Провадження №1-кп/127/869/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2021 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,

представника законного представника потерпілої адвоката ОСОБА_4 ,

сторони захисту: адвоката ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 12 кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 286 Кримінального кодексу України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.08.2020 за № 0001526,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 286 Кримінального кодексу України (далі КК).

До суду через відділ прийому надійшла заява законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 та захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим. Також у заяві законний представник неповнолітнього потерпілого зауважила, що від заявлених позовних вимог відмовляється.

Законний представник неповнолітнього потерпілого в судове засідання не з`явилась, однак її представник адвокат ОСОБА_4 заяву його довірителя підтримав, зазначив, що про процесуальні наслідки закриття кримінального провадження у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим йому та його довірителю зрозуміло, також зрозумілі наслідки прийняття відмови від цивільного позову.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні не заперечував проти його звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілим. При цьому повідомив суду, що наслідки такого звільнення йому зрозумілі

Прокурор, захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 подані до суду клопотанням підтримали та просили їх задовольнити, звільнивши обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані суду матеріали, суд дійшов до такого висновку.

Частиною четвертою статті 286 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) регламентовано, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 284 КПК кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 - в судовому засіданні заявив клопотання про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим та закриття кримінального провадження. Представник законного представника потерпілої адвокат ОСОБА_4 заяву підтримав та просив її задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_6 , заявлене клопотання підтримав, при цьому обвинувачений в судовому засіданні повідомив, що йому зрозуміло, що звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілим є звільненням з нереабілітуючих підстав і проти такого звільнення не заперечував.

Зі змісту статті 46 КК випливає, що особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_6 , керуючи технічно-справним автомобілем марки «Nissan Qashqai», д. н. НОМЕР_1 , рухаючись по проїзній частині вулиці Київської в місті Вінниці, зі сторони вулиці Брацлавської в напрямку вулиці Стеценка, в районі електроопори № 10, не переконався, що на пішохідному переході немає пішоходів, хоча перед передньою частиною невстановленого автомобіля, який зупинився в правій смузі попутного напрямку руху перед розміткою нерегульованого пішохідного переходу справа-наліво проїзну частину перетинала пішохід ОСОБА_8 , у результаті чого з необережності ОСОБА_6 допустив наїзд на останню.

Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди у ОСОБА_8 мали місце тілесні ушкодження у вигляді: «закритий перелом верхньої та нижньої гілок правої лонної кістки тазу з незначним зміщенням; садна ділянки правої половини грудної клітки», що належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, оскільки не являлися небезпечними для життя в момент заподіяння і не супроводжувались загрозливими для життя явищами, а за своїм характером є такими, що потягли за собою тривалий (понад 21 день) розлад здоров`я.

В ситуації, яка склалася, в діях водія автомобіля «Nissan Qashqai», д. н. НОМЕР_1 , ОСОБА_6 вбачається невідповідність вимогам пункту 18.4 Правил дорожнього руху України (далі ПДР), які з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди.

Отже, водій ОСОБА_6 порушив вимоги пункту 18.4 ПДР, зі змісту якого випливає, що якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах повинні зменшити швидкість, а у разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Порушення вимог пункту 18.4 ПДР водієм ОСОБА_6 знаходяться в причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди.

Отже, органами досудового розслідування дії ОСОБА_6 кваліфіковано за частиною першою статті 286 КК за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження. ОСОБА_6 проти такої кваліфікації його дій не заперечував.

З наданих суду матеріалів випливає, що ОСОБА_6 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, тобто вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення вперше, з потерпілою та її законним представником примирився, відшкодував завдані ним збитки у повному обсязі, і останні претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не мають, у зв`язку з чим відмовились від поданого ними цивільного позову. Також суд враховує, що проти звільнення від кримінальної відповідальності з підстав, передбачених статтею 46 КК, ОСОБА_6 не заперечував. Тому суд вважає, що правові підстави, які б унеможливлювали закриття кримінального провадження, встановлені частиною восьмою статті 284 КПК, в судовому засіданні не встановлені, а отже клопотання необхідно задовольнити.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до приписів статті 100 КПК.

Разом з тим, згідно з наданими стороною обвинувачення доказами, ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 18.08.2020 на транспортний засіб марки «Нісан», д. н. НОМЕР_1 , накладено арешт, який згідно з приписами частини четвертої статті 174 КПК доцільно скасувати.

Суд також враховує позицію Верховного Суду, висловлену в постанові від 17.06.2020 (справа № 598/1781/17), згідно з якою КПК не обмежує процесуальну форму вирішення питання щодо розподілу процесуальних витрат, у тому числі витрат на правову допомогу, виключно обвинувальним вироком. Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

З огляду на викладене, суд дійшов до переконання, що згідно з частиною другою статті 124 КПК судові витрати необхідно покласти на обвинуваченого.

Крім того, суд враховує, що адвокат ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні в інтересах потерпілої ОСОБА_7 та її законного представника ОСОБА_8 подав до суду цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_9 матеріальної та моральної шкоди. Разом з тим, при зверненні до суду з клопотанням про закриття кримінального провадження законний представник потерпілої ОСОБА_8 відмовилась від цивільного позову.

Зі змісту частини п`ятої статті 128 КПК цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Частиною першою статті 206 ЦПК регламентовано, що позивач може відмовитись від позову на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Враховуючи викладене, суд вважає за доцільне прийняти відмову цивільного позивача від цивільного позову у кримінальному провадженні та залишити зазначений позов без розгляду.

Керуючись статтями 284, 314-316 КПК, суд

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.

Звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною першою статті 286 Кримінального кодексу України на підставі статті 46 Кримінального кодексу України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною першою статті 286 Кримінального кодексу України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.08.2020 за № 0001526, закрити.

Прийняти відмову цивільного позивача законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 , яка діє в інтересах ОСОБА_8 , від цивільного позову у кримінальному провадженні.

Арешт, накладений на транспортний засіб марки «Нісан», державний номерний знак НОМЕР_1 , на підставі ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 18.08.2020, скасувати.

Речовий доказ, а саме транспортний засіб марки «Нісан», державний номерний знак НОМЕР_1 , переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_6 , залишити останньому.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави 1144 (одну тисячу сто сорок чотири) гривні 15 (п`ятнадцять) копійок витрат на залучення експертів.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: