Справа № 694/339/21 Провадження №1-кп/694/122/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

13.07.2021 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:
головуючої - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за № 0000354 від 25 квітня 2019 року за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Хлипнівка, Звенигородського району, Черкаської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

із участю у судовому розгляді
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілої - ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИВ:
Під час підготовчого засідання до суду надійшло клопотання від потерпілої ОСОБА_5 про закриття провадження по даній кримінальній справі у зв`язку з її відмовою від обвинувачення, оскільки дане кримінальне провадження є формою приватного обвинувачення. Наслідки відмови від обвинувачення потерпілій зрозумілі. Потерпіла не має претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого.

Прокурор та обвинувачений не заперечували щодо закриття провадження по даній кримінальній справі у зв`язку з відмовою потерпілої від обвинувачення.
Враховуючи викладене, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників процесу, суд прийшов до висновку, що є підстави для закриття провадження по даній кримінальній справі у зв`язку з відмовою потерпілої від обвинувачення згідно п.7 ч.1 ст.284 КПК України з наступних підстав.

Поняття "потерпілий" є міжгалузевим, оскільки використовується як у кримінальному праві, так і в кримінальному процесі, і вони за змістом не є тотожними. У кримінально-правовому розумінні потерпілий - це особа, якій кримінальним правопорушенням безпосередньо заподіюється фізична, моральна та/або матеріальна шкода. Поняття "потерпілий" у кримінальному праві не має законодавчої дефініції, натомість законодавством визначено кримінально-процесуальне розуміння цього поняття. Так, у ч. 1 ст. 55 КПК України встановлено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. У ч. 2 цієї норми закону визначається момент виникнення в особи статусу потерпілого як учасника кримінального провадження: права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Водночас у ч. 6 ст. 55 КПК України передбачено так зване правонаступництво у кримінальному провадженні. Згідно з положеннями цієї норми, якщо внаслідок кримінального правопорушення настала смерть особи, положення ч.ч. 1-3 цієї статті поширюються на близьких родичів чи членів сім`ї такої особи. Зазначені особи у кримінальному процесі мають власні процесуальні права.

Згідно позиції, висловленій у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року, в якій зазначено, що злочини, кримінальне провадження щодо яких здійснюється у формі приватного обвинувачення, завдають шкоди головним чином інтересам окремих осіб, а не суспільства, вони не є тяжкими. Пунктом 7 ч. 1 ст. 284 КПК України передбачено, що право відмовитися від обвинувачення має потерпілий або його представник у визначених цим Кодексом випадках. У даному випадку закон визначає потерпілими не тільки осіб, які безпосередньо постраждали від злочину, а й близьких родичів чи членів сім`ї такої особи, якщо постраждала особа померла.

Законодавець надає потерпілому можливість вибору способу реагування на злочин. Волевиявлення потерпілого про притягнення винного до кримінальної відповідальності є необхідною рушійною силою здійснення кримінального провадження у формі приватного обвинувачення, яке відповідно до ч. 1 ст. 477 КПК України може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого, а в разі його відмови від обвинувачення згідно із ч. 4 ст. 26, п. 7 ч. 1 ст. 284 цього Кодексу підлягає безумовному закриттю (за винятком кримінальних проваджень щодо злочинів, пов`язаних із домашнім насильством). Таким чином, законодавець передбачив безумовну підставу для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення, а саме, відмову потерпілого від такого обвинувачення, небажання притягувати винну особу до кримінальної відповідальності.

Оскільки потерпілий ОСОБА_6 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, а ухвалою Звенигородського районного суду залучено до участі у справі потерпілу ОСОБА_5 , а тому останній належить право підтримувати чи відмовитися від приватного обвинувачення.

Згідно положень ст.477 КПК України злочини за ч.1 ст.122, КК України відносяться до категорії злочинів, що розглядаються у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Запобіжний захід по справі не обирався. Цивільний позов не заявлявся.
Процесуальних витрат по справі немає. Речові докази по справі відсутні.

Керуючись п.7 ч.1 ст.284, ст.477 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

Закрити провадження по даній кримінальній справі про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України у зв`язку з відмовою потерпілої ОСОБА_5 від обвинувачення.

На ухвалу можуть бути подані апеляційні скарги учасниками процесу до Черкаського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 7 днів з дня проголошення ухвали.

Суддя ОСОБА_1