Ухвала
Іменем України
12 липня 2021 року

м. Київ
провадження № 51-2745 зр 20
Верховний Суд колегією суддів Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши заяву засудженого ОСОБА_4 про роз`яснення ухвали Верховного Суду України від 02 липня 2009 року,
встановив:
Вироком Апеляційного суду Вінницької області від 03 лютого 2009 року

ОСОБА_4 засуджено до покаранняза:
- п. п. 6, 12 ч.2 ст. 115 КК України у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна;
- ч. 4 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі строком на п`ятнадцять років з конфіскацією всього особистого майна;
- ч. 1 ст. 129 КК України у виді обмеження волі строком на два роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України ОСОБА_4 призначено остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна.
Цим же вироком засуджено ОСОБА_5 .
Ухвалою Верховного Суду України від 02 липня 2009 року вирок Апеляційного суду Вінницької області від 03 лютого 2009 року змінено. Постановлено вважати, що кваліфікуючою ознакою ч. 4 ст. 187 КК України, за якою засуджено

ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , є розбій, поєднаний із заподіянням потерпілій ОСОБА_6 тяжкого тілесного ушкодження, а не її смерті. Пом`якшено ОСОБА_5 основне покарання за п. п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України до 14 років 6 місяців позбавлення волі і за ч. 4 ст. 187 КК України до 14 років позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України визначено ОСОБА_5 за сукупністю цих злочинів покарання у виді позбавлення волі строком на 14 років 6 місяців з конфіскацією всього майна. На підставі ст. 71 КК України до цього покарання приєднано частково невідбуте покарання за попереднім вироком від 21 липня 2005 року за ч. 3 ст. 185 КК України і засуджено ОСОБА_5 до покарання у виді позбавлення волі строком на 15 років з конфіскацією всього його майна.
В решті вирок залишено без зміни.
Засуджений ОСОБА_4 звернувся із заявою про роз?яснення ухвали Верховного Суду України від 02 липня 2009 року, оскільки вона для нього є незрозумілою.
Ухвалою Верховного Суду від 18 серпня 2020 року засудженому ОСОБА_4 відмовлено у роз`ясненні ухвали Верховного Суду України від 02 липня 2009 року, оскільки його твердження зводилися не до незрозумілого змісту вказаної ухвали, а до оцінки порушення його права на захист при її винесенні у зв?язку із постановленням її незаконним складом суду та без участі захисників.
07 липня 2021 року до Верховного Суду надійшла повторна заява засудженого ОСОБА_4 про роз`яснення ухвали Верховного Суду України від 02 липня 2009 року аналогічного змісту, яка подана з тих самих підстав та за якою ухвалою Верховного Суду від 18 серпня 2020 року було відмовлено у роз?ясненні вказаного судового рішення на підставі ст. 380 КПК України.
Перевіривши доводи, наведені в заяві про роз?яснення судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що її необхідно повернути засудженому на таких підставах.
Положенням ч. 4 ст. 441 КПК України визначено, що судові рішення суду касаційної інстанції роз`яснюються учасникам судового провадження в порядку, передбаченому статтею 380 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 380 КПК України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення, приватного виконавця ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.

Як вбачається із матеріалів касаційного провадження, ухвалою Верховного Суду від 18 серпня 2020 року було прийнято рішення по суті вимог заяви засудженого ОСОБА_4 про роз`яснення ухвали Верховного Суду України від 02 липня 2009 року.
Відповідно до положень ст. 380 КПК України процесуальним законом не передбачено можливості багаторазової подачі заяви про роз?яснення судового рішення, яке вже було предметом аналізу суду касаційної інстанції за аналогічною заявою цієї особи.
З урахуванням наведеного, колегія суддів робить висновок про те, що у випадку повторного звернення особи із аналогічною заявою про роз?яснення судового рішення, яке вже було предметом аналізу, та судом було постановлено ухвалу про відмову у його роз?ясненні, така заява розгляду не підлягає та повертається особі, що її подала.
Таким чином, враховуючи те, що ухвалою Верховного Суду від 18 серпня 2020 року вже було винесено процесуальне рішення за аналогічною по суті заявою засудженого ОСОБА_4 , яким було відмовлено у роз`ясненні ухвали Верховного Суду України від 02 липня 2009 року, тому вказана заява підлягає поверненню заявнику.
Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 380, 441, 429 КПК України, Суд
постановив:
Повернути засудженому ОСОБА_4 заяву про роз`яснення ухвали Верховного Суду України від 02 липня 2009 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3