ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2021 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4

за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000128 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , діючого в інтересах ОСОБА_8 на вирок Глибоцького районного суду Чернівецької області від 10 лютого 2021 року відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Опришени Глибоцького району Чернівецької області, українця, громадянин України, із середньою освітою, не одруженого, непрацюючого, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,-

У С Т А Н О В И Л А:
Цим вироком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого, визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді 1-го (одного) року обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання, якщо він протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового злочину і відповідно до ст. 76 КК України виконає покладені на нього судом обов`язки.

Провадження №11-кп/822/138/21 Головуючий в І інстанції: ОСОБА_9
Категорія ч.1 ст.286 КК України Суддя - доповідач: ОСОБА_1
ЄУНС № 715/2106/20
Вирішено питання щодо речових доказів по справі.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави судові витрати в розмірі 2 877 (дві тисячі вісімсот сімдесят сім) гривень 70 копійок.

Цивільний позов ОСОБА_7 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_7 39 978 (тридцять дев`ять тисяч дев`ятсот сімдесят вісім) гривень у відшкодування матеріальної шкоди та 35 000 (тридцять п`ять тисяч) моральної шкоди.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Згідно з вироком районного суду, 26.03.2020 року, приблизно о 05 годині 20 хвилин, обвинувачений ОСОБА_8 , керуючи автомобілем марки «Audi А-6», номерний знак « НОМЕР_1 », рухався по вул. Головній, в с. Слобідка, Глибоцького району, Чернівецької області, зі сторони смт. Глибока, в напрямку с. Опришени зі швидкістю не менше 121,3 км/год., що перевищує допустиму 50 км/год. в межах населеного пункту.

Наближаючись до електроопори № 18/13 та проїжджаючи ділянку дороги з асфальтобетонним покриттям, яка має заокруглення вліво, ОСОБА_8 , проявив неуважність до дорожньої обстановки та самовпевненість у своїх діях, не обрав безпечну швидкість руху та неправильно застосував прийоми керування транспортним засобом, змінив напрямок руху вліво, не переконавшись при цьому, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, здійснив виїзд на праве узбіччя, де в стані юзу допустив виїзд на смугу зустрічного руху та виїхав за межі проїзної частини дороги вліво з подальшим перекиданням в кювет і зіткненням з деревом.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажиру автомобіля марки «Audi А-6», номерний знак « НОМЕР_1 », ОСОБА_7 , 2001 року народження, у відповідності до висновку СМЕ № 469 мд від 26.06.2020, спричинено тілесні ушкодження у вигляді компресійно-уламкового перелому тіл L1, L2, хребців, забою спинного мозку на цьому рівні, забою легень з обох сторін та забою серця, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, «як такі, що призвели до тривалого розладу здоров`я».

Дорожньо-транспортну пригоду водій ОСОБА_8 скоїв в результаті порушення та невиконання вимог п.п. 12.1, та 12.4, які безпосередньо перебувають у причинному зв`язку з наслідками, а також п.п. 1.5, 2.3 (б), які лише сприяли порушенню вищевказаних правил, встановлених «Правилами дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету міністрів України за № 1306 від 10.10.2001 року та ведених в дію з 01.01.2002 року, які вимагають від водія:

- п.12.1. під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;

- п.12.4. у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год;

- п. 1.5. дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

- п. 2.3. для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Таким чином, ОСОБА_8 порушив правила безпеки дорожнього, що спричинило потерпілому ОСОБА_7 середньої тяжкості тілесні ушкодження.

На вказаний вирок суду І інстанції захисник ОСОБА_6 , діючий в інтересах ОСОБА_8 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок Глибоцького районного суду Чернівецької області від 10 лютого 2021 року, звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням останнього з потерпілим, на підставі ст. 46 КК України, а кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 - закрити.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги сторона захисту посилається на те, що при ухвалення вироку та розгляді кримінального провадження відносно ОСОБА_8 судом першої інстанції було істотно порушено вимоги кримінального процесуального законодавства України, зокрема, судом першої інстанції було безпідставно відмовлено у задоволенні клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження на підставі положень ст. 46 КК України.

Інших апеляційних скарг від учасників судового провадження не надходило.

В судовому засіданні захисник свою апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити з підстав та мотивів, викладених в ній.

Прокурор та потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечували проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту, посилалися на її безпідставність та необґрунтованість, просили залишити вирок суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, думку та пояснення учасників кримінального провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, за вказаних у вироку обставин, а також щодо кримінально-правової кваліфікації злочину, не оспорюються, а тому не є предметом апеляційного розгляду.

Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення кримінальних правопорушень, які могли б істотно вплинути на висновок суду про винуватість ОСОБА_8 та на кваліфікацію її дій, не виявлено.

Щодо доводів сторони захисту в апеляційній скарзі про необхідність закриття кримінального провадження у зв`язку із примиренням потерпілого з обвинуваченим, то колегія суддів приходить до безпідставності таких доводів.

Відповідно до ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Так матеріалами даного кримінального провадження встановлено, що дійсно 17.11.2020 року захисником обвинуваченого ОСОБА_8 адвокатом ОСОБА_6 було подано клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим, на підставі ст. 46 КК України. Крім того, 25.11.2020р. потерпілим ОСОБА_7 було подано до суду заяву, в якій останній не заперечував проти закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_8 у зв`язку із його примиренням із обвинуваченим.

В той же час, як вбачається із показань потерпілого ОСОБА_7 , як в суді першої, так і в апеляційній інстанціях, останній написав дану заяву під психологічним тиском з боку обвинуваченого та його батьків. А тому в районному суді, коли розглядалось по суті клопотання адвоката ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим, він висловив позицію про те, що заперечує проти її задоволення, оскільки із обвинуваченим він фактично не примирився, оскільки той не відшкодував йому матеріальну та моральну шкоду.

Таким чином, суд 1 інстанції такі фактичні обставини справи взяв до уваги, дав їм вірну юридичну оцінку, про що вмотивовано ухвалою відмовив у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_6 (Т.2 а.п.90)

За таких обставин, колегія суддів вважає безпідставними доводи адвоката ОСОБА_6 про те, що суд 1 інстанції проігнорував клопотання сторони захисту про закриття кримінального провадження у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим.

Більш того, колегія суддів приходить до висновку про недоцільність за обставин даного кримінального провадження застосовування положення ст. 46 КК України, оскільки окрім інтересів потерпілого, в цьому провадженні порушуються ще й інтереси держави щодо управління та регулювання правил дорожнього руху, безпеки руху та експлуатації транспортного засобу, тобто, окрім додаткового об`єкту злочину - життя і здоров`я потерпілих осіб, тут є основний безпосередній об`єкт злочину - безпека руху й експлуатації автомобільного транспорту.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга сторони захисту підлягає залишенню без задоволення, а вирок суду першої інстанції залишенню без змін.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 376 ч. 2, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , діючого в інтересах ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а вирок Глибоцького районного суду Чернівецької області від 10 лютого 2021 року відносно ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду протягом трьох місяців з моменту проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, - в той самий порядок і строк з дня отримання копії судового рішення.

Головуючий: Судді:

_________________ __________________ _________________
ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2