20.07.2021
Справа № 642/430/21
Провадження № 1-кс/642/2255/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 липня 2021 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши винесене в кримінальному провадженні № 0000065 від 21.01.2021 клопотання слідчого СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 04.02.2021 Київським районним судом м. Харкова за ч.1 ст.309 КК України, до 1 (одного) місяця арешту, стосовно якого 30.04.2020 Харківською місцевою прокуратурою №4 направлено обвинувальний акт за ч.2 ст.309 КК України до Московського районного суду м. Харкова,
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України,
В С Т А Н О В И В :
ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000065 від 21.01.2021, за ознаками кримінального правопорушення - злочину передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Як зазначено у кдопотання, в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи з корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення, усвідомлюючи про кримінальну караність злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин та їх аналогів, знаючи про високу прибутковість від вчинення цих злочинів, з метою систематичного отримання прибутку від їх збуту, ігноруючи вимоги ст.ст. 7, 12, 17, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 №60-95-ВР (в редакції Закону №530-У від 28.12.2015), Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, а також зловживання ними» від 15.02.1995, наказу Міністерства охорони здоров`я України №481 від 20.08.2008 та наказу Міністерства охорони здоров`я України №634 від 29.07.2010 «Про внесення змін до Наказу міністерства охорони здоров`я України від 01.08.2000 року №188, за допомогою мобільного телефону зв`язався з невстановленою особою, з якою домовився про зайняття з продажу психотропної речовини шляхом їх збуту через залишення так званих «закладок» на території міста Харкова. Згідно досягнутої домовленості, ОСОБА_6 повинен розкладати «закладки» з психотропною речовиною в різних місцях міста Харкова.

Так, ОСОБА_6 реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання з метою збуту психотропної речовини, 15.07.2021 року, більш точний час в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, за допомогою мобільного телефону, замовив у вищевказаної невстановленої особи згорток який обмотаний в ізольовану липку стрічку з психотропною речовиною, який став зберігати при собі з метою подальшого збуту шляхом залишення у різних місцях міста Харкова в якості так званих «закладок».

Протиправні, злочинні дії ОСОБА_6 пов`язані з незаконним придбанням, зберіганням та перевезенням на автомобілі ВАЗ 2106 державний номерний знак НОМЕР_1 , психотропної речовини з метою подальшого збуту, були припинені на законних підставах співробітниками поліції, якими у період часу з 18 години 40 хвилин по 20 годину 53 хвилини 15.07.2021, під час проведення санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , у ОСОБА_6 було виявлено та вилучено згорток який обмотаний в ізольовану липку стрічку, в середині якого знаходилась речовина кристалоподібна, біло-жовтого кольору.

Речовина, яка виявлена та вилучена під час санкціонованого обшуку, містять у своєму складі психотропну речовину, обіг яких обмежено згідно «переліку наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000, оскільки психотропна речовина віднесена до списку № 2 таблиці № ІІ, який затверджений вищевказаною постановою, яку ОСОБА_6 незаконно придбав, зберігав та перевозив з метою подальшого збуту.

Таким чином, ОСОБА_6 , всупереч Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» та Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», незаконно придбав, зберігав та перевозив на автомобілі ВАЗ 2106 державний номерний знак НОМЕР_1 , з метою подальшого збуту психотропної речовини, обіг якої заборонено, та віднесений до психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу, згідно «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, а саме незаконному придбанні, зберіганні та перевезенні з метою збуту психотропної речовини.

16.07.2021 о 01 год. 10 хв. ОСОБА_6 фактично затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

16.07.2021 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення злочину передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 слідчий підтверджує зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме рапортом про виявлення кримінального правопорушення, протоколами допиту свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , протоколом про проведеня негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з транспортних телефомунікаційних мереж, протоколом обшуку транспортного засобу ВАЗ 2106 державний номерний знак НОМЕР_1 від 15.07.2021, протоколом огляду місця події за адресою: АДРЕСА_3 від 15.07.2021, протоколо обшуку за місцем мешкання ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_1 , виявленими та вилученими під час обшуку та огляду місця події речовими доказами, протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину.

Вивченням особи підозрюваного встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Чимишлія, Чимишлійського району, Молдова, громадянин України, з середньою спеціальною освітою, не одружений, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_9 2009 року народження, раніше судимий 04.02.2021 Київським районним судом м. Харкова за ч.1 ст.309 КК України, до 1 (одного) місяця арешту (початок відбування покарання рахувати з моменту прибуття (доставлення) ОСОБА_6 до установи відбуття покарання, стосовно якого направлено обвинувальні акти за ч.2 ст.309 КК України до судів м. Харкова, не має місця реєстрації, фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування клопотання слідчий та прокурор послалися на наявність ризику, передбаченого у п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватись від органів досудового розслідування або суду з метою уникнення покарання з огляду на суворість покарання, що може бути йому призначене у разі визнання судом його винуватості, оскільки за вчинений ОСОБА_6 злочин передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення (можливі місця не виявлених на даний час зроблених ним закладок); вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний ОСОБА_6 , систематично притягується до кримінальної відповідальності пов`язані з незаконним обігом наркотичних засобів, не має постійного джерела доходів, таким чином, у органу досудового розслідування є підстави вважати, що єдиним джерелом доходу ОСОБА_6 є протиправна діяльність, а саме вчинення кримінальних правопорушень; перебуваючи на волі - впливати на можливих свідків кримінального правопорушення в тому числі на співмешканку ОСОБА_6 ОСОБА_10 , яку в ході розслідування кримінального провадження необхідно допитати у якості свідка; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (в тому числі шляхом впливу на інших, невстановлених досудовим розслідуванням, можливих співучасників кримінального правопорушення).

Посилались на неможливість запобігання ризикам, передбаченим п.1, п.3, п.5, ч.1 ст.177 КПК України, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Прокурор та слідчий у судовому засіданні клопотання підтримали.

Підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_5 проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечували, просили обрати більш мякий запобіжний захід домашній арешт.

Вислухавши сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя приходить до наступного.

Надані стороною кримінального провадження докази свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_6 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення.
У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Матеріали кримінального провадження, на які посилалися прокурор, слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ. Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14.03.1984 Суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23.10.1994 «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
Слідчий суддя також вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п. 1, п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України.
Всі інші питання фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.
Слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для застосування запобіжного заходу, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не застосувавши запобіжний захід. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».
Одночасно, слідчий суддя враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2011 у справі «Марченко проти України», при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.
ОСОБА_6 офіційно не працевлаштований, не одружений, має неповнолітнього сина, який проживає разом із матір`ю у іншому місті, раніше судимий, не зареєстрований, проживає за адресою співмешканки. Інкриміноване кримінальне правопорушення вчинив через короткий проміжок часу після засудження, та будучи притягнутим до кримінальної відповідальності по іншим кримінальним провадження.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Враховуючи існування доведених прокурором ризиків, передбачених п. 1, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність зазначених вище обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення тяжкого кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється, ті обставини, що ОСОБА_6 не має роботи та офіційних джерел отримання прибутку, відсутні міцні соціальні зв`язки, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, а тому обирає йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 13.09.2021 року.
Даних щодо неможливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я слідчому судді не надано.
Також, слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.
При цьому, відповідно до вимог ст. 182 КПК України, з урахуванням викладених обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, слідчий суддя визначає заставу, в розмірі, визначеному п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 45400 грн., з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України. Вказаний розмір застави не є завідомо непомірним для підозрюваного.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 372, 376, 395 КПК України,

У Х В А Л И В :
Клопотання -задовольнити.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто до 13 вересня 2021 року.
Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_6 , тобто з 01 год. 10 хв. 16 липня 2021 р.
Строк дії ухвали до 13 вересня 2021 року .
Визначити суму застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 45400 (сорок п`ять тисяч чотириста) грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на Депозитний рахунок ТУ ДСА України в Харківській області, до спливу терміну тримання під вартою.
При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_6 з-під варти звільнити.
У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки передбачені ст. 194 КПК України: 1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду за першою вимогою; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним - в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1