Придніпровський районний суд м.Черкаси
Номер провадження 1-кс/711/997/21
Справа № 711/3266/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2021 року слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , особи, яка подала скаргу ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси скаргу ОСОБА_5 на рішення прокурора, -

встановив:

ОСОБА_5 звернулася до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси із скаргою на рішення прокурора.

Скаргу обґрунтовує тим, що 30.04.2021 року вона звернулася до прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_7 із клопотанням про припинення порушень законності і проведення процесуальних дій. В клопотанні просила забезпечити дотримання законності та проведення всіх визначених кримінальним процесуальним законодавством України заходів (процесуальних дій) для роз`яснення та забезпечення її процесуальних прав як потерпілого у кримінальному провадженні №0000140 від 20.10.2021 року та допитати її як потерпілу.

Постановою від 07.05.2021 року прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 у задоволенні клопотання ОСОБА_5 , датованого 30.04.2021 року про проведення процесуальних дій у кримінальному провадженні №0000140 відмовлено в повному обсязі.

Вважає таке рішення прокурора незаконним, необґрунтованим та безпідставним, таким, що протиправно обмежує та порушує її права та законні інтереси як потерпілої, може зашкодити забезпеченню ефективного розслідування вчинених щодо неї кримінальних правопорушень та виконанню вимог ст.2 КПК України, а тому має бути скасована слідчим суддею в порядку судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Просила скасувати постанову про відмову в задоволенні клопотання від 07.05.2021 року, що винесена прокурором відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000140; зобов`язати повноважного прокурора у кримінальному провадженні №0000140 провести в розумні строки процесуальні (слдічі) дії, що зазначені у пунктах 1,2 прохальної частини клопотання від 30.04.2021 року.

В судовому засіданні ОСОБА_5 не надавала пояснень стосовно своєї скарги, а лише підтримала думку свого представника, який просив скаргу задовольнити повністю із підстав, які зазначені в самій скарзі.

Прокурори в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечували.

Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступного.

30.04.2021 року ОСОБА_5 звернулася до прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_7 із клопотанням про припинення порушень законності і проведення процесуальних дій. В клопотанні просила забезпечити дотримання законності та проведення всіх визначених кримінальним процесуальним законодавством України заходів (процесуальних дій) для роз`яснення та забезпечення її процесуальних прав як потерпілого у кримінальному провадженні №0000140 від 20.10.2021 року та допитати її як потерпілу.

Постановою від 07.05.2021 року прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 у задоволенні клопотання ОСОБА_5 , датованого 30.04.2021 року про проведення процесуальних дій у кримінальному провадженні №0000140 відмовлено в повному обсязі.

Обгрунтовуючи своє рішення, прокурор посилається на те, що прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений лише в необхідних випадках особисто проводити слідчі (розшукові), процесуальні дії та є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора.

Вивчення змісту п.1 клопотання ОСОБА_8 встановлено, що воно є незрозумілим, неконкретизованим, абстрактним, оскільки чітко не зазначено, які саме процесуальні (слідчі) дії має провести прокурор у даному кримінальному провадженні. Натомість у клопотанні ОСОБА_8 ставить питання про проведення прокурором всіх процесуальних дій, які визначені кримінальним процесуальним законодавством України. Ураховуючи зазначене, пункт 1 клопотання не підлягає до задоволення.

З приводу п.2 клопотання щодо проведення прокурором допиту ОСОБА_8 , як потерпілої прокурор посилається на те, що ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12.04.2021 року у справі № 711/2157/21 відмовлено у скасуванні постанови прокурора від 15.02.2021 року, винесеної у рамках кримінального провадження №0000140, якою, у тому числі, відмовлено ОСОБА_8 у допиті як потерпілої. Разом з тим, ОСОБА_8 повторно звернулася до прокурора із клопотанням про її допит як потерпілої, не навівши, при цьому, нових обґрунтованих правових підстав для проведення такого допиту.

Так, відповідно до п.7 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Відповідно до ч.3 ст. 93 КПК України сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Статтею 220 КПК України передбачено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Так, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК предметом оскарження є рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій. Існування такого предмета оскарження зумовлене задекларованою та імплементованою в КПК засадою змагальності сторін у кримінальному провадженні, оскільки одне із законодавчих положень, завдяки якому реалізується зазначена засада, передбачене у ч. 2 ст. 22 КПК, якою встановлено, що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Також реалізація відповідної засади забезпечується положеннями ст. 220 КПК, якою встановлено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а в разі неможливості вручення з об`єктивних причин надсилається їй.

Таким чином, наведені законодавчі положення передбачають, з одного боку, право учасників кримінального провадження ініціювати здійснення процесуальних, у тому числі слідчих та негласних слідчих (розшукових) дій, а з іншого регламентують недопустимість необґрунтованої та невмотивованої відмови у проведенні відповідних дій органами досудового розслідування.

Необхідно зауважити, що п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК передбачене право на оскарження постанови про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, а не будь-яких процесуальних дій, для проведення яких учасник кримінального провадження вносив клопотання слідчому. З огляду на зазначене слідчі судді обґрунтовано відмовляють у відкритті провадження, якщо скарга зумовлена прийняттям постанови про відмову у проведенні дій, які не можуть бути віднесені до категорії слідчих (розшукових) (розділ 6 узагальнення ВССУ про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування від 12.01.2017 року №9-49/0/4-17).

Відповідно до п.18 ст. 3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні

У зв`язку з вищевикладеним, слідчий суддя приходить до висновку про те, що постанова про відмову в задоволенні клопотання від 07.05.2021 року в частині клопотання про забезпечення дотримання законності та проведення всіх визначених кримінальним процесуальним законодавством України заходів (процесуальних дій) для роз`яснення та забезпечення ОСОБА_9 процесуальних прав як потерпілого у кримінальному провадженні №0000140 від 20.10.2021 не підлягає оскарженню на стадії досудового провадження, оскільки забезпечення дотримання законності та проведення всіх визначених кримінальним процесуальним законодавством України заходів (процесуальних дій) не є слідчими (розшуковими) діями, в розумінні КПК України.

Що стосується відмови в задоволенні клопотання ОСОБА_5 про допит її в якості потерпілої, то слідчий суддя звертає увагу на наступне.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Відмовляючи в задоволенні клопотання в цій частині прокурор посилається на те, що ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12.04.2021 року у справі № 711/2157/21 відмовлено у скасуванні постанови прокурора від 15.02.2021 року, винесеної у рамках кримінального провадження №0000140, якою, у тому числі, відмовлено ОСОБА_8 у допиті як потерпілої. Разом з тим, ОСОБА_8 повторно звернулася до прокурора із клопотанням про її допит як потерпілої, не навівши, при цьому, нових обґрунтованих правових підстав для проведення такого допиту.

Так, з ухвали слідчої судді Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_10 від 12.04.2021 року вбачається що на думку слідчого судді, підстав вважати, що ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000140 від 20.10.2020р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч.2 ст. 384 КК України, є потерпілою, - немає, враховуючи матеріали кримінального провадження та норми ст. 55 КПК України. Так, встановлено, що ні слідчий, ні прокурор не визнавали ОСОБА_5 потерпілою, вона не зверталася із заявою про визнання її потерпілою, пам`ятка про процесуальні права та обов`язки їй не вручалась, постанова про відмову у визнанні її потерпілою також відсутня (яка може бути оскаржена відповідно до вимог ст. 303 КПК). Сам по собі факт, що прокурором розглянуто клопотання ОСОБА_5 , яке датоване 08.02.2021 року, не свідчить про те, що ОСОБА_5 визнана потерпілою, оскільки КПК України передбачає порядок визнання особи потерпілою у кримінальному провадженні.

Так, правова природа аналізованого виду проваджень, які здійснюються слідчим суддею, передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку вирішення клопотань про проведення слідчих (розшукових) дій, а й оцінки таких клопотань на предмет доцільності здійснення слідчих (розшукових) дій, що порушуються перед слідчим, зокрема це стосується доцільності проведення допиту

Таким чином, предметом судового контролю під час розгляду аналізованої категорії скарг є не лише прийняте слідчим, прокурором рішення стосовно задоволеного клопотання, а й дотримання інших процесуальних вимог щодо проведення відповідних слідчих (розшукових) дій, які ініціюються перед органами досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Розглядаючи скарги цієї категорії, слід зважати на те, що відповідно до ч. 1 ст. 40 КПК слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій. Згідно з ч. 5 ст. 40 КПК слідчий, здійснюючи свої повноваження, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку забороняється. Таким чином, при розгляді скарг на відмову в задоволенні клопотань про проведення слідчих (розшукових) дій слідчим суддям необхідно співвідносити вимоги ст. 220 КПК з іншими процесуальними вимогами щодо здійснення досудового розслідування у кримінальному провадження, зокрема встановленими ст. 40 КПК. Саме тому необхідно брати до уваги те, що процесуальне законодавство не передбачає обов`язку посадових осіб органів досудового розслідування вчиняти всі дії, які ініціюються учасниками кримінального провадження, оскільки такі дії в певних випадках можуть бути недоцільними, а інколи передчасними або взагалі перешкоджати досягненню завдань кримінального провадження (розділ 6 узагальнення ВССУ про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування від 12.01.2017 року №9-49/0/4-17).

При цьому слідчий суддя враховує, що відповідно до вимог ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора. Прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений: доручати слідчому, органу досудового розслідування проведення у встановлений прокурором строк слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій або давати вказівки щодо їх проведення чи брати участь у них, а в необхідних випадках - особисто проводити слідчі (розшукові) та процесуальні дії в порядку, визначеному цим Кодексом.

Отже особисто проводити слідчі дії, в тому числі й допит потерпілого прокурор може лише в необхідних випадках. В своєму клопотанні про припинення порушень законності і проведення процесуальних дій ОСОБА_5 не наводить таких випадків, у зв`язку з чим прокурор повинен провести таку слідчу дію як допит потерпілого.

Крім того ОСОБА_5 не позбавлена права звернутися з відповідним клопотання про допит її як потерпілого до слідчого слідчого відділу територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, з дислокацією у м. Черкасах, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000140 від 20.10.2020 року.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку про те, що постанова від 07.05.2021 року прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 у задоволенні клопотання ОСОБА_5 від 30.04.2021 року є законною, обґрунтованою, а тому відсутні підстави для її скасування.

У зв`язку з цим, слідчий суддя приходить до висновку про відмову в задоволенні скарги.

На підставі наведеного, керуючись ст. 303 КПК України,-

ухвалив:

В задоволенні скарги ОСОБА_5 на рішення прокурора відмовити.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 18.06.2021 року о 09.00 год.

Слідчий суддя: ОСОБА_1