у цьому кримінальному провадженні внесені за заявою ОСОБА_3 , останній під час досудового розслідування жодного разу не був допитаний слідчим.

Так само надані у судовому засіданні показання ОСОБА_3 щодо неперерахунку йому пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» суттєво різняться зі змістом відповідей та довідок, наданих Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області. Проте посадові особи цього державного органу слідчим допитані також не були. Не був проведений і їх одночасний допит з ОСОБА_3 для виявлення розбіжностей у їх показаннях та встановлення об`єктивної істини.

Відтак встановлені у судовому засіданні обставини свідчать про те, що досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні проводилось неефективно, слідчим не були здійснення усі необхідні слідчі дії з метою встановлення всіх обставин можливого вчинення кримінального правопорушення.

Разом з тим ст. 283 КПК України визначені форми закінчення досудового розслідування: закриття кримінального провадження; звернення до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності чи з обвинувальним актом, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

За змістом ст. 219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру становить дванадцять місяців у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину.

Відповідно до абз. 2 п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані закрити кримінальне провадження також у разі, коли строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, закінчився та жодній особі не було повідомлено про підозру. Можливість проведення досудового розслідування за межами строку досудового розслідування, передбаченого ст. 219 КПК України, діючим КПК України не передбачена, незалежно від кваліфікації злочину, наслідків, повноти досудового розслідування.

Дана норма КПК України щодо закриття кримінального провадження є імперативною нормою, а відтак за умови закінчення строків досудового розслідування, визначених ст. 219 КПК України, слідчий безальтернативно зобов`язаний закрити кримінальне провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 294 КПК України строк досудового розслідування, що закінчився, поновленню не підлягає.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, на виконання вказаних вимог закону слідчим СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 17.02.2021 винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000061 від 25.07.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України.

За таких обставин, враховуючи правову підставу для закриття кримінального провадження, слідчий суддя не наділений повноваженнями на прийняття рішення про продовження дії строку досудового розслідування та не вправі покладати на слідчого, прокурора обов`язок проводити досудове розслідування за межами визначеного законом строку.

Вказане також підтверджується тим, що ухвалою слідчого судді від 16.09.2020 у цьому кримінальному провадженні вже була скасована постанова слідчого про закриття кримінального провадження від 31.07.2020. Однак слідчий, не маючи можливості вчиняти жодні слідчі (розшукові) дії оскаржуваною постановою повторно закрив кримінальне провадження.

При цьому посилання скаржника на те, що він неодноразово звертався до органу досудового розслідування з клопотаннями про проведення слідчих дій є недоведеними належним чином та спростовуються матеріали кримінального провадження, у яких відсутні будь-які заяви, скарги чи клопотання ОСОБА_3 .

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Каракуця проти України» зазначив, що заявник повинен виявляти належну зацікавленість у розгляді своєї скарги.

Вказане, на думку слідчого судді, свідчить про те, що ОСОБА_3 не виявляв заінтересованості щодо розгляду поданої ним заяви, а також під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000061 від 25.07.2019 належним чином не скористався наданими йому процесуальними правами для захисту своїх інтересів.

Відтак незгода скаржника з постановою слідчого про закриття кримінального провадження, яка прийнята на виконання вимог ст. 9, абз. 2 п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, тобто фактична незгода з діючими нормами кримінального процесуального закону України не може бути компенсована шляхом невиконання цього закону органом досудового розслідування та слідчим суддею.

Доводи ОСОБА_3 про те, що досудове розслідування було проведено неповно та необ`єктивно також не можуть бути взятими до уваги з огляду на підставу закриття кримінального провадження.

Так, у зв`язку із закриттям кримінального провадження за закінченням строків досудового розслідування, передбачених ст. 219 КПК України, виключається можливість проведення будь-яких процесуальних чи слідчих дій, оскільки проведення таких дій поза строками досудового розслідування є неприпустимим та таким, що може привести до визнання недопустимими доказів, зібраних поза строками досудового розслідування.

З урахуванням викладеного слідчий суддя доходить висновку, що оскаржувана постанова від 17.02.2021 про закриття кримінального провадження на підставі абз. 2 п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України прийнята слідчим відповідно до вказаних вище положень кримінального процесуального законодавства та не підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 2, 9, 84, 91, 92, 110, 284, 294, 303, 306, 307, 369-372, 532 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У скарзі ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 від 17.02.2021 про закриття кримінального провадження № 0000061 від 25.07.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України, відмовити.
Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1