Справа № 344/1377/21
Провадження № 1-кс/344/551/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2021 року м.Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в кримінальному провадженні № 000 08 70, відомості про яке внесено 14.03.2019 до Єдиного реєстру досудового розслідування, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернулася з вказаним клопотанням в обґрунтування якого покликалася на те, що що 14.03.2019, приблизно о 06 год 50 хв, ОСОБА_5 на території автомобільної стоянки, що за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Незалежності, 126, підійшов до автомобіля марки «TOYOTA Land Cruiser», реєстраційний номер НОМЕР_1 та за допомогою нафтопродукту не встановленого походження, шляхом облиття передньої частини автомобіля підпалив вказаний автомобіль марки «TOYOTA Land Cruiser», реєстраційний номер НОМЕР_1 та який згідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ТЗОВ «ТОРГОВИЙ СЕРВІС» і перебував у правомірному користуванні ОСОБА_6 .

27 березня 2019 року ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України шляхом вручення підозри його матері.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку сторони обвинувачення, яка підтримала клопотання, підозрюваного та його захисника, які, заперечували з приводу задоволення клопотання і просили застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, слідчим суддею встановлено наступне.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 § 1 (c) Конвенції, передбачає наявність обставин, або відомостей, як переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа можливо вчинила злочин».

Наявні у матеріалах кримінального провадження докази у їх сукупності дають достатні підстави слідчому судді прийти до висновку, що органи досудового розслідування обґрунтовано підозрюють ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Івано-Франківська, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, не працюючого, розлученого, у причетності до інкримінованого йому кримінального правопорушення, оскільки підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного та неупередженого спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити вказане правопорушення.

Можлива причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого злочину підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: відомостями, що містяться у протоколах: оглядів місця події, огляду предмету, пред`явленням особи для впізнання за фотознімками, відомостями про власника вилученого 14.03.2019 на місці події пристрою для відстрілу гумових набоїв із маркуванням «РНР-У-УОС», НОМЕР_3 , висновку експерта № СЕ-19/109/20-73МРВ/19 від 29.03.2019, показаннями свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та іншими зібраними матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 згідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ст. 9 Міжнародного пакту про грома¬дянські і політичні права 1966 p., ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основопо¬ложних свобод 1950 р. та відповідних положень низки інших міжнародно-правових актів з прав людини і судочинства кожна людина має право на свободу і особисту недоторканність. Застосування до неї як до підозрюваного чи обвинуваченого запо¬біжних заходів є істотним обмеженням цього права, а тому можливе лише у винятко¬вих випадках, за наявності передбачених законом підстав і в передбаченому законом порядку.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Частиною 1 ст.183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, а до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Застосування запобіжних заходів вже можливо при наявності ризиків. Ризик - це не визначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність встановлених на досудовому розслідуванні ризиків, передбачених у п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, а ризик впливу на свідків на даний час існує і не зменшився, однак стороною обвинувачення не доведено, що не можливо обрати інший, більш м`який запобіжний захід.

Слідчий суддя при вирішенні даного клопотання враховує в сукупності всі наявні обставини даного провадження і не зважає лише на суворість можливого покарання, яке є релевантною обставиною в оцінці ризику, а опирається також і на необхідність захисту суспільних інтересів, які незважаючи на презумпцію невинуватості, мають превалююче та переважне значення та констатує, що під час розгляду даного клопотання по суті встановлено обставини, котрі дають підстави для обрання м`якшого запобіжного заходу підозрюваному, і які не виправдовують тримання підозрюваного під вартою.

Так, під час розгляду клопотання встановлено, що на виконання ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 28.01.2021р. про надання дозволу на затримання підозрюваного, він самостійно з`явився до органів досудового розслідування і був затриманий безпосередньо в приміщенні Івано-Франківського ВП ГУНП.

Водночас, тримання під вартою в цьому провадженні щодо інкримінованого злочину, що мав місце у 2019 році, накладатиме на підозрюваного надмірний тягар, який не відповідає ні особі підозрюваного, ні обставинам даного провадження в якому на даний час потерпілі відмовились від статусу потерпілих, та при цьому слід врахувати також, що підозрюваний має постійне місце проживання, добровольцем брав безпосередню участь у діях щодо захисту територіальної цілісності, незалежності та суверенітету України в зоні проведення ООС, і хоча така участь і мала місце після інкримінованого йому злочину, проте на переконання суду такий вчинок свідчить про те, що підозрюваний не є невиправним, а запобігти встановленим на стадії досудового розслідування ризикам буде можливо і без тимчасової ізоляції його від суспільства.

Тяжкість злочину і суворість можливого покарання самі по собі не можуть бути обґрунтуванням такого запобіжного заходу в конкретних обставинах даного провадження.

Обрання ж інших запобіжних заходів є неможливим в силу наступних обставин.

Обрання запобіжного заходу у вигляді особистої поруки на думку слідчого судді, в даному випадку буде неефективним з огляду на те, що істотною відмінністю цього запобіжного заходу від особистого зобов`язання є те, що реалізація особистої поруки перед¬бачає менше обмеження прав і свобод підозрюваного, обвинуваченого, ніж інші за¬побіжні заходи, зокрема особисте зобов`язання, і відповідних заяв до слідчого судді та органу досудового розслідування не поступало. Особисте зобов`язання також на думку слідчого судді в даному конкретному випадку не спроможне забезпечити досягнення цілей у кримінальному провадженні та нівелювати наявні ризики.

Обрання запобіжного заходу у вигляді застави є неможливим з огляду на те, що підозрюваний не має місця постійної роботи, жодних відомостей про його джерела доходів слідчому судді не представлено, а перебування в складі добровольчого підрозділу в зоні проведення ООС відбувалося без матеріального забезпечення, а тому такий запобіжний захід , як застава буде завідомо непомірним для нього.

Отож враховуючи все вищеперелічене наведені у клопотанні ризики, репутацію підозрюваного та характеризуючи особу підозрюваного дані, його майновий стан та міцність соціальних зв`язків, а також тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення і з урахуванням вимог ст. 181 КПК України вважає за необхідне обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю, заборонивши підозрюваному залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора, або суду в нічний час доби з 19-00 до 10-00 щоденно.

Такий запобіжний захід у вигляді домашнього арешту зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного і не буде надмірним тягарем для нього.

За таких обставин у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід відмовити і обрати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Виходячи з викладеного, на підставі ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст.ст. 131,132, 176-178, 182-184, 193, 194,197, 199, 202, 205, 309, 369-372, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 - відмовити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю до 08 березня 2021 року, але в межах строку досудового розслідування.

Заборонити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора, або суду в нічний час доби з 19-00 до 10-00 щоденно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки, передбачені п. 1 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свої паспорти для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- прибувати до слідчого прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утриматися від спілкування зі свідками, потерпілими та іншими підозрюваними у кримінальному провадженні;

- носити електронний засіб контролю.

Обов`язки, покладені на підозрюваного, діють протягом строку дії ухвали.

Строк дії ухвали до 08 березня 2021 включно.

Виконання ухвали доручити відповідному органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, а контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні.

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1