Справа № 159/5573/20 Провадження №11-кп/802/316/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:ч.2 ст.185 КК України Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2021 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001075 від 24 червня 2020 року, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 06 січня 2021 року про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Даним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Воловець Воловецького району Закарпатської області, мадяра, громадянина України, неодруженого, тимчасово безробітного, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , такого, що має судимість 12.05.2011 року Ленінським районним судом м.Вінниці за ч.2 ст.187 КК України до покарання у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна, ухвалою Долинського районного суду Івано-франківської області від 02.11.2016 року звільненого умовно-достроково строком на 10 місяців 23 днів,
засуджений за ч.2 ст.185 КК України та призначено покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.
Початок відбування покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
Вироком суду вирішено питання про речові докази.
Згідно вироку суду, ОСОБА_7 23 червня 2020 року близько 16 години перебуваючи біля банкомату «Приватбанк» по вулиці Володимирській,135 в місті Ковель Волинської області, з метою викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом зняття грошових коштів у банкоматі з банківської картки № НОМЕР_1 належної потерпілому ОСОБА_9 , повторно, таємно викрав грошові кошти в сумі 5800 гривень.
Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненої повторно, обвинувачений ОСОБА_7 , вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч.2 ст.185 КК України.
В своїй апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 не оспорюючи фактичних обставин провадження, вказує, що обвинувачений ОСОБА_7 повністю визнав свою вину, розкаявся у вчиненому. Вважає, що покарання призначене ОСОБА_7 Ковельським міськрайонним судом Волинської області є занадто суворим. Суд першої інстанції призначаючи покарання ОСОБА_7 не в повній мірі врахував обставини справи, тяжкість вчиненого та особу обвинуваченого. Тяжких наслідків від вчинення ОСОБА_7 не наступило, потерпілий не наполягав на позбавленні волі, цивільний позов не заявлений, обтяжуючі обставини по справі відсутні. При таких обставинам вважає, що ОСОБА_7 може бути призначено мінімальне покарання. Просить вирок змінити в частині призначеного ОСОБА_7 покарання, а саме пом`якшити покарання, призначити мінімальне покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді арешту строком на 3 місяці.
Заслухавши доповідача, який виклав суть вироку суду першої інстанції, повідомив ким та в якому обсязі він оскаржений, виклав основні доводи апеляційної скарги, обвинуваченого та його захисника, які апеляційну скаргу підтримали, прокурора, який проти задоволення апеляційної скарги заперечив, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Судове рішення відповідно до положень ст.370 КПК України повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим,
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, є правильними і ґрунтуються на зібраних у встановленому законом порядку та перевірених судом доказах, які ніким з учасників судового провадження не оспорюються.
Твердження захисника обвинуваченого в апеляційній скарзі про те, що призначене йому покарання не відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого про наявність підстав для призначення ОСОБА_7 мінімального покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді арешту строком на 3 місяці також є безпідставними.
Відповідно до вимог ст.65 КК України суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.
Призначаючи ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону.
Як убачається з вироку, призначаючи ОСОБА_7 покарання, судом першої інстанції враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини справи та особу винного у їх сукупності. Враховано ту обставину, що обвинувачений раніше притягувався до кримінальної відповідальності. До обставин що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 суд відніс визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а обтяжуючих покарання обставин суд не знайшов.
Також суд першої інстанції призначаючи таке покарання ближче мінімального розміру, прийняв до уваги суму викраденого, позицію щодо покарання потерпілого, його майновий та сімейний стан та ставлення до скоєного, а також невідшкодування шкоди потерпілому. А тому суд прийшов до вірного висновку, що виправлення обвинуваченого неможливе без ізоляції від суспільства.
На думку суду, обрана міра покарання, є необхідною та достатньою для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Відповідно, обране судом покарання відповідає вимогам ст.ст.50, 65 КК України, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, а тому підстав для скасування вироку з мотивів, зазначених в апеляційній скарзі, та враховуючи висновки суду апеляційної інстанції, колегія суддів не вбачає. Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_7 покарання, суд врахував усі ті обставини, на які захисник обвинуваченого вказує в поданій апеляційній скарзі.
Підстав для зміни вироку з врахуванням доводів, зазначених у апеляційній скарзі обвинуваченого, колегія суддів не вбачає
Керуючись ст.ст.376, 404, 405 КПК України, Волинський апеляційний суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 06 січня 2021 року про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.
Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: