Провадження № 1-кс/752/4531/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2021 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі засідань суду в міста Києві клопотання старшого слідчого Першого слідчого відділу Територіального правління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_3 , погодженого прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України,
в с т а н о в и в:
До слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва надійшло клопотання старшого слідчого Першого слідчого відділу (Територіального управління Державного бюро розслідування, розташованого умісті Києві ОСОБА_3 , погодженого прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відноснопідозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З матеріалів клопотання вбачається, що першим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, місцезнаходження якого: місто Київ, проспект Голосіївський, 50, за процесуального керівництва прокуратури Київської області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001033 від 25.11.2013 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.
Обґрунтовуючи клопотання, слідчий зазначив, що ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді командира полку міліції особливого призначення «Беркут» підпорядкованого ГУМВС України в м. Києві (ПМОП «Беркут»), будучи працівником правоохоронного органу перевищив владу та службові повноваження, що супроводжувались насильством, болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілих, діями, з метою притягнення до кримінальної відповідальності осіб за участь у мирних протестах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, в редакції від 07.04.2011. Зазначенні злочин вчинений ОСОБА_5 за наступних обставин. Наказом від 20.06.2013 №456о/с начальника ГУМВС України в місті Києві, ОСОБА_5 призначений на посаду командира роти спеціального призначення полку міліції особливого призначення «Беркут» підпорядкованого ГУМВС України в м. Києві. Наказом МВС України від 24.07.2012 №618о/с ОСОБА_5 присвоєно спеціальне звання - полковник міліції. Полковник міліції ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді командира ПМОП «Беркут», відповідно до статей 1,10,20 ЗУ «Про міліцію» виконував функції офіційного представника державного озброєного органу виконавчої влади, який має захищати життя, здоров`я, права та свободи громадян, інтереси суспільства і держави від протиправних посягань, запобігати та припиняти кримінальні правопорушення, тобто являвся представником влади та службовою особою, яка відповідальне становище. Згідно ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду та правоохоронних органів, перебуваючи на посаді командира полку міліції особливого призначення «Беркут» підпорядкованого ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_5 був працівником правоохоронного органу, на якого згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, ч. 1 ст. З, ч.І ст. 5 Закону України «Про міліцію», покладено обов`язки діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та Законами України. Перебуваючи на зазначеній посаді командира полку, діючи всупереч Присяги працівника органів внутрішніх справ України, текст якої затверджений постановою КМУ від 28.12.1991 за №382, груби порушив вимоги пункту 1 ст. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, ст. З Конституції України, згідно з якої людина, її життя і здоров`я, честь, гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, хибно розуміючи поняття відданості народові України та виконання наказів керівника, в період з 18 по 20 лютого 2014 року, перевищив владу та службові повноваження, що призвело до тяжких наслідків.
Відповідно до статті 60 КПК України ніхто не зобов`язаний виконувати явно злочинні розпорядження чи накази. За віддання і виконання явно злочинного розпорядження чи наказу настає юридична відповідальність.
24.11.2013 учасниками протестних акцій була організовано мирна хода громадян по вулиці Грушевського до Верховної Ради України та Кабінету міністрів України з метою висловити вимоги про зміну законодавства та врегулювання конфлікту, у якій брали участь, зокрема ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , що прибули з Львівської області. 25.11.2013 приблизно в 11 годині командир полку ПОМ «Беркут» ОСОБА_5 , в порушення вимог статей 11,12,15 Закону України «Про міліцію», без належних на те підстав віддав усний наказ своєму підлеглому - командиру роти спеціального призначення ПМОП «Беркут» ОСОБА_13 , організувати затримання осіб, які брали участь у проведенні мирних акцій протесту на вулиці Грушевського 24.11.2013. ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_13 , що вказані особи перебувають на проспекту Перемоги в м. Києві, біля будинку №4, у мікроавтобусі чорного кольору марки «Citroen Jumper».
Зазначена група бійців, під командуванням ОСОБА_13 , перебувала на АДРЕСА_1 біля будинку Профспілок, де несли чергування.
Після отримання наказу про затримання осіб 25.11.2013, приблизно об 11 год. 25 хв., діючи за наказом командира полку ОСОБА_5 , бійці роти спец, призначення ПМОП «Беркут» під командуванням ОСОБА_13 при були на АДРЕСА_2 .
На виконання наказу командира ОСОБА_13 приблизно 14 бійців роти спеціального призначення, які не були озброєнні вогнепальною або травматичною зброєю, затримали ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , застосувавши до останніх фізичну силу.
Після затримання зазначених осіб, працівники ПМОП «Беркут», приблизно в 12 год., виконуючи наказ ОСОБА_5 , доставили їх до адміністративної будівлі Печерського РУ ГУМВС України в м. Києві, що за адресою: м. Київ, вул. Московська, ЗО, після чого залишили приміщення райуправління та повернулись на місце дислокації для продовження несення чергування. Унаслідок таких злочинних дій ОСОБА_5 , бійцями роти спеціального призначення ПМОП «Беркут» під час затримання були спричиненні легкі тілесні ушкодження громадянам ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . Громадянина ОСОБА_12 в порядку ст. 208 КПК України затримано та доставлено до ІТТ ГУМВС України в місті Києві, а в подальшому притягнуто до кримінальної відповідальності за ч. 4 ст. 296 КК України. Інші громадяни у той же день покинули приміщення районного управління.
Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися в перевищенні влади та службових повноважень, тобто умисному вчиненні службовою особою - працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав та повноважень, що супроводжувались насильством, болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілих, діями, ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений частиною ч. 2 ст. 365 Кримінального кодексу України (в редакції від 07.04.2011.
У вчиненні зазначеного кримінального прапорушення підозрюється: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Мала Мочулка Теплицького району Вінницької області, українець, громадянин України, з вищою освітою, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .
24.10.2014 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК Україн
Таким чином, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризику, передбаченого ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_5 переховується від органів досудового розслідування та суду.
Приймаючи до уваги, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, що відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, за який законом передбаченого покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років, з метою уникнення відповідальності за вчинене ним суспільно небезпечних винних діянь, може переховується від органів досудового розслідування.
Разом з тим, слідчий вказує на те, що відносно ОСОБА_5 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, та які вказують на те, що підозрюваний буде незаконно впливати на свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення та/або переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що в провадженні слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, місцезнаходження якого: місто Київ, проспект Голосіївський, 50, за процесуального керівництва прокуратури Київської області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001033 від 25.11.2013 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.
31 травня 2021 року одночасно із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , слідчим було подано клопотання про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 07 червня 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного.

Відповідно до статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно статті 188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Це клопотання може бути подане, зокрема, одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою.
Статтею 193 КПК України передбачено, що розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється слідчим суддею за участю, прокурора, підозрюваного, його захисника.

При вирішенні аналізованого питання Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ рекомендує слідчим суддям керуватись тим, що неявка слідчого або прокурора є фактично невиконанням цими суб`єктами обов`язку довести обставини, передбачені ч. 1 ст. 194 КПК. Це, у свою чергу, позбавляє слідчого суддю можливості повно та всебічно з`ясувати сукупність обставин, із якими закон пов`язує вирішення питання про надання дозволу на затримання певної особи з метою приводу, а отже, є підставою для відмови у задоволенні клопотання. У разі неявки прокурора в судове засідання слідчим суддям доцільно відмовляти у задоволенні такого клопотання ще й з огляду на те, що однією із загальних засад кримінального провадження визначено змагальність сторін (ст. 22 КПК), яка передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, а суд лише створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. Таким чином, саме сторона обвинувачення зобов`язана забезпечити особисту явку та подання доказів.

Враховуючи, що слідчий, прокурор та особа, відносно якого подано клопотання про застосування запобіжного заходу, в судове засідання не з`явилися, відсутні докази підтвердження вручення підозрюваному ОСОБА_5 клопотання про застосування запобіжного заходу і копії матеріалів, що його обґрунтовують, та строки розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, передбачені статтею 186 КПК України, прихожу до висновку про відмову у задоволенні клопотання.

Керуючись статтями 183, 184, 186, 187, 189, 194 КПК України, слідчий суддя,
п о с т а н о в и в:
В задоволенні клопотання старшого слідчого Першого слідчого відділу Територіального правління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_3 , погодженого прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1