ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 квітня 2021 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю:

секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

представника поерпілоі: ОСОБА_4

потерпілої: ОСОБА_5

захисника: ОСОБА_6

обвинуваченого: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР 16.08.2019 року за №0002700, за обвинуваченням:

- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Левківці Волочинського району Хмельницької області, українець, громадянин України, з середньою освітою, одружений, фізичних та психічних вад здоров`я не має, інвалідності не має, працює водієм у ФОП ОСОБА_8 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засуджувався

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

встановив:
ОСОБА_7 16.08.2019 року близько 13-00 год., керуючи технічно справним автомобілем «Форд Транзит» р.н. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. 295-ї Херсонської Стрілкової Дивізії в м. Херсоні, грубо порушуючи вимоги п.п. 2.3 б), 10.9 Правил дорожнього руху України, проявив неуважність та безпечність до дорожньої обстановки, яка склалась, під час руху транспортного засобу заднім ходом створив небезпеку іншим учасникам руху, при цьому не звернувся за допомогою до інших осіб для забезпечення безпеки руху, внаслідок чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , яка переходила дорогу по пішохідному переходу.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної події ОСОБА_5 , заподіяно тілесні ушкодження у вигляді закритого скалкового перелому лівої променевої кістки в типовому місці, підшкірна гематома ділянки лівого променево - зап`ястного суглобу, які відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Вказані наслідки знаходяться в причинному зв`язку з грубим порушенням ОСОБА_7 п. 2.3 б), п. 10.9 Правил дорожнього руху України.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 винуватість у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, фактичні обставини справи не оспорив. Дав показання про те, що в середині серпня 2019 року в передобідній час їхав на автомобілі «Форд Транзит» по вул. 295-ї Херсонської Стрілкової Дивізії в м. Херсоні, зупинився біля аптеки за пішохідним переходом та пішов у справах. Коли вирішив свої справи сів в автомобіль, впевнився у відсутності інших автомобілів та розпочав рух заднім ходом на пішохідний перехід, після чого почув крик, зупинився, вийшов з автомобіля та побачив потерпілу, яка лежала на бордюрі, після чого викликав швидку та поліцію. При вирішенні питання щодо міри покарання просив не карати його суворо та врахувати той факт, що він працює водієм і це є єдиним джерелом його доходів, а тому просив не застосовувати до нього додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_7 у пред`явленому йому обсязі обвинувачення ґрунтується, окрім як на його визнавальних показаннях, на сукупності наведених нижче доказів, досліджених судом з урахуванням положень ст.ст. 22, 23 КПК України, обсяг яких був визначений згідно ч. 1 ст. 349 КПК України, які суд визнає належними, допустимими та достовірними і які узгоджуються між собою щодо часу, місця та способу вчиненого ОСОБА_7 злочину.

Так, допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 розповіла, що 16.08.2019 року близько 13-00 год. йшла від пр. Ушакова в м. Херсоні до вул. 295-ї Херсонської Стрілкової Дивізії, дійшла до пішохідного переходу. Бачила, що автомобіль, яким керував обвинувачений, в той момент стояв задньою частиною до пішохідного переходу. Коли почала йти по пішохідному переходу той автомобіль здав назад та збив її, удар прийшовся їй в ліву частину тіла. В ході судового розгляду справи відмовилася від пред`явленого до обвинуваченого цивільного позову, зазначивши, що обвинувачений повністю відшкодував їй майнову шкоду, пов`язану з витратами на лікування, а також завдану моральну шкоду. Просила не призначати обвинуваченому покарання, пов`язане з позбавленням волі, та зазначила, що вважає недоцільним позбавляти обвинуваченого права керувати транспортним засобом.

Протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 16.08.2019 р. зі схемою пригоди до нього (а.п. 118-126) встановлено та зафіксовано місце пригоди м. Херсон, вул. 295-ї Херсонської Стрілкової Дивізії, а також виявлено пошкодження автомобіля «Форд Транзит», р.н. НОМЕР_1 , у виді потертостей порогу та бруду по заду з права.
Згідно висновку судової автотехнічної експертизи №258-АТ від 19.09.2019 р. (а.п. 129-133) перед настанням даної дорожньо-транспортної пригоди, робоча гальмівна система, рульове керування та ходова частина автомобіля «Ford Transit», р.н. НОМЕР_1 , знаходились в технічно-працездатному стані.
Відповідно до висновку експерта №605 від 06.09.2019 р. (а.п. 136) у потерпілої ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритого скалкового перелому лівої променевої кістки в типовому місці, підшкірна гематома ділянки лівого променево - запястного суглобу, забій попереково - крижового відділу хребта, садна, що виникли від травматичних дій тупими предметами, не виключено 16.08.2019 року при наїзді автомобіля на пішохода ОСОБА_5 ..
Закритий скалковий перелом лівої променевої кістки в типовому місці, підшкірна гематома ділянки лівого променево - запястного суглобу відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень за ознакою тривалого розладу здоров`я.
Забій попереково - крижового відділу хребта, садна відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Оцінюючи наведені вище докази, суд приходить до висновку про те, що вони поза розумним сумнівом повністю доводять пред`явлене ОСОБА_7 обвинувачення, узгоджуються між собою щодо часу, місця та способу вчиненого ним злочину.

При обранні виду та розміру покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке за законом віднесене до нетяжких злочинів, поведінку обвинуваченого після його вчинення, яка виразилася у тому, що він не залишив місця пригоди, особисто викликав карету швидкої допомоги для потерпілої та працівників поліції, особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання, за матеріалами справи характеризується виключно позитивно, має сім`ю, до складу якої, окрім його дружини, згідно матеріалів справи входять його донька та двоє малолітніх онуків, офіційно працевлаштований водієм, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, злочин вчинив вперше. Обставинами, які пом`якшують покарання, визнає повне визнання вини та щире каяття, яке виразилося у тому, що в судовому засіданні обвинувачений висловив жаль з приводу вчиненого, намір не вчиняти подібних дій у майбутньому та повністю відшкодував потерпілій завдану їй шкоду. Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

При цьому, вирішуючи питання про призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, суд вважає недоцільним його застосовувати до обвинуваченого ОСОБА_7 з наступних підстав.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові №14 від 23.12.2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» у кожному випадку при призначенні покарання за ч. 1 ст. 286 КК України необхідно обговорювати доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами.

Санкція ч. 1 ст. 286 КК України не вимагає обов`язкового позбавлення права керування транспортними засобами. Відповідно до довідки фізичної особи підприємця ОСОБА_8 від 16.09.2020 року ОСОБА_7 працює водієм, за що отримує відповідну оплату. Даних про те, що ОСОБА_7 має інші джерела доходів, матеріали справи не містять і в ході судового розгляду справи отримано не було. Зазначене вище суд розцінює як суттєві обставини справи, які впливають на можливість призначення додаткового покарання. Крім того, суттєвою є та обставина, що потерпіла, про що свідчить зміст її письмової заяви, просила ОСОБА_7 суворо не карати та просила не позбавляти останнього права керування транспортними засобами. Також при вирішенні цього питання суд бере до уваги, що матеріали справи не містять відомостей про факти порушення обвинуваченим ПДР України, що стали підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності.

З огляду на наведене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді штрафу в розмірі в межах санкції ч. 1 ст. 286 КК України, що, на думку суду, буде достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів, без позбавлення його права керувати транспортними засобами.

Також при обранні міри покарання суд враховує те, що з 01.07.2020 р. набули чинності зміни, внесені до ч. 1 ст. 286 КК України Законом України №2617-VIII від 22.11.2018 р. «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень». Вказаний Закон частково посилив кримінальну відповідальність особи за ч. 1 ст. 286 КК України, а саме ним передбачений більший розмір штрафу, аніж попередньою редакцією цієї статті.

Відповідно до ч. 3 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Тому з огляду на вимоги ст. 5 КК України при призначенні покарання обвинуваченому підлягає застосуванню ч. 1 ст. 286 КК України в редакції в редакції закону № 586-VI від 24.09.2008 року в тій частині, що поліпшує становище особи.

Цивільний позов потерпілої слід залишити без розгляду відповідно до поданої нею заяви.

Відповідно до ст. 124 КПК України з обвинуваченого на користь держави підлягають стягненню процесуальні витрати.

Керуючись ст.ст. 349, 373 - 376 КПК України, суд

ухвалив:
ОСОБА_7 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України (в редакції закону № 586-VI від 24.09.2008 року), і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 250 (двохсот п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 4250 (чотири тисячі двісті п`ятдесят) грн. без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 - залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів в розмірі 1366 (одна тисяча триста шістдесят шість) грн. 78 коп.(а.п. 128, 135).

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 21.08.2019 року на автомобіль марки «Форд», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 - скасувати.

Речові докази у справі: автомобіль «Форд Транзит», р.н. НОМЕР_1 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу вважати повернутими ОСОБА_7 (а.п. 140-141, 145).

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинувачений, захисник, представник потерпілої та потерпіла мають право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Учасники судового провадження протягом строку апеляційного оскарження мають право заявити клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1