Справа № 359/5968/21
Провадження № 1-кс/359/949/2021
У Х В А Л А
Іменем України
09 липня 2021 року слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні без технічної фіксації в приміщенні суду клопотання прокурора Бориспільської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про передачу арештованого майна в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, у кримінальному провадженні № 0000562, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.06.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України,

в с т а н о в и в :
07 липня 2021 року прокурор Бориспільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до суду з вказаним клопотанням, обґрунтовуючи його тим, що СВ Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000562 від 22.06.2021 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України. Досудовим слідством встановлено, що ТОВ «Агрофірма «Когорта», а також інші невстановлені досудовим розслідуванням особи, самовільно займають земельні ділянки в межах Гнідинської сільської ради та Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району Київської області, які перебувають в іпотеці та є стягнутим майном АТ «Укрексімбанк», а також здійснює незаконний засів сільськогосподарськими культурами даних земельних ділянок, з наступними кадастровими номерами: :03:001:0113; :03:001:0138; :03:001:0148; :03:001:0149; :03:001:0269; :03:001:0270; :03:001:0273; :03:001:0274; :03:001:0275; :03:001:0278; :03:001:0284; :03:001:0290; :03:001:0294; :03:001:0295; :03:001:0296; :03:001:0300; :03:001:0301; :03:001:0302; :03:001:0303; :03:001:0305; :03:001:0306; :03:001:0314; :03:001:0315; :03:001:0316; :03:001:0318; :03:001:0319; :03:001:0321; :03:001:0324; :03:001:0326; :03:001:0327; :03:001:0328; 220882600:03:001:0329; :03:001:0330; :03:001:0333; :03:001:0334; :03:001:0335; :03:001:0336; :03:001:0339; :03:001:0340; :03:001:0341; :03:001:0554; :03:001:0013; :03:001:0012; :03:001:0493; :03:001:0283; :03:001:0623; :03:001:0631; :03:001:0291; :03:001:0268; :03:001:0282; :03:001:0457; :03:001:0288; :03:001:0293; :03:001:0311; :03:001:0010; :03:001:0307; :03:001:0308; :03:001:0309; :08:002:0022; :08:002:0023.
Відповідно ст. 98 КПК України постановою слідчого від 24.06.2021 року вказані вище земельні ділянки визнано речовими доказами у кримінальному провадженні. Під час досудового розслідування кримінального провадження ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25.06.2021 року на вищезазначені земельні ділянки накладено арешт. Загальна вартість арештованого майна, а саме вказаних земельних ділянок, складає 104 735 507 гривень. Таким чином, оскільки вартість вказаного майна земельних ділянок, значно перевищує 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, у зв`язку з чим, на думку прокурора, арештоване майно може бути передано Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, для здійснення заходів з управління ним з метою збереження та збільшення економічної вартості майна, вжиття найбільш дієвих заходів у кримінальному провадженні. З огляду на вищевикладене, прокурор Бориспільської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 просить передати арештоване майно, а саме: вищезазначені земельні ділянки, в управління та забезпечення реєстрації прав управління та інших речових прав Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів для здійснення заходів з управління цим нерухомим майном, з метою забезпечення його збереження або збереження його економічної вартості, а саме для передачі в управління за договором на підставах, у порядку та на умовах, визначених ст. 19, 21 ЗУ «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів».
У судове засідання прокурор не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином.

Власники вищезазначених земельних ділянок про час та місце розгляду клопотання не повідомлявся, з урахуванням приписів ч. 2 ст. 172 КПК України.
За змістом ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття осіб в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, у зв`язку з чим, згідно ч. 4 ст.107 КПК України, фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Слідчий суддя, повно та всебічно дослідивши матеріали клопотання, приходить наступного висновку.

Встановлено, що до ЄРДР внесені відомості про те, що ТОВ «Агрофірма «Когорта», а також інші невстановлені досудовим розслідуванням особи, самовільно займають земельні ділянки в межах Гнідинської сільської ради та Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району Київської області, які перебувають в іпотеці та є стягнутим майном АТ «Укрексімбанк». Дії невстановлених осіб кваліфіковані за ч. 2 ст. 197-2 КК України.

Внесення відомостей до ЄРДР підтверджується витягом з кримінального провадження № 0000562.

Відповідно ст. 98 КПК України постановою слідчого від 24.06.2021 року вказані вище земельні ділянки визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.
З матеріалів клопотання вбачається, що ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25.06.2021 (справа № 359/5655/21, провадження 1-кс-359-906-2021) на вищезазначені земельні ділянки з наступними кадастровими номерами: :03:001:0113; :03:001:0138; :03:001:0148; :03:001:0149; :03:001:0269; :03:001:0270; :03:001:0273; :03:001:0274; :03:001:0275; :03:001:0278; :03:001:0284; :03:001:0290; :03:001:0294; :03:001:0295; :03:001:0296; :03:001:0300; :03:001:0301; :03:001:0302; :03:001:0303; :03:001:0305; :03:001:0306; :03:001:0314; :03:001:0315; :03:001:0316; :03:001:0318; :03:001:0319; :03:001:0321; :03:001:0324; :03:001:0326; :03:001:0327; :03:001:0328; 220882600:03:001:0329; :03:001:0330; :03:001:0333; :03:001:0334; :03:001:0335; :03:001:0336; :03:001:0339; :03:001:0340; :03:001:0341; :03:001:0554; :03:001:0013; :03:001:0012; :03:001:0493; :03:001:0283; :03:001:0623; :03:001:0631; :03:001:0291; :03:001:0268; :03:001:0282; :03:001:0457; :03:001:0288; :03:001:0293; :03:001:0311; :03:001:0010; :03:001:0307; :03:001:0308; :03:001:0309; :08:002:0022; :08:002:0023, накладено арешт із позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування ними. Також встановлено заборону особам, що здійснюють державну реєстрацію прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та інших реєстрів (щодо інших речових прав та обтяжень) стосовно даних земельних ділянок із зазначеними вище кадастровими номерами.
Як вбачається зі змісту даної ухвали слідчого судді вказаний захід забезпечення кримінального провадження застосований у зв`язку з тим, що перелічені об`єкти нерухомості земельні ділянки, є речовими доказами в рамках кримінального провадження.
Таким чином, у зв`язку з тим, що вищезазначені земельні ділянки є речовими доказами, тому з метою забезпечення збереження даних речових доказів, щодо них застосований захід забезпечення кримінального провадження шляхом накладення на них арешту.
Відповідно абз. 7 ч. 6 ст. 100 КПК України речові докази вартістю понад 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження, передаються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, для здійснення заходів з управління ними з метою забезпечення їх збереження або збереження їхньої економічної вартості, а речові докази, зазначені в абзаці першому цієї частини, такої самої вартості - для їх реалізації з урахуванням особливостей, визначених законом.
Згідно вимог ст. 19 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» Національне агентство здійснює управління активами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні, у тому числі як захід забезпечення позову - лише щодо позову, пред`явленого в інтересах держави, із встановленням заборони розпоряджатися та/або користуватися такими активами, сума або вартість яких дорівнює або перевищує 200 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня відповідного року.
Відповідно ст. 1 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» управління активами - це діяльність із володіння, користування та/або розпорядження активами, тобто забезпечення збереження активів, на які накладено арешт у кримінальному провадженні, та їх економічної вартості або реалізація таких активів чи передача їх в управління відповідно до цього Закону, а також реалізація активів, конфіскованих у кримінальному провадженні.
Статтею 21 даного Закону передбачено, що управління активами, зазначеними у частині першій цієї статті, здійснюється на умовах ефективності, а також збереження та збільшення їх вартості.
Норми статей 19 та 20 Закону встановлюють правові механізми управління арештованими у кримінальному провадженні активами (грошовими коштами, банківськими металами, рухомим та нерухомим майном, цінними паперами, майновими та іншими правами), сума або вартість яких дорівнює або перевищує 200 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня відповідного року.
У силу ч. 7 ст. 100 КПК України клопотання сторони обвинувачення про передачу арештованого майна в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів розглядається згідно із ст. 171-173 Кодексу.

Виходячи з вимог, закріплених у ч. 2 ст. 171 КПК України, клопотання про визначення порядку зберігання речового доказу має містити підстави, мету та відповідне обґрунтування необхідності передачі арештованого майна Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.
Таким чином, під час розгляду питання про порядок визначення зберігання речових доказів у виді нерухомого майна, ініціатор клопотання має довести, що існує реальна загроза приховування, псування, відчуження, пошкодження, перетворення чи знищення майна, про передачу якого клопоче прокурор.
В той же час, як вбачається зі змісту поданого прокурором клопотання, останній обмежився в ньому лише цитуванням норм, викладених у ст. 100, 131, КПК України та ст. 2, 9, 19, 21 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», проте самого обґрунтування, чому саме необхідно вирішити питання про передачу майна в управління агентства та для забезпечення яких саме цілей кримінального провадження, клопотання не містить.
Так, ані в клопотанні, ані в судовому засіданні, в яке прокурор не з`явився, будучи повідомленим належним чином, прокурором не наведено обставин та доказів на підтвердження того, що незастосування заходів щодо передачі в управління Національному агентству майна, зазначеного у клопотанні, унеможливить виконання завдань кримінального провадження та не забезпечить збереження речових доказів та їх економічної вартості, прямого чи опосередкованого впливу та посягання на арештоване майно.
Також в клопотанні не наведено доводів, чому саме такий спосіб забезпечення збереження активів земельних ділянок, на думку прокурора, є найбільш доцільним, а з огляду на специфіку об`єктів, на які накладено арешт, чи має в своєму розпорядженні Національне агентство необхідні ресурси, які б забезпечили досягнення мети такої передачі.
Крім того, як вбачається зі змісту клопотання, прокурором, не наведено слідчому судді обґрунтованих доводів необхідності передачі вказаного майна в управління Національному агентству України та того, що вказана передача майна забезпечить ефективність його збереження або збереження його економічної вартості.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Свято-Михайлівської парафії проти України» (заява №77703/01) від 14 червня 2007 року в пункті 128 рішення зазначив, що «…в національному праві має бути засіб юридичного захисту від свавільних втручань органів державної влади в права, гарантовані Конвенцією (995_004). Визначення дискреційних повно-важень, якими наділені органи державної влади в сфері основоположних прав, у спосіб, що фактично робить ці повноваження необмеженими, суперечило б принципу верховенства права. Відповідно, закон має чітко визначати межі повноважень компетентних органів та чітко визначати спосіб їх здійснення, беручи до уваги легітимну мету засобу, який розглядається, щоб гарантувати особі адекватний захист від свавільного втручання…».
На думку слідчого судді, арешт накладений ухвалою суду від 25.06.2021 року, із забороною відчуження, розпорядження та користування земельними ділянками, а також із забороною особам, що здійснюють державну реєстрацію прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та інших реєстрацію в даному випадку повністю унеможливить та мінімізує ризики втрати майна, які були зазначені у клопотанні про накладення арешту.
Це буде повною мірою відповідати меті арешту та принципам розумності та співрозмірності, та достатньою мірою гарантувати досягнення дієвості такого заходу забезпечення кримінального провадження.
Таким чином, прокурором не доведене існування підстав для передачі вищезазначених земельних ділянок Національному агентству для здійснення останнім управління таким майном з метою забезпечення його збереження або збереження його економічної вартості.
Оцінюючи вказані вище обставини в їх сукупності, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність у кримінальному провадженні даних, які б виправдовували необхідність передачі зазначеного у клопотанні майна на зберігання Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів. За таких обставин, клопотання прокурора не підлягає задоволенню.
З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 98, 100, 131, 132, 170-173, ч. 2 ст. 369, ч. 3 ст. 371, ст. 372 КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и в :
У задоволенні клопотання прокурора Бориспільської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про передачу арештованого майна в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, у кримінальному провадженні № 0000562, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.06.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України, - відмовити.

Ухвала слідчого судді є остаточною та не підлягає апеляційному оскарженню.

Слідчий суддя ОСОБА_1