Справа №355/1199/20 Головуючий в суді 1-ї інстанції - ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/2283/2021 Доповідач у суді 2-ї інстанції ОСОБА_2
29 квітня 2021року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - ОСОБА_7 ,
захисника - ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 на вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 09 лютого 2021 року, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, одруженого, з загальною середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України не судимого,
визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
Зараховано ОСОБА_7 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 03.10.2020 по 09.02.2021 із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» залишено в силі до набрання вироком суду законної сили.
Цим же вироком вирішено питання щодо речових доказів, процесуальних витрат.
В С Т А Н О В И Л А:
Згідно вироку суду І-ї інстанції, 03.10.2020 близько 18 години 00 хвилин ОСОБА_9 за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_3 , разом із ОСОБА_7 вживали алкогольні напої. В цей час між ОСОБА_7 та ОСОБА_10 виник конфлікт з приводу місця знаходження належного ОСОБА_7 мобільного телефону.

В цей час ОСОБА_7 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин підійшов до ОСОБА_9 та наніс один удар кулаком правої руки в область голови останнього, внаслідок чого ОСОБА_9 втратив рівновагу та впав на спину на підлогу. Продовжуючи свої протиправні дії, діючи умисно та передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, ОСОБА_7 , тримаючи у лівій руці кухонний ніж, який схопив із підлоги, накинувся на ОСОБА_9 , який не встиг підвестися, та умисно наніс один удар останньому в область грудної клітки, спричинивши тілесні ушкодження у виді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки з права (правосторонній гемоторакс), після чого наніс декілька ударів в хаотичному порядку по тулубу ОСОБА_9 , заподіявши таким чином тілесні ушкодження у виді різаної рани лівого передпліччя, глибокого садна правого плеча.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи, виявлені у ОСОБА_9 тілесні ушкодження вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки праворуч, що ускладнилося внутрішньою кровотечею (500 мл рідкої крові у правій плевральній порожнині) відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя. Тілесні ушкодження у вигляді різаної рани лівого передпліччя відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, як такі, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше, як три тижні (21 день). Тілесні ушкодження у вигляді садна правого плеча відносяться до категорії - легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки
Не погодившись з вироком суду першої інстанції, захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в якій просить вирок змінити, застосувати до обвинуваченого ОСОБА_7 ст.ст. 75, 76 КК України, призначивши остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років та звільнити останнього від відбування покарання з випробуванням, строком на 3 роки.
В обгрунтування своїх апеляційних вимог захисник зазначає, що судом першої інстнації формально зазначено у вироку пом`якшуючі обставини, а саме щире каяття ОСОБА_7 у скоєному, а також те, що він в силу ст. 89 КК України не судимий, проте при визначенні виду та розміру покарання дані обставини судом не враховані.
Також вказує, що суд не взяв до уваги віктимну поведінку обвинуваченого ОСОБА_11 , та отримання ОСОБА_7 від ОСОБА_9 тілесних ушкоджень у вигляді рваної рани голови та сильного забою лівої вилиці.
За таких обставин, захисник вважає, що призначене судом покарання є занадто суворим та не відповідає особі обвинуваченого, а відтак підлягає зміні.
Вислухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченогота його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили їх задовольнити, думку прокурора, яка заперечував проти задоволення апеляційних вимог, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновкупро відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно зі ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
На думку колегії суддів, при ухваленні оскаржуваного вироку зазначених вимог закону судом першої інстанції було дотримано в повній мірі.
Доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 121 КК України підтверджується матеріалами кримінального провадження та учасниками процесу не оспорюються.
Так, відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.
Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують та обтяжують.
Суд першої інстанції, мотивуючи своє рішення про призначення ОСОБА_7 покарання врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та обставини його вчинення, дані про особу обвинуваченого, який в силу ст. 89 КК України не судимий, одружений, не працює, на спеціальних обліках не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно, зловживає спиртними напоями, щодо його поведінки у громадських місцях неодноразово надходили скарги.
Щире каяття визнано місцевим судом як обставину, яка згідно з ст.66 КК України пом`якшує покарання ОСОБА_7 .
Обставиною, що у відповідності до ст.67 КК України обтяжує покарання судом визнано вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Із огляду на зазначене, колегія суддів вважає обгрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 не можливе без ізоляції від суспільства та про необхідність призначення йому покарання у межах мінімальної межі, встановленої санкцією ч.1 ст.121 КК України у виді позбавлення волі строком на п`ять років.
Доводи захисника про те, що судом при призначенні ОСОБА_7 покарання, не враховано віктимну поведінку потерпілого, дані про особу обвинуваченого, який в силу ст. 89 КК України не судимий, а також наявність пом`якшуючої обставини, колегія суддів вважає необґрунтованими та такими, що спростовуються вироком суду першої інстанції.
На переконання колегії суддів, призначене судом покарання обвинуваченому ОСОБА_7 з огляду на вимоги статей 50, 65 КК України узгоджується із загальними засадами закону України про кримінальну відповідальність та відповідає основній його меті як заходу примусу.
Доводи захисника про призначення ОСОБА_7 занадто суворого покарання не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного перегляду матеріалів кримінального провадження.
На думку апеляційного суду, застосування у даному випадку інституту звільнення від відбування покарання з випробуванням не відповідатиме принципам законності та справедливості покарання, а тому звільнення ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України із встановленням іспитового строку, як того просить у апеляційній скарзі захисник, не буде достатнім і необхідним для виправлення останнього.
Таким чином, будь-яких порушень норм матеріального чи процесуального права, наслідком яких є зміна чи скасування судового рішення, апеляційним судом під час апеляційного розгляду встановлено не було.
З урахуванням викладеного, колегія суддів не знаходить підстав для скасування або зміни вироку суду першої інстанції, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а вирок - без змін.
Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 409, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 09 лютого 2021 року щодо ОСОБА_7 - без змін.
Ухвала суду може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Судді: