В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
5 квітня 2021 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002112 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, маючого неповну вищу освіту, неодруженого, дітей не має, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, -

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:
1 грудня 2020 близько 17.00 годин обвинувачений ОСОБА_3 , керуючи технічно справним автомобілем «BA3-21033», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , рухався в Новокодацькому районі м. Дніпро по вул. Київській з боку вул. Західної в напрямку пр. Івана Мазепи.

Під час руху ОСОБА_3 , грубо порушуючи Правила безпеки дорожнього руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки і її змінам, при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного дорожньою розміткою 1.14.1 та дорожнім знаком 5.35.1 ПДР України, розташованого в районі б. № 1-А, на якому перебував пішохід ОСОБА_6 , перетинаючи проїзну частину справа наліво за напрямком руху автомобіля, заходів до зменшення швидкості, а вразі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходові, для якого може бути створена перешкода чи небезпека, не прийняв і, продовживши рух, скоїв на нього наїзд.

Внаслідок наїзду потерпілому ОСОБА_6 спричинені тілесні ушкодження у вигляді сумісної тупої травми тіла: садна та рани на голові, ушкодження внутрішніх органів, переломи ребер та великогомілкової кістки. Виявлена при дослідженні сумісна тупа травма тіла, що у своєму перебігу супроводжувалася розвитком загрозливого для життя стану (поліорганної недостатності) відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, які в даному випадку призвели до настання смерті ОСОБА_6 , згідно висновку експерта.

Порушення правил безпеки дорожнього руху виразилося в тому, що ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом - автомобілем «BA3-21033», реєстраційний номер НОМЕР_1 , порушив вимоги п. 18.1 Правил дорожнього руху України, згідно яких водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, невиконання якого, перебуває у причинному зв`язку з наслідками, що настали.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом що спричинили смерть потерпілого, кваліфікуються за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 2 ст. 286 КК України визнав у повному обсязі, заявив про розкаяння та осуд своїх дій, повністю підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті та просив суд, при судовому розгляді застосувати положення ч. 3 ст. 349 КПК України, не досліджуючи зібрані у кримінальному провадженні докази, на підтвердження обставин, викладених в обвинувальному акті, обмежуючись лише його допитом та дослідженням матеріалів, що характеризують його особу.

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні також просила суд застосувати положення ч. 3 ст. 349 КПК України, посилаючись на недоцільність дослідження доказів щодо усіх обставин обвинувачення у зв`язку з повним їх визнанням та підтвердженням у судовому засіданні самим обвинуваченим ОСОБА_3 .

Судом, роз`яснені обвинуваченому наслідки застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, а саме позбавлення його можливості оскаржити в апеляційному порядку визнані ним обставини кримінального правопорушення, а також перевірено правильність розуміння ним цих обставин та добровільність його позиції.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 суду пояснив, що 1 грудня 2020 року, близько 17.00 годині він рухався на автомобілі ВАЗ 21033 д/н НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 по вулиці Київській в м. Дніпро. В цей час на вулиці було темно та волого, у зв`язку з чим була погана видимість. Він рухався у межах дозволеної швидкості руху, проте, приблизно за двадцять метрів до пішохідного переходу він побачив потерпілого і почав знижувати швидкість. Але знизити швидкість до повної зупинки автомобіля не вдалося, в результаті чого він здійснив на пішохода, як потім з`ясувалося, ОСОБА_6 , наїзд лівою передньою частиною автомобіля, в результаті яких останній отримав тілесні ушкодження. Він вийшов з автомобіля і викликав швидку допомогу та поліцію, а також намагався надати потерпілому першу медичну допомогу. Потім, коли ОСОБА_6 госпіталізували, він приїздив до лікарні, де останній знаходився, за призначенням лікаря придбав всі необхідні медичні препарати та лікарські засоби. В подальшому, коли ОСОБА_6 помер, він повністю відшкодував його матері, ОСОБА_7 , витрати на поховання, в сумі 27 000 грн., а також сплатив 50 000 грн. моральної компенсації.

З урахуванням повного визнання своє винуватості, визнання та підтвердження, обвинуваченим, всіх обставин кримінального правопорушення, викладених у обвинувальному акті, з урахуванням думок усіх учасників судового розгляду та відсутності від них заперечень, суд вважає можливим застосувати положення ч. 3 ст. 349 КПК України та визнати недоцільним дослідження доказів на підтвердження винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним інкримінованого стороною обвинувачення кримінального правопорушення, обмежившись лише дослідженням матеріалів, які характеризують його особу.

Таким чином, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю знайшла своє підтвердження під час судового розгляду.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає визнання ним своєї вини та щире каяття, добровільне відшкодування потерпілій заподіяних збитків та моральної шкоди.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Обговорюючи питання про вид і міру покарання ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним діяння, яке відносяться до категорії необережних тяжких злочинів, данні про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не знаходиться, офіційно не працевлаштований, не одружений, на утриманні малолітніх дітей та інших осіб не має, за місцем мешкання характеризується позитивно.

Окрім того, суд враховує позицію потерпілої ОСОБА_7 , яка, згідно власноруч написаною нею заявою, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_3 не має, просила суд застосувати до ОСОБА_3 покарання, не пов`язане з позбавлення волі.

Суд вважає, що, враховуючи позитивні характеристики обвинуваченого ОСОБА_3 , його ставлення до вчиненого ним з необережності злочину, а також критичного ставлення до своєї поведінки та дієвих заходів до відшкодування заподіяної шкоди, звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від призначеного покарання з випробуванням більше сприятиме його виправленню ніж його реальне відбуття в умовах ізоляції від суспільства.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим, вважає, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 , а також для попередження нових кримінальних правопорушень, йому слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією статті обвинувачення, звільнивши його від призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк, відповідно до ст. 75 КК України та поклавши обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Разом з цим, з урахуванням того, що ОСОБА_3 вчинене необережне кримінальне правопорушення, пов`язане з порушенням правил керування транспортним засобом, що потягнуло загибель людини, суд вважає доцільним застосувати до нього додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк, у межах санкції статті обвинувачення.

Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні було проведено судову автотехнічну експертизу № 19/104-9/1478 від 17.12.2020 року, витрати на яку складають 1307,60 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Цивільний позов не заявлявся.
Речовий докази, якими визнаний автомобіль «BA3-21033», реєстраційний номер НОМЕР_1 , підлягає поверненню за належністю власнику ОСОБА_5 .

Керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк три роки з позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання, встановивши йому іспитовий строк в два роки.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 1307 (одна тисяча триста сім) гривень 60 копійок витрат на проведення судової автотехнічної експертизи № 19/104-9/1478 від 17.12.2020 року.

Речовий докази, якими визнаний автомобіль «BA3-21033», реєстраційний номер НОМЕР_1 , повернути за належністю власнику ОСОБА_5 .

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Дніпропетровська.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1