Справа № 504/553/21
Номер провадження 1-кс/504/150/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.02.2021 рокусмт.Доброслав

Слідчий суддя Комінтернівського районного суду Одеської області ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши матеріали клопотання дізнавача сектору дізнання відділу поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 погоджене з прокурором Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_5 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000055 від 19.02.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

22 лютого 2021 року до Комінтернівського районного суду Одеської області надійшло клопотання дізнавача про арешт майна.

Дізнавач в своєму клопотанні просить: накласти арешт на посвідчення на право керування транспортними засобами категорії А1, А серії НОМЕР_1 від 01.06.2016 року на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виданого Центром 6541 заборонивши будь-яким особам та власнику розпоряджатися та користуватися зазначеним майном до прийняття законного рішення по кримінальному провадженню. Надати дозвіл на зберігання посвідчення на право керування транспортними засобами категорії А1, А серії НОМЕР_1 від 01.06.2016 року на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виданого Центром 6541 в матеріалах кримінального провадження. Розгляд даного клопотання просить провести в порядку ч.2 ст. 172 КПК України без повідомлення власника (володільця) чи його представника, що є необхідним з метою забезпечення арешту.

Відповідно до ч.1 ст.40-1 КПК України дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Згідно п.4 ч.2 ст.40-1 КПК України дізнавач уповноважений звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді із клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.

Прокурор Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав у повному обсязі, наполягав на розгляді справи за даної явки.

Дізнавач сектору дізнання відділу поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилась, надала заяву, в якій просила розлядати клопотання в її відсутність.

У судове засідання ОСОБА_6 також не з`явився, надав заяву, в якій просив розглядати клопотання без його участі.

Вислухавши думку прокурора, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, оцінивши всі обставини у сукупності, слідчий суддя приходить до наступного.

Як вбачається з клопотання, сектором дізнання Відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000055 від 19.02.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України.

18.02.2021 року до ВП№1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області надійшов рапорт від лейтенанта поліції УПП в Одеській області ОСОБА_7 , про те, що 18.02.2021 року під час патрулювання в с. Крижанівка, Лиманського району Одеської області, біля буд. 5 по вул. Південна дорога, за порушення ПДР, було зупинено мотоцикл КМЗ Днепр МТ -10 д/н НОМЕР_2 , за кермом якого перебував ОСОБА_6 , під час перевірки патрульними документів останнього, а саме посвідчення на право керування транспортними засобами категорії А1, А серії НОМЕР_1 від 01.06.2016 на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виданого Центром 6541, було виявлено ознаки підроблення посвідчення водія на право керування транспортним засобом.

В ході проведення огляду 18.02.2021 року в період з 13.40 по 14.10 годин на ділянці що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено чоловіка, який представився ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та добровільно видав співробітникам поліції посвідчення на право керування транспортними засобами категорії А1, А серії НОМЕР_1 від 01.06.2016 на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виданого Центром 6541, з явними ознаками підроблення, а саме наявність потертостей, нанесено подвійний шрифт, дані вказані в дозволі не відповідають базам даних МВС.

В ході огляду місця події посвідчення на право керування транспортними засобами категорії А1, А серії НОМЕР_1 від 01.06.2016 року на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виданого Центром 6541 було вилучено та поміщено до сейф пакету № 7186628 в присутності двох понятих.

В своїх поясненнях ОСОБА_6 , повідомив те, що посвідчення водія серії НОМЕР_1 він робив в м. Херсон в 2016 році.

Таким чином, є розумні підстави вважати посвідчення на право керування транспортними засобами категорії А1, А серії НОМЕР_1 від 01.06.2016 року на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виданого Центром 6541 є доказом в кримінальному правопорушенні, що обґрунтовує застосування заходу забезпечення кримінального провадження - арешт майна з метою, передбаченою п.п. 1,4 ч. 2 ст. 170 КПК України, забезпечення збереження речового доказу.

Дізнавач зазначає, що з метою виконання завдання арешту та вирішення завдань кримінального провадження виникла необхідність у накладенні арешту на посвідчення на право керування транспортними засобами категорії А1, А серії НОМЕР_1 від 01.06.2016 на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виданого Центром 6541, незастосування якого може призвести до втрати речових доказів або до їх знищення чи відчуження власником, оскільки без вирішення питання про накладення на них арешту, тимчасово вилучені речі та документи підлягають поверненню особі, у якої вони були вилучені.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, у відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправних шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Постановою дізнавача сектору дізнання відділу поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 від 19.02.2021 року посвідчення на право керування транспортними засобами категорії А1, А серії НОМЕР_1 від 01.06.2016 року на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виданого Центром 6541- визнати речовим доказом в рамках кримінального провадження за №0000055 від 19.02.2021 року та приєднати в якості речового доказу до матеріалів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000055 від 19.02.2021 року.

Отже, слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування на теперішній час обґрунтовано здійснюється досудове розслідування в рамках даного кримінального провадження, за фактом вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Таким чином, з огляду на викладене, перед слідчим суддею доведено існування підстав вважати, що обумовлені слідчим речі є доказами в рамках даного кримінального провадження, що в свою чергу свідчить про наявність у слідчого судді підстав для застосування в рамках заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Слідчим суддею встановлено, що за обставинами даного кримінального провадження втручання у право власності зазначеної у клопотанні особи, пов`язано із здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження речових доказів, а отже, обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності. При цьому дотримано справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу (у вигляді досягнення завдань кримінального провадження) та вимогами захисту права власності окремої особи, адже досягнення мети збереження речового доказу неможливо досягти в інший спосіб, ніж арешт майна.

В свою чергу, метою накладення арешту майна є необхідність забезпечення збереження речового доказу (п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України), яке, крім того, в подальшому буде використовуватися при проведенні відповідних процесуальних дій з ним (експертиз, оглядів тощо).

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Як вбачається з підстав та мети застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, вилучені речі відповідають категорії речових доказів. Відтак, оскільки вилучені речі можуть використовуватися як докази, зокрема, на підтвердження причетності громадянина ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення за обставинами даного кримінального провадження (причетність якого на теперішній час перевіряється), в зв`язку з чим не виключено в такому випадку набуття останнім відповідного процесуального статусу в рамках такого кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що завданням арешту майна в рамках даного кримінального провадження є необхідність запобігання його приховування, псування та знищення з боку громадянина ОСОБА_6 .

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Виходячи з наведеного та приймаючи до уваги, що завданням кримінального судочинства є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінального правопорушення тощо, зважаючи на те, що зазначене у клопотанні майно відповідає критеріям, зазначеним у ч.1 ст.98 КПК України та може бути використано як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також з метою забезпечення збереження речових доказів, слідчий суддя вважає, що клопотання дізнавача про арешт майна підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання дізнавача сектору дізнання відділу поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 погоджене з прокурором Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_5 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000055 від 19.02.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на посвідчення на право керування транспортними засобами категорії А1, А серії НОМЕР_1 від 01.06.2016 року на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виданого Центром 6541 заборонивши будь-яким особам та власнику розпоряджатися та користуватися зазначеним майном до прийняття законного рішення по кримінальному провадженню.

Надати дозвіл на зберігання посвідчення на право керування транспортними засобами категорії А1, А серії НОМЕР_1 від 01.06.2016 року на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виданого Центром 6541 в матеріалах кримінального провадження.

Ухвала слідчого судді про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Виконання ухвали покласти на дізнавача сектору дізнання відділу поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1