Справа № 711/6716/20
Номер провадження 1-кп/711/187/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2021 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси судовий розгляд кримінального провадження за звинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хомутове Новоазовського району Донецької області, громадянина України, з неповною середньою освітою, судимого вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23.03.2012 р. за ст.ст. 307 ч.2, 69, 313 ч.3, 69, 70 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки з конфіскацією усього майна, на підставі ухвали Балаклійського районного суду Харківської області від 12.02.2014 р. звільненого умовно-достроково на невідбутий строк 11 місяців 13 днів, не працюючого, не одруженого, мешканця АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст. 186 КК України,

встановив:

Обвинувачений ОСОБА_5 біля 22 години 19 липня 2020 року, діючи з умислом на заволодіння чужим майном, проник через незамкнені двері квартири АДРЕСА_2 , де наніс потерпілому ОСОБА_4 удари руками в область голови, після чого потерпілий впав на підлогу, тобто застосував до потерпілого насильство, яке не є небезпечним для його життя чи здоров`я. Далі обвинувачений заволодів телевізором «Sony Bravia 32 EX 34 CED» вартістю 3233 грн.33 коп. і мобільним телефоном « ZTE Blade A5» вартістю 1251 грн.25 коп., з якими зник з місця події.

Зазначеними умисними діями обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, та з проникненням у житло.

Вина обвинуваченого у скоєнні зазначеного кримінального правопорушення доведена наступними доказами.

Обвинувачений ОСОБА_5 винним себе визнав та показав, що вживав спиртні напої разом із потерпілим, потім опинився в його квартирі. За яких обставин він заволодів чужим майном і чи застосовував фізичне насильство до потерпілого, він не пам`ятає. Пам`ятає тільки, що за допомогою свого знайомого здав до ломбарду телевізор і мобільний телефон. Допускає, що у стані алкогольного сп`яніння міг вчинити злочин за обставин, зазначених у обвинувальному акті.

Потерпілий ОСОБА_4 показав суду, що 19.07.2020 запросив обвинуваченого ОСОБА_5 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, до себе в квартиру і запропонував тому ще вжити спиртні напої. Обвинувачений відмовився і влігся спати. Потім він почав будити обвинуваченого, той прокинувся і побив його до втрати свідомості. Прийшовши до тями, помітив відсутність його банківських карток і зателефонував до поліції. В цей час до квартири повернувся обвинувачений і знову почав його бити, наносячи удари руками в обличчя, і збив його з ніг, вимагаючи повідомити пін-код від банківських карток, після чого потерпілий знову втратив свідомість. Потім потерпілий отямився і виявив відсутність телевізора і мобільного телефону.

Суду надано для дослідження:

- заяву потерпілого ОСОБА_4 про те, що його побив малознайомий на ім`я ОСОБА_6 ;

- висновки двох товарознавчих експертиз, якими встановлено вартість на момент викрадення мобільного телефону і телевізора.

Інших доказів суду для дослідження не надано.

Проаналізувавши зазначені докази, суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_5 застосував до потерпілого ОСОБА_4 фізичне насильство і відкрито заволодів його майном. Сторони і потерпілий не оспорюють фактичних обставин справи.

Суд отримав дані про те, що внаслідок застосованого обвинуваченим фізичного насильства потерпілий втрачав свідомість і що обвинувачений перебував у стані алкогольного сп`яніння, проте обвинувачення йому в цьому не висувалось, тому суд у відповідності до ч.1 ст. 337 КПК України здійснює судовий розгляд у межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Обвинувачений не пам`ятає обставин, за яких він заволодів чужим майном і потерпілий також не пам`ятає усіх обставин події. Разом із тим, із показань потерпілого встановлено, що обвинувачений другий раз проник до його житла самовільно, тобто протиправно, і застосував до потерпілого фізичне насильство, вимагаючи пін-код від банківських карток, з чого суд робить висновок про те, що обвинувачений проник до житла проти волі потерпілого з метою заволодіння чужим майном. На той час у розпорядженні потерпілого ще був мобільний телефон, тому суд вважає встановленим, що обвинувачений заволодів чужим майном потерпілого після незаконного проникнення до житла і застосування до потерпілого фізичного насильства.

У зв`язку з викладеним суд кваліфікує його відповідні дії за ч.3 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, та з проникненням у житло.

Призначаючи покарання у межах, встановлених у санкції частини статті, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, суд враховує обставини його вчинення та ступінь тяжкості, дані про особу винного і обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

При визначенні виду та міри покарання підсудному ОСОБА_5 суд враховує те, що він вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке віднесено до тяжких злочинів, дані про особу винного, який судимий, не має постійного джерела доходів, проте має постійне місце проживання, де характеризується посередньо. Пом`якшує його покарання повне визнання своєї винуватості, обтяжує рецидив кримінальних правопорушень, тому що він вчинив умисне кримінальне правопорушення, маючи судимість за умисні кримінальні правопорушення, передбачені ст.ст. 307 ч.2, 313 ч.3 КК України.

З урахуванням викладеного суд призначає йому покарання у виді позбавлення волі.

Разом із тим, суд враховує те, що обвинувачений має постійне місце проживання, де характеризується посередньо, а після його звільнення з місць позбавлення пройшов тривалий час, тому приходить до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання і звільняє його від відбування покарання з випробуванням.

Цивільний позов не заявлено, підстав для обрання запобіжного заходу не встановлено. Із засудженого необхідно стягнути документально підтверджені витрати на залучення експертів. При вирішенні долі речових доказів суд керується положеннями ст. 100 КПК України та вважає за необхідне предмет викрадення залишити в розпорядженні потерпілого, а диск із відеозаписом, який суду не надавався, - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_5 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

У відповідності до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 2 (два) роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно з положеннями п.п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути із ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у розмірі 1144 грн.15 коп.

Речові докази: телевізор залишити в розпорядженні потерпілого ОСОБА_4 , диск із відеозаписом події зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Копію вироку вручити прокурору і обвинуваченому негайно після проголошення. На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси в установленому законодавством порядку протягом 30 днів з дня проголошення вироку.

Головуючий: ОСОБА_1