Провадження № 1-кп/638/795/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 лютого 2021 року Дзержинський райсуд м. Харкова у складі : головуючого судді ОСОБА_1
при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого у с. Виноградове, Цюрупинського району, Херсонської області, громадянина України, українця, з вищою освітою, одруженого, військовозобов`язаного, працюючого викладачем КПСМНЗ «Дитяча музична школа № 9 ім. В.І.Сокальського», раніше не судимого, який зареєстрований та мешкає за адресою : АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення кримінального проступку, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України, -
потерпілої ОСОБА_6
підсудного ОСОБА_4

В С Т А Н О В И В :
Підсудний ОСОБА_4 15 листопада 2017 року, близько 21 години 45 хвилин, перебуваючи за місцем мешкання, у ванної кімнаті та коридорі загального користування комунальної квартири АДРЕСА_2 , під час сварки з мешканкою зазначеної квартири потерпілою ОСОБА_6 , яка раптово виникла на грунті особистих неприязних стосунків, діючи умисно, з метою завдання тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх протиправних дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з значною силою поштовхом ноги по дверям ванної кімнати, які правою рукою притримувала потерпіла ОСОБА_6 спричинив останній травму вказівного пальця правої руки та продовжуючи свої протиправні дії, правою рукою стиснутою в кулак наніс потерпілій ОСОБА_6 по одному удару в область правої частини обличчя та грудної клітини. Внаслідок нанесення підсудним ОСОБА_4 множинних ударів потерпілої ОСОБА_6 були спричинені : синець на тлі припухлості м`яких тканин в правій виличній ділянці з переходом в ділянку нижньої повіки правого ока; садно по ліктьовій поверхні 2-го пальця на правій кисті в ділянці проміжної фаланги; синець в ділянці підборіддя праворуч, які, а саме : синець на тлі припухлості м`яких тканин, садно, синець викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів та за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
У судовому засіданні підсудний ОСОБА_4 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення кримінального проступку, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України не визнав та пояснив, що він та потерпіла мешкають в комунальній квартирі АДРЕСА_2 . На протязі тривалого часу починаючи з 2002 року між ним та потерпілою відбуваються конфлікти на побутовому ґрунті. 15.11.2017 він перебував за місцем свого мешкання у кухні загального користування, близько 21:30 години до приміщення кухні ввійшла ОСОБА_6 у збудженому стані, на яку він не звернув уваги. Між ними будь яких конфліктів та сварок не було, ударів потерпілої він не наносив, тілесних ушкоджень не завдавав. Через незначний проміжок часу потерпіла пішла до своєї кімнати. Через деякий час до квартири прибули співробітники поліції та працівники швидкої медичної допомоги, останні ОСОБА_6 доставили до лікарні. Вину не визнає, так як зазначеного кримінального правопорушення не вчиняв, вважає, що потерпіла його обумовлює.
Незважаючи на не визнання підсудним ОСОБА_4 своєї вини, його винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення кримінального проступку, доведена доказами і ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному з`ясуванні всіх обставин справи в їх сукупності.
Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 показала, що з підсудним ОСОБА_4 вона мешкає в комунальній квартирі АДРЕСА_2 . На протязі тривалого часу між нею та ОСОБА_4 виникають сварки на побутовому ґрунті. 15.11.2017 близько 21:45 години перебуваючи за місцем мешкання у коридорі загального користування, між нею та ОСОБА_4 , який перебував у ванній кімнаті, в черговий раз виникла сварка на ґрунті особистих неприязних стосунків, з приводу того, що вона мала намір зачинити двері до ванної кімнати. ОСОБА_4 поштовхом ноги по дверям ванної кімнати, які правою рукою вона притримувала спричинив її травму пальця правої руки, потім кулаком правої руки наніс удари в праву частину обличчя, грудну клітину, внаслідок яких її були заподіяні тілесні ушкодження. Протиправні дії ОСОБА_4 були припинені її чоловіком та донькою. Після чого ними була викликані співробітники поліції та працівники швидкої медичної допомоги, які доставили її до лікарняного закладу. Міру покарання ОСОБА_4 просить визначити на розсуд суду.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_6 щодо подій, які відбулися 15.11.2017 та обставин заподіяння ОСОБА_4 його дружині ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, дав показання аналогічні показанням потерпілої ОСОБА_6 . При цьому наголошував на тому, що при вищезазначених обставинах саме ОСОБА_4 під час конфлікту з ОСОБА_6 завдав останньої удари кулаком руки в обличчя, внаслідок чого потерпілої були заподіяні тілесні ушкодження. Також ОСОБА_4 було пошкоджено палець на руці потерпілої. Дії ОСОБА_4 ним були припинені, після чого були викликані співробітники поліції та працівники швидкої медичної допомоги. Очевидцями зазначених подій була також їх донька, інших осіб не було. До зазначених подій будь яких тілесних ушкоджень у потерпілої не було.
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 щодо подій, які відбулися 15.11.2017 та обставин заподіяння ОСОБА_4 її матері ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, надала показання аналогічні показанням потерпілої ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_6 . При цьому наголошував на тому, що при вищезазначених обставинах вона почувши, що між підсудним та потерпілої в коридорі квартири відбувається конфлікт, вийшла в коридор зі своєї кімнати. Моменту заподіяння підсудним потерпілої тілесних ушкоджень вона не бачила, однак звернула увагу, що у матері маються ушкодження обличчя та пальця правої руки, яких до зазначених подій не було. Дії ОСОБА_4 були припинені її батьком, після чого були викликані співробітники поліції та працівники швидкої медичної допомоги.
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показала, що 15.11.2017 в вечірній час доби, вона, як лікар швидкої медичної допомоги, прибула на виклик за місцем мешкання потерпілої ОСОБА_6 та підсудного ОСОБА_4 , у зв`язку з заподіянням потерпілої тілесних ушкоджень. Потерпіла ОСОБА_6 мала тілесні ушкодження обличчя та правого пальця руки, які за зовнішніми ознаками були її заподіянні в проміжок незначного часу перед наданням медичної допомоги. Потерпіла ОСОБА_6 зазначила, що тілесні ушкодження її були заподіяні сусідом по комунальній квартирі. Підсудного ОСОБА_4 вона не бачила, з потерпілою знаходилися її родичі, також прибули співробітники поліції. Після надання первинної допомоги потерпіла ними була доставлена до лікарняного закладу.
Також вина підсудного ОСОБА_4 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення кримінального проступку підтверджується наступними, дослідженими в судовому засіданні доказами :
- протоколом слідчого експерименту від 09.12.2017 за участю потерпілої ОСОБА_6 , в ході якого остання виклала обставини заподіяння її підсуднимОСОБА_4 тілесних ушкоджень, вказала механізм та локалізацію нанесених її підсудним ОСОБА_4 ударів в область обличчя, грудної клітини, а також дверима ванної кімнати в область пальця правої руки, які мали місце 15.11.2017 за адресою місця їх мешкання в приміщенні загального користування комунальної квартири АДРЕСА_2 . ( а.с.а.с. 43-48 );
- протоколом слідчого експерименту від 16.12.2017 за участю свідка ОСОБА_6 , в ході якого останній виклав обставини заподіяння потерпілої ОСОБА_6 підсуднимОСОБА_4 тілесних ушкоджень, вказав механізм та локалізацію нанесених в його присутності потерпілої ОСОБА_9 підсудним ОСОБА_4 ударів в область обличчя та грудної клітини, які мали місце 15.11.2017 за адресою місця мешкання потерпілої та підсудного в приміщенні загального користування комунальної квартири АДРЕСА_2 . ( а.с.а.с. 49-54 );
- висновком судово медичної експертизи № 8040-ая/17 від 20.12.2017, відповідно до якого при судово медичному обстеженні потерпілої ОСОБА_6 було встановлено, що останньої були заподіяні тілесні ушкодження : синець на тлі припухлості м`яких тканин в правій виличній ділянці з переходом в ділянку нижньої повіки правого ока; садно по ліктьовій поверхні 2-го пальця на правій кисті в ділянці проміжної фаланги; синець в ділянці підборіддя праворуч, які, а саме : синець на тлі припухлості м`яких тканин, садно, синець викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів та за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Ці ушкодження утворились від травматичної дії тупих твердих предметів, за механізму удар або удар стиснення, за винятком саден, які утворилися за механізмом удар ковзання, та могли бути отримані у строк 15.11.2017. Садно по ліктьовій поверхні 2-го пальця на правій кисті в ділянці проміжної фаланги та синець на тлі припухлості м`яких тканин в правій виличній ділянці з переходом в ділянку нижньої повіки правого ока, які були виявлені на тілі потерпілої ОСОБА_6 могли утворитися при обставинах на які остання вказує при проведенні слідчого експерименту від 09.12.2017, тобто не суперечать наявним судово медичним даним в частині механізму утворення встановлених у неї тілесних ушкоджень. ( а.с.а.с. 55-56 );
- висновком додаткової судово медичної експертизи № 8120-ая/17 від 20.12.2017, відповідно до якого при судово медичному обстеженні потерпілої ОСОБА_6 було встановлено, що останньої були заподіяні тілесні ушкодження : синець на тлі припухлості м`яких тканин в правій виличній ділянці з переходом в ділянку нижньої повіки правого ока; садно по ліктьовій поверхні 2-го пальця на правій кисті в ділянці проміжної фаланги; синець в ділянці підборіддя праворуч, які, а саме : синець на тлі припухлості м`яких тканин, садно, синець викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів та за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Ці ушкодження утворились від травматичної дії тупих твердих предметів, за механізму удар або удар стиснення, за винятком саден, які утворилися за механізмом удар ковзання, та могли бути отримані у строк 15.11.2017. Садно по ліктьовій поверхні 2-го пальця на правій кисті в ділянці проміжної фаланги та синець на тлі припухлості м`яких тканин в правій виличній ділянці з переходом в ділянку нижньої повіки правого ока, які були виявлені на тілі потерпілої ОСОБА_6 могли утворитися при обставинах на які свідок ОСОБА_6 вказує при проведенні слідчого експерименту від 16.12.2017, тобто не суперечать наявним судово медичним даним в частині механізму утворення встановлених у потерпілої ОСОБА_6 тілесних ушкоджень. ( а.с.а.с. 57-58 ).
Суд не бере до уваги твердження підсудного ОСОБА_4 з приводу того, що він не вчиняв побиття потерпілої ОСОБА_6 з заподіянням останньої тілесних ушкоджень та розцінює їх критично, як спосіб захисту від пред`явленого обвинувачення, з наступних підстав.
Так в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 , свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_7 наголошували на тому, що при вищезазначених обставинах саме підсудний ОСОБА_4 під час сварки з потерпілою ОСОБА_6 заподіяв останньою тілесні ушкодження. При цьому потерпіла та свідки виклали обставини заподіяння потерпілої підсудним ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, вказали механізм та локалізацію нанесених її підсудним множинних ударів.
Крім того, в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 наголошувала на тому, що при вищезазначених обставинах, під час надання потерпілої ОСОБА_6 медичної допомоги, нею, як лікарем, було встановлено, наявність у потерпілої тілесних ушкодження обличчя та правого пальця руки, які за зовнішніми ознаками були її заподіянні в проміжок незначного часу перед наданням медичної допомоги. При цьому під час анамнезу від потерпілої були отримані відомості щодо заподіяння виявлених тілесних ушкоджень саме сусідом по комунальної квартирі, безпосередньо перед здійсненням виклику карети швидкої медичної допомоги.
Вказані показання потерпілої ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 є послідовними на протязі всього судового розгляду, в повної мірі узгоджуються з іншими дослідженими по кримінальному провадженні доказами, зокрема з висновками судово медичних експертиз та протоколами слідчого експерименту за участю потерпілої та свідка ОСОБА_6 , у зв`язку з чим у суду відсутні підстави для сумнівів в їх об`єктивності, правдивості та відвертості, тому суд їм довіряє.
Крім того, в судовому засіданні встановлено, що будь яких відносин, в тому числі і неприязних, між свідком ОСОБА_8 та підсудним ОСОБА_4 до вчинення вказаного кримінального правопорушення не було, що свідчить про відсутність у свідка підстав для наклепу на підсудного.
А тому суд не приймає до уваги твердження підсудного ОСОБА_4 в частині того, що потерпіла ОСОБА_6 , свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 надали суду неправдиві показання, щодо вищезазначених обставин у зв`язку з наявними неприязними стосунками, які склались між ним та вказаними особами на протязі тривалого часу, та також розцінює їх критично, як спосіб захисту від пред`явленого обвинувачення з метою уникнення покарання за вчинені протиправні дії.
Наявність на протязі вкрай тривалого часу неприязних стосунків, які складися між потерпілою ОСОБА_6 , членами її родини з одного боку та підсудним ОСОБА_4 з іншого, свідчать про наявності хибного підґрунтя у останнього щодо вчинення інкримінованих йому протиправних дій у відношенні потерпілої ОСОБА_6 та мотивації прагнення досягнення кримінально карного результату заподіяння потерпілої тілесних ушкоджень.
Таким чином, ступінь вини підсудного ОСОБА_4 у вчиненні вищевказаного протиправного діяння, в повній мірі встановлена аналізом вище приведених доказів, в об`єктивності яких у суду немає підстав для сумнівів.
Сукупність наведених та досліджених в судовому засіданні доказів, свідчать про те, що дії підсудного ОСОБА_4 за ст. 125 ч. 1 КК України кваліфіковано вірно, так як він своїми умисними діями вчинив умисне легке тілесне ушкодження.
При визначенні підсудному ОСОБА_4 виду та розміру покарання суд враховує суспільну небезпечність та характер вчиненого кримінального правопорушення, данні про особу підсудного, який раніше не судимий, працює, за місцем праці характеризується з позитивної сторони, за місцем мешкання характеризується, як особа, на яку надходили скарги від дружини та мешканців будинку, щодо зловживання спиртними напоями, вчинення домашнього насильства в родині та порушенні громадського порядку, на диспансерному обліку в ОНД та МПНД не перебуває, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2
Обставин, які відповідно до ст.ст. 66, 67 КК України пом`якшують або обтяжують покарання підсудного ОСОБА_4 судом не встановлено.
Таким чином, з урахуванням даних про особу підсудного ОСОБА_4 , відсутність обставин, які як пом`якшують так і обтяжують покарання, відношення до скоєного кримінального правопорушення, обставин вчинення вказаного кримінального правопорушення, суд вважає, що виправлення та перевиховання підсудного ОСОБА_4 можливо з застосуванням до нього міри покарання у виді громадських робіт, які полягають у виконанні засудженим у вільний від роботи час безоплатних суспільно корисних робіт, вид яких визначають органи місцевого самоврядування, у межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України.
Між тим, у судовому засіданні встановлено, що протиправне діяння, кримінальна відповідальність за яке передбачена ст. 125 ч. 1 КК України вчинене підсудним ОСОБА_4 15 листопада 2017 року.
Кримінальним кодексом України за вчинення інкримінованого ОСОБА_4 протиправного діяння, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України, передбачено альтернативне кримінальне покарання, а саме : штраф до 50 неоподатковуваних мінімумів доходу громадян або громадські роботи на строк до 200 годин, або виправні роботи на строк до 1 року, що відповідно до приписів ст. 12 КК України відноситься до кримінального правопорушення кримінального проступку.
Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.
Перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.
Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.
Згідно приписів ч.ч. 2,3 ст. 4, ч. 1 ст. 5 КК України, злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.
Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
У судовому засіданні з досліджених матеріалів кримінального провадження вбачається, що підсудний ОСОБА_4 після 15 листопада 2017 року повторних кримінальних правопорушень не вчиняв, від явки до органу досудового розслідування та суду не ухилявся.
Відповідно до ч. 3 ст. 285 КПК України у разі якщо обвинувачений, щодо якого передбачено звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, судове провадження проводиться в повному обсязі в загальному порядку.
В такому разі, якщо обвинувачений визнається винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, суд ухвалює обвинувальний вирок, призначає покарання і на підставі ч. 5 ст. 74, ст. 49 КК України може звільнити від нього засудженого.
Приймаючи до уваги наведене, враховуючи, що підсудний ОСОБА_4 заперечує проти закриття кримінального провадження за ст. 125 ч. 1 КК України за нереабілітуючою обставиною, суд вважає за необхідне, з застосуванням приписів ч. 5 ст. 74 КК України, за вироком суду звільнити його від покарання на підставах, передбачених ст. 49 КК України.
Запобіжний захід у відношенні підсудного ОСОБА_4 не обирався.
Потерпілою ОСОБА_6 цивільний позов не заявлено.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України суд, -
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення - кримінального проступку, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України та призначити йому покарання, на підставі цього закону, у виді ста двадцяти годин громадських робіт, які полягають у виконанні засудженим у вільний від роботи час безоплатних суспільно корисних робіт, вид яких визначають органи місцевого самоврядування.
На підставі ст.ст. 49, 74 ч. 5 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання, призначеного за ст. 125 ч. 1 КК України.
Запобіжний захід у відношенні засудженого ОСОБА_4 не обирався.
Відповідно до ст. 532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок відповідно до ст.ст. 393, 395 КПК України може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду, через Дзержинський райсуд м. Харкова, протягом 30 діб з моменту проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Згідно зі ст. 376 КПК України копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в Дзержинському райсуді м. Харкова копію цього вироку, подавши відповідну заяву.

Вирок надруковано в нарадчої кімнаті в одному примірнику.

Суддя ОСОБА_1