Справа № 487/4118/21
Провадження № 1-кс/487/3342/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.06.2021 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Одесі) Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_6 у кримінальному провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.02.2020 року за №0000183, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Слідчий Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Одесі) Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_6 звернувся до Заводського районного суду міста Миколаєва з клопотанням, погодженим прокурором, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.02.2020 року за №0000183, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.
В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_5 18.06.2021 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, його вина повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами. Підстави обрання виключного запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 є цілком обґрунтованими, а застосування менш суворого запобіжного заходу не забезпечить належного виконання останнім покладених на неї процесуальних обов`язків. Відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Разом з цим, беручи до уваги вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 367 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному в разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, його вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, неможливо застосувати до підозрюваного інший, більш м`який запобіжний захід, крім цілодобового домашнього арешту, оскільки ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк до п`яти років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та зі штрафом від двохсот п`ятдесяти до семисот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або без такого. На теперішній час стороною обвинувачення встановлено наявність декількох наявних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України) Так, ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що йому, у разі доведення його вини у суді може загрожувати покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 5 років, може переховуватися від органу досудового розслідування, про це свідчить його професія, стиль життя та коло знайомих, а також близьке проживання від державного кордону України та вміння орієнтуватися у лісах та іншої важкодоступної місцевості та знання лісів біля місця його мешкання та які примикають до державного кордону України. Знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення (п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України). ОСОБА_5 може використовувати здобутий ним досвід під час роботи в лісові охороні з метою знищення або псування лісовпорядної документації, яка доводить вчинення ним кримінального правопорушення або може свідчити про вчинення ним інших кримінальних правопорушень пов`язаних з його службовою діяльністю, що матиме негативний вплив на хід досудового розслідування. Незаконно впливати на потерпілих, свідків, експертів, спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України). Так, ОСОБА_5 на теперішній час залишається діючою службовою особою Біляївського лісництва ДП «Одеське лісове господарство» та у його підпорядкуванні перебувають особи, які є свідками у даному кримінальному провадженні, таким чином ОСОБА_5 може впливати на них за допомогою свого становища та посади з метою залякування та відмови від давання показів. Крім того свідками у кримінальному провадженні виступають особи, які проживають в одній місцевості з ОСОБА_5 , та які також можуть бути піддані впливу з його боку або інших осіб за проханням або вказівкою ОСОБА_5 .. Також, ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (штучне затягування досудового розслідування; розголошення відомостей результатів досудового розслідування, що призведе до його неповноти, втрати доказів вини підозрюваного тощо).
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та наполягав на його задоволенні.
Захисник ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засідання проти задоволення клопотання заперечували, у зв`язку із недоведеністю ризиків, зазначених у клопотанні, та недоведеністю неможливості застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, у зв`язку з чим просили відмовити у задоволенні клопотання, або обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Заслухавши сторони, дослідивши матеріали, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.
Метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ч.1 ст. 177 КПК України).
Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
За нормами ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
Згідно ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчим суддею встановлено, що Другим слідчим відділом (з дислокацією в місті Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000183 від 19.02.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 367, ч 3 ст. 365 КК України.
Нагляд за додержанням законів під час досудового розслідування здійснює група прокурорів Одеської обласної прокуратури, про що внесені відповідно відомості до ЄРДР.
Досудовим розслідуванням встановлено, що наказом тимчасово виконуючого обов`язки директора Державного підприємства «Одеське лісове господарство» № 28-к від 25.07.2018 ОСОБА_5 переведено з 01.08.2018 тимчасово виконуючим обов`язки лісничого Біляївського лісництва Державного підприємства «Одеське лісове господарство».
Частиною 1 статті 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» передбачено, що правоохоронні органи - органи прокуратури, Національної поліції, служби безпеки, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, Національне антикорупційне бюро України, органи охорони державного кордону, органи доходів і зборів, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції.
Відповідно до Положення «Про державну лісову охорону», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 976 від 16.09.2009, керівник, головний лісничий, начальник відділу (сектору) лісового господарства та інженери відділу (сектору) всіх категорій, начальник відділу (сектору) охорони і захисту лісу та інженери відділу (сектору) всіх категорій, лісничий, помічник лісничого, старший майстер лісу, майстер лісу підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління Держлісагенства, входять до складу державної лісової охорони та є посадовими особами державної лісової охорони. Тобто тимчасово виконуючий обов`язки директора Державного підприємства «Одеське лісове господарство» ОСОБА_5 є працівником правоохоронного органу.
Статтею 4 зазначеного Положення передбачено, що основними завданнями державної лісової охорони є здійснення державного контролю за додержанням вимог лісового законодавства; забезпечення охорони лісів від пожеж, незаконних рубок, шкідників і хвороб, пошкодження внаслідок антропогенного та іншого шкідливого впливу; запобігання злочинам і адміністративним правопорушенням у сфері лісового господарства, а також використання лісових ресурсів.
При реалізації зазначених вище повноважень, згідно з вимогами ст. 19 Конституції України, як службова особа державної лісової охорони ОСОБА_5 зобов`язаний був діяти лише на підставі та в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України, законами України та іншими діючими нормативно-правовими актами, у тому числі й керівними документами Держлісагенства та Положенням «Про державну лісову охорону» щодо припинення, запобігання та не допущення лісопорушень. Відповідно до ст. 7 Лісового кодексу України ліси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу та згідно ст. 1 цього ж кодексу перебувають під охороною держави.
Відповідно до посадової інструкції лісничого, затвердженої 30.11.2014 директором ДП «Одеське лісове господарство», лісничий ОСОБА_5 :
- здійснює безпосереднє керівництво виробничо-господарською діяльністю лісництва;
- організовує виконання заходів з охорони лісів від самовільних рубань;
- забезпечує додержання правил відпуску лісу на пні, рубання лісу; провадить огляд місць рубань і заготовленої деревини та іншої продукції лісу; складає протоколи (акти) про лісопорушення; перевіряє правильність складання підлеглими йому працівниками державної лісової охорони протоколів (актів) про лісопорушення і своєчасно подає їх керівництву підприємства;
- забезпечує облік та звітність про виробничу діяльність лісництва, складання місячних та річних фінансово-господарських звітів, а також внесення поточних змін у матеріали лісовпорядкування та книги обліку лісового фонду.
- має право затверджувати наряди на виконання робіт; перевіряти та приймати лісовпорядні роботи у період їх проведення;
- несе відповідальність за стан охорони та захисту лісу; достовірність даних, які подаються керівництву підприємства та органам статистики; забезпечення збереження ввірених йому підприємством матеріальних цінностей згідно договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність.
Згідно договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, укладеного 01.08.2018 ДП «Одеське лісове господарство» в особі керівника ОСОБА_7 та працівником Біляївського лісництва ОСОБА_5 , останній прийняв на себе повну матеріальну відповідальність за незабезпечення схоронності матеріальних цінностей, довірених йому на зберігання, і у зв`язку з викладеним зобов`язується: дбайливо ставитися до переданих йому для зберігання або іншої мети матеріальних цінностей підприємства і вживати заходів для відвернення шкоди; своєчасно повідомляти адміністрацію підприємства про всі обставини, що загрожують забезпеченню схоронності довірених йому матеріальних цінностей; вести облік, складати і надавати у встановленому порядку товарно-грошові та інші звіти про рух і залишки довірених йому матеріальних цінностей.
Таким чином, виконуючи обов`язки лісничого Біляївського лісництва ДП «Одеське лісове господарство», ОСОБА_5 , обіймаючи посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, відповідно до ч. 3 ст. 18 КК України є службовою особою.
Перебуваючи на займаній посаді, ОСОБА_5 як службова та матеріально-відповідальна особа, будучи зобов`язаним належним чином виконувати свої службові обов`язки з охорони та збереження лісових насаджень, маючи реальну можливість виконувати покладені на нього обов`язки, у порушення зазначених вище нормативно-правових актів та своїх службових обов`язків, у період грудня 2019 року - січня 2020 року, діючи у порушення п. 2.1., 3.1, 4.6. посадової інструкції лісничого «Одеського лісового господарства», допустив неналежне їх виконання через несумлінне ставлення до них, що виразилося у неналежному забезпеченні охорони та захисту лісових насаджень на ввірених йому лісових обходах, зокрема, нездійсненні заходів щодо встановлення фактичного стану лісових насаджень, проведенні належних перевірок та ревізій на території кварталу № 13 обходу № 3 Біляївського лісництва, невжитті заходів по попередженню, своєчасному виявленню та припиненню незаконних порубок дерев, не затриманні у встановленому порядку осіб, винних у вчиненні лісових порушень, невжитті заходів з документального оформлення правопорушень у сфері лісового господарства, неповідомленні керівництва ДП «Одеське лісове господарство» з приводу незаконних порубок лісу та незабезпеченні організації робіт по догляду за лісовими насадженнями та проведенню відповідних видів рубок, що призвело до спричинення тяжких наслідків державним інтересам.
Досудовим розслідуванням встановлено, що наказом т.в.о. директора ДП «Одеське лісове господарство» ОСОБА_7 від 25.10.2019 № 99-ОД наказано всім лісничим ДП «Одеське лісове господарство» провести планову ревізію на обходах в ревізійний період з 01.05.2019 по 01.12.2019.
Так, за результатами виконання вищевказаного наказу у Біляївському лісництві ДП «Одеське лісове господарство» проведено відповідні ревізії та складено акти планових ревізій № 1 від 06.12.2019; № 2 від 10.12.2019 та № 3 від 11.12.2019, які засвідченні підписом т.в.о. лісничого ОСОБА_5 , за результатами проведення яких не виявлено жодних незаконних рубок на території 9 та 10 виділах кварталу № 13 обходу № 3.
У подальшому, наказом тимчасово виконуючого обов`язки директора ДП «Одеське лісове господарство» ОСОБА_7 № 125-ОД від 27.12.2019 наказано провести контрольну ревізію обходів Біляївського лісництва з наданням актів результатів ревізій до 15.01.2020.
Під час проведення контрольної ревізії 15.01.2020, яку проведено вже співробітниками ДП «Одеське лісове господарство» виявлено самовільну незаконну порубку сироростучих дерев, факт яких не був виявлений службовими особами Біляївського лісництва ДП «Одеське лісове господарство» у встановленому законодавством порядку, а саме:
- відповідно до акту № 1 огляду місця вчинення правопорушення лісового законодавства, складеного 15.01.2020, у виділі 9 кварталу 13 обходу 3 Біляївського лісництва виявлено незаконну порубку сироростучих дерев порід «Клен», «Тополя», «Верба» у кількості 171 штук, об`ємом 47,979 куб.м., в результаті чого заподіяно шкоду у розмірі 704 120,17 грн; (конкретний перелік породи вирубленої деревини у акті не зазначено)
- відповідно до акту № 2 огляду місця вчинення правопорушення лісового законодавства, складеного 15.01.2020, у виділі 10 кварталу 13 обходу 3 Біляївського лісництва виявлено незаконну порубку сироростучих дерев порід «Клен», «Тополя», «Верба» у кількості 59 штук (та невивезену лісопродукцію), об`ємом 17,098 куб.м., в результаті чого заподіяно шкоду у розмірі 237 701,92 грн.; (конкретний перелік породи вирубленої деревини у акті не зазначено)
Під час додаткового контрольного обстеження зазначених ділянок 03.02.2020 додатково виявлено незаконну порубку дерев:
- відповідно до акту № 3 огляду місця вчинення правопорушення лісового законодавства, складеного 03.02.2020, у виділі 9 кварталу 13 обходу 3 Біляївського лісництва виявлено незаконну порубку сироростучих дерев у кількості 82 штуки, з яких 49 породи «Верба», 13 породи «Клен», 20 породи «Тополя», об`ємом 21,919 куб.м., в результаті чого заподіяно шкоду у розмірі 348 163,97 грн;
- відповідно до акту № 4 огляду місця вчинення правопорушення лісового законодавства, складеного 03.02.2020, у виділі 10 кварталу 13 обходу 3 Біляївського лісництва виявлено незаконну порубку сироростучих дерев у кількості 17 штук, з яких 9 породи «Верба», 6 породи «Тополя», об`ємом 3,322 куб.м., в результаті чого заподіяно шкоду у розмірі 50 305,68 грн;
Таким чином, внаслідок неналежного виконання ОСОБА_5 своїх службових обов`язків з охорони та збереження лісових насаджень, маючи реальну можливість виконувати покладені на нього службові обов`язки, у порушення вищезазначених нормативно-правових актів та своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, протягом грудня 2019 року - січня 2020 року (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) невідомими особами здійснено незаконну рубку у виділах № 9 та № 10 кварталу № 13 обходу № 3 Біляївського лісництва ДП «Одеське лісове господарство» дерев у кількості 324 штук у вигляді пошкодження до ступеню неприпинення росту дерев та порубки до ступеню припинення росту дерев, з яких: 133 дерева породи верба, 137 дерев породи клен, 52 дерева породи тополя біла, 1 дерево породи шовковиця та 1 дерево породи ясен, що спричинило тяжкі наслідки у виді матеріальних збитків у розмірі 1 485 731, 66 грн. (один мільйон чотириста вісімдесят п`ять тисяч сімсот тридцять одна гривня 66 копійок), що більш ніж у 250 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян завдало шкоди охоронюваним державним інтересам у розмірі.
18.06.2021 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 367 КК України.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Наявні докази, які містяться в матеріалах клопотання по кримінальному провадженню, свідчать про обґрунтованість підозри відносно ОСОБА_5 , це, зокрема, дані: протоколу допиту свідка ОСОБА_8 від 30.07.2020; протоколу допиту свідка ОСОБА_9 від 18.12.2020; протоколу допиту свідка ОСОБА_10 від 05.04.2021; протоколу додатково допиту свідка ОСОБА_8 від 07.06.2021; протоколу додаткового допиту свідка ОСОБА_10 від 08.06.2021; протоколу огляду виділів № 9,10 кварталу № 13 обходу № 3 Біляївського лісництва ДП «Одеське лісове господарство» від 02.09.2020; висновку експерта КВ КНДІСЕ за результатами проведення судової інженерно-екологічної експертизи від 22.12.2020 № 5245/5246/20-27; матеріалів планових та контрольних ревізій проведених в Біляївському лісництві ДП «Одеське лісове господарство» протягом листопада 2019 січня 2020.
Ці дані здатні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_5 міг вчинити кримінальне правопорушення, а отже підтверджують наявність обґрунтованої підозри.
Слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.
Щодо ризиків, зазначених у клопотанні.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення вірогідності їх здійснення.
При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання (§ 76 рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») № 31315/96 від 25.04.2000).
Згідно ч. 2 ст. 367 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від двох до п`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та зі штрафом від двохсот п`ятдесяти до семисот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або без такого.
Отже, з урахуванням наведених обставин обґрунтованої підозри за ч. 2 ст. 367 КК України, а також враховуючи тяжкість інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає доведеним, що з метою уникнення кримінальної відповідальності підозрюваний може переховуватись від органів досудового слідства та суду, а тому наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Також прокурором у судовому засіданні доведено, що існує ризик, передбачений пунктом 3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: ризик незаконного впливу ОСОБА_5 на свідків. При цьому слідчий суддя враховує, що за змістом ч. 1 ст. 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно, а відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. Тобто ризик впливу на свідків та потерпілих існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. За таких обставин заборона спілкуватися з певними визначеними особами як наслідок встановлення ризику впливу на них - це об`єктивна необхідність забезпечення недоторканості показань інших учасників кримінального провадження, які мають доказову цінність. За таких умов слідчий суддя доходить висновку про достатню вірогідність ризику впливу на свідків, оскільки не будучи обмеженим у вільному спілкуванні з вказаними особами, ОСОБА_5 може здійснювати на них вплив з метою їх спонукання до ненадання показань, перекручування або спотворення обставин, які їм відомі.
Наявність ризиків, передбачених пунктами 2, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, з наведеним стороною обвинуваченням обґрунтуванням є недоведеною.
Метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до обвинуваченого бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу відповідно до положень ст. 178 КПК України слідчий суддя враховує встановлені обставини та вагомість наявних доказів, якими вони обґрунтовуються, а саме: ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, в разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від двох до п`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та зі штрафом від двохсот п`ятдесяти до семисот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або без такого. Також слідчим суддею враховуються: вік та стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_5 , який народився у 1974 році; на обліку станом здоров`я не перебуває, інвалідність не встановлювалась. Крім того слідчим суддею враховуються: міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, а саме: ОСОБА_5 одружений, має трьох дітей, двоє з яких є неповнолітніми 2007 та 2011 років народження, сім`я є багатодітною. ОСОБА_5 має вищу освіту, постійне місце мешкання за яким проживає із дружиною та дітьми. Тимчасово виконував обов`язки лісничого Біляївського лісництва ДП «Одеське лісове господарство», за місцем мешкання та роботи характеризується позитивно. ОСОБА_5 раніше не засуджувався, повідомлень про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення не має; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється ОСОБА_5 , складає 1485731 гривня 66 копійок.
Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини 1 ст. 194 КПК України, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої ст. 194 КПК України цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою ст. 194 КПК України, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Відповідно до ч.1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.
Слідчий суддя вважає, що прокурор не довів недостатності застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж цілодобовий домашній арешт, а тому запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, який відповідно до ст. 179 КПК України полягає у покладенні на підозрюваного зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею обов`язки, передбачені статтею 194 КПК України, забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного в межах строку досудового слідства та зможе запобігти ризикам. При цьому, згідно ч. 5 ст. 194 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне зобов`язати підозрюваного прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду, а також виконувати обов`язки, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Слідчий суддя приходить до висновку, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, та відповідають меті досягнення дієвості кримінального провадження.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-179, 181, 186, 193, 194, 309, 370, 372, 376 КПК України,-
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання відмовити.
Застосувати строком до 18.08.2021 року до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Зобов`язати ОСОБА_5 , 13.09.1974 року виконувати обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:
- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;
- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання;
- утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні, з приводу обставин кримінального правопорушення, за виключенням випадків спільної участі у проведенні слідчих дій у вказаному кримінальному провадженні;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб
Контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий згідно ч. 3 ст. 179 КПК України.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала слідчого судді діє до 18.08.2021 року (включно).
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали оголошено 29.06.2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1