Провадження № 1-кс/760/948/21
Справа № 760/2783/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 травня 2021 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши матеріали клопотання прокурора відділу процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державної фіскальної служби України Департаменту нагляду за органами безпеки, фіскальною та прикордонною службами Офісу Генерального прокурора ОСОБА_2 про арешт майна в кримінальному провадженні
№ 0002205 від 11.11.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
До Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання про арешт майна в кримінальному провадженні № 0002205 від 11.112020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.
В обґрунтування клопотання про накладення арешту зазначено, що слідчим управлінням ГУ ДФС у Київській області установлено, що службові особи ПП «Енерготрейд-ресурс» (, попередня назва - ПП «ОККО-НАФТОПРОДУКТ») в період з січня 2015 року по теперішній час шляхом не відображення в податковому та бухгалтерському обліках операцій з роздрібної реалізації через мережу власних/орендованих АЗС на території Київської області підакцизних товарів, а саме нафтопродуктів та скрапленого газу кінцевому споживачу, які отримали від підприємств ПП «ОККО-БІЗНЕС КОНТРАКТ» (), ПП «ДЕОЛ ТРЕЙД» (, попередня назва -ПП «ОККО-БІЗНЕС») на підставі укладених договорів комісії, в порушення П.П. 213.9 п. 213.1 ст. 213, п. 215.3.10, п. 215.3 ст. 215, п. 216.9 ст. 216 Податкового кодексу України, чим занизили податкове зобов`язання з акцизного податку на загальну суму 640417452 грн., що підтверджується актом документальної позапланової невиїзної перевірки ПП «ОККО-НАФТОПРОДУКТ» №368/28/10-42-09/36670361 від 14.03.2018.
Зазначає, що у подальшому, з метою приховування своєї протиправної діяльності та активів, на які можна накласти стягнення з метою відшкодування завданих державі збитків, службові особи ПП «Енерготрейд-ресурс», діючи за попередньою змовою зі службовими особами АТ «Концерн Галнафтогаз», здійснили передачу активів ПП «Енерготрейд-ресурс» ряду підприємств, підконтрольних АТ «Концерн Галнафтогаз», продаж корпоративних прав підприємства на адресу ТОВ «Укрсервіс» () та зміну засновників ПП «Енерготрейд-ресурс».
У клопотанні також вказується, що службовими особами «ОККО- НАФТОПРОДУКТ» у період з січня по грудень 2015 року на території Київської області проводилась реалізація підакцизних товарів (нафтопродуктів та скрапленого газу), отриманих на підставі договорів комісії від через мережу власних/орендованих АЗС.
Згідно умов договору комісії від 01.02.2015 № ОБК/1-3-15/16, укладеного між ПП «ОККО-НАФТОПРОДУКТ» (комісіонер) та ПП «ОККО-БІЗНЕС КОНТРАКТ» (комітент), комісіонер зобов`язується за дорученням комітента за плату вчинити від свого імені та за рахунок комітента в порядку і терміни, що визначені умовами цього договору, правочини, спрямовані на реалізацію комісіонером отриманих від комітента нафтопродуктів та скрапленого газу на користь третіх осіб, через мережу власних/орендованих АЗС, а також безготівково перерахувати на банківський рахунок комітента грошові кошти у сумі, що відповідає вартості реалізованого товару.
Крім того, за умовами договору комісії від 01.01.2011, укладеного між ПП «ОККО-НАФТОПРОДУКТ» (комісіонер) та ПП «ОККО-БІЗНЕС» (комітент), комісіонер зобов`язується за дорученням комітента за плату вчинити від свого імені та за рахунок комітента в порядку і терміни, що визначені умовами цього Договору, правочини, спрямовані на реалізацію комісіонером отриманих від комітента нафтопродуктів та скрапленого газу на користь третіх ocіб, через також безготівково мережу власних/орендованих АЗС, а перерахувати на банківський рахунок ОСОБА_3 грошові кошти у сумі, що відповідає вартості реалізованого товару.
Вказує, що у подальшому з метою реалізації схеми ухилення від сплати акцизного податку з роздрібного продажу підакцизних товарів, службовими особами ПП «ОККО-НАФТОПРОДУКТ» укладено договори зберігання з поклажодавцями: ПП «ОККО-БІЗНЕС КОНТРАКТ» (від 30 січня 2015 року №ОБК/1-2-15/19) та з ПП «ОККО-БІЗНЕС» (01 січня 2011 року №0/2-2-11/53), за умовами яких ПП «ОККО-НАФТОПРОДУКТ» зобов`язується зберігати нафтопродукти, газ скраплений, які будуть передані йому поклажодавцями.
У ході проведення аналізу бази даних AIC «Податковий блок» встановлено, що ПП «ОККО-БІЗНЕС КОНТРАКТ», ПП «ОККО-БІЗНЕС» як платники акцизного податку з реалізації пального у період з 01.01.2015 по 31.12.2015 зареєстровані не були, акцизний податок з роздрібного продажу підакцизних товарів не декларували та не сплачували.
ПП «ОККО-Нафтопродукт» не відображено інформаційні дані реалізації товарів для комерційного використання, що не є об`єктом оподаткування акцизним податком з роздрібної реалізації підакцизних товарів у деклараціях з акцизного податку за вказаний період.
Прокурор зазначає, що через мережу АЗС здійснюється роздрібний продаж нафтопродуктів кінцевому споживачеві та оптова торгівля, а тому такі операції оподатковуються акцизним податком. Податкові зобов`язання зі сплати акцизного збору з роздрібного продажу підакцизних товарів виникають у ПП «ОККО-Нафтопродукт», оскільки останній здійснював відпуск нафтопродуктів з колонок через мережу заправних комплексів (АЗС) безпосередньо споживачам.
Таким чином, прокурор вражає, що вищезазначені дії здійснюються службовими особами в порушення вимог діючого законодавства з метою незаконного збагачення шляхом ухилення від сплати податків до державного бюджету.
У клопотанні поставлене питання про накладення арешту на корпоративні права у вигляді 100% статутного капіталу підприємства ПП «Деол Трейд» (), що становить 230000000 гривень.
Слідчий суддя, дослідивши клопотання з додатками, приходить до висновку про необхідність повернення клопотання прокурору, виходячи з наступного.
Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України, арешт майна є одним з видів заходу забезпечення кримінального провадження.
У відповідності до ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно ч. 2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
За правилами ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч.2 ст.171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
Постановою старшої слідчої з особливо важливих справ відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління Головного управління ДФС у Київській області ОСОБА_4 від 25.01.2021 у рамках кримінального провадження №0002205 від 11.11.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України, корпоративні права ТОВ «Вілатекс-ТК» () в особі засновників ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вигляді 100% статутного капіталу підприємства ПП «Деол Трейд» визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки він сформований та набутий кримінально протиправним шляхом.
Разом з тим, з постанови про визнання речовими доказами від 25.01.2021 не вбачається, за якими саме ознаками корпоративні права у вигляді 100% статутного капіталу підприємства ПП «Деол Трейд» () визначені як речові докази.
Також, у порушення вимог п.1 ч.2 ст.171 КПК України, у клопотанні не вказано обґрунтування необхідності арешту майна, а саме корпоративних прав у вигляді 100% статутного капіталу підприємства ПП «Деол Трейд» (), що становить 230000000 гривень, з огляду на те, що метою його застосування є збереження речових доказів, зокрема щодо відповідності такого майна критеріям зазначеним у статті 98 цього кодексу.
Крім того, не вказано, для доведення яких саме обставин вищезазначене майно буде використане у кримінальному провадженні, як речовий доказ.
Згідно ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
За таких обставин, оскільки клопотання подано без додержання вимог ст. 171 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне повернути його прокурору на підставі ч. 3 ст. 172 КПК України для усунення недоліків.
Керуючись ст.ст. 170, 171, 173 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора відділу процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державної фіскальної служби України Департаменту нагляду за органами безпеки, фіскальною та прикордонною службами Офісу Генерального прокурора ОСОБА_2 про арешт майна в кримінальному провадженні
№ 0002205 від 11.11.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, повернути прокурору та встановити строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1