Справа № 367/6071/19
Провадження №1-кп/367/173/2021
УХВАЛА
Іменем України
19 липня 2021 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань суду кримінальне провадження внесене в ЄРДР за № 0001128 від 25.06.2019 року по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Актау Карагандинської області Республіки Казахстан, громадянина України, українця, не одруженого, не працюючого, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючогоза адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
У провадженні Ірпінського міського суду Київської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 23.06.2021 року ОСОБА_4 оголошено в розшук та було надано дозвіл на затримання ОСОБА_4 з метою приводу до суду для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з чим було зупинено провадження по справі.
Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 19.07.2021 року дане кримінальне провадження було відновлено.
Прокурор в судовому засіданні підтримав раніше подане ним клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 .. Своє клопотання прокурор мотивує тим, що підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого згідно ч. 1 ст. 177 КПК України є наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні тяжкого злочину, а також наявність ризиків, у зв`язку з тим, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заперечував щодо задоволення клопотання прокурора, оскільки останній не мав мети переховуватись від суду, та не міг з`явитись до суду через карантин у державі та хворобу його і близьких родичів.
Суд, вислухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, дійшов висновку, що клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому можливо задовольнити частково, з таких підстав.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
В судовому засіданні прокурор мотивував своє клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою тим, що є наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, який є тяжким злочином, а також наявність ризиків, у зв`язку з тим, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому є обґрунтовані підстави вважати, що обвинувачений перебуваючи на свободі може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, які ще не допитувались у судовому засіданні.
Разом із тим, прокурором не було надано суду жодних доказів, які б вказували нате, що до обвинуваченого неможливо застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який забороняє обвинуваченому залишати житло цілодобово.

Згідно з ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, що може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.п.1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом частини першої цієї статті, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною 5 ст. 194 КПК України.

Враховуючи, що прокурором у судовому засіданні доведено, що наявне обґрунтоване обвинувачення у відношенні обвинуваченого у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та наявність ризику, передбаченого п. 1 ст. 177 КПК України, щодо можливого переховування обвинуваченого від суду, так як обвинувачений перебував у розшуку по даному кримінальному провадженню та тривалий час не з`являвся за викликами суду в судові засідання та останньому загрожує покарання у виді позбавлення волі, у разі доведеності його вини, інший ризик на який посилався прокурор, а саме незаконно впливати на свідків, у судовому засіданні доведений не був, а також не було доведено недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання наявного ризику, суд дійшов висновку про можливість застосувати до обвинуваченого більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Вислухавши думки учасників розгляду, вивчивши матеріали кримінального провадження, з огляду на те, що прокурором не доведено недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу до обвинуваченого, а саме у вигляді цілодобового домашнього арешту, суд вважає, що пропорційним тому ступеню небезпеки, ризик якого залишився у кримінальному провадженні, є запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки такий вид запобіжного заходу буде достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні, із покладанням на нього обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 193-196, 198, 331, 369-372, 376 КПК України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора Бучанської окружної прокуратури Київської області про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 - задовольнити частково.
Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, строком на 30 (тридцять) днів за адресою: АДРЕСА_1 .
Зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_4 :
- цілодобово не залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу на це суду, прокурора;
- утримуватись від спілкування з свідками;
- з`являтись до суду, прокурора на першу вимогу.
Зобов`язати працівників Кременчуцького ВП ГУНП України в Полтавській області (м. Кременчук, вул. 29 вересня, 6) ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , поставити на облік і повідомити про це суд.
Початок строку дії ухвали суду про запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, обчислювати з 19.07.2021 року до 17.08.2021 року, включно.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що відповідно до частини 5 статті 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1