Справа №522/3544/21
Провадження №1-кс/522/2293/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(повний текст)

11 березня 2021 року Місто Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , представника власника майна - ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП №2 ОРУ №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 про арешт майна,-

УСТАНОВИВ:
Слідчий СВ ВП №2 ОРУ №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 про накладення арешту на майно, вилучене 26.02.2021 в ході проведення обшуку в автомобілі марки «Ford» модель «Escape» державний номерний знак НОМЕР_1 .

В обґрунтування доводів клопотання слідчий посилається на наступне.

СВ ВП №2 ОРУ №1 ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000250 від 26.02.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 26.02.2021 до ч/ч відділу поліції № 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області надійшла заява від ОСОБА_7 , в якій він просить вжити заходів правового характеру щодо групи невстановлених осіб, які 26.02.2021 приблизно о 04:17 годині, за адресою :м. Одеса, вул. Привозна, ринок «Привоз», які здійснили напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством небезпечним для життя чи здоров`я. ЖЄО№ 8068 від 26.02.2021 року.

В ході проведення невідкладного обшуку в автомобілі марки «Ford» модель «Escape» державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «iPhone 7», ІМЕІ: НОМЕР_2 , з сім картою мобільного оператора «Lifecell», з номером НОМЕР_3 .

Вказані предмети оглянуто та згідно постанови слідчого від 27.02.2021 визнано речовими доказами.

На думку сторони обвинувачення, зазначені предмети можливо та необхідно використати у кримінальному провадженні, як доказ, а не накладання арешту може призвести до їх приховування, пошкодження, псування, знищення або перетворення.

Тому слідчий просить накласти арешт на зазначені предмети.
В судовому засіданні слідчий підтримала клопотання та просила його задовольнити в повному обсязі.

Власник майна та його представник в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання слідчого посилаючись на його необгрунтованість.

Розглянувши клопотання, дослідивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, приходжу до висновку, що в задоволенні клопотання необхідно відмовити з наступних підстав.
Правові підстави для арешту майна в контексті положень закону, якими керувався слідчий суддя при вирішенні питання про арешт майна.
Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч.1 ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Слідчий суддя зазначає, що зазначений мобільний телефон та сім-карта визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні, утім відповідна постанова належним чином слідчим необгрунтована.

Крім того, в клопотанні слідчого не зазначено мету накладення арешту на вилучені предмети, що на думку суду, є порушенням вимог п.1 ч.2 ст.171 КПК України.

Отже, під час розгляду клопотання слідчого наведених правових підстав та мети арешту зазначеного у клопотанні майна не встановлено, крім того слідчим та прокурором не доведено, що вказане у клопотанні майно є предметом кримінального правопорушення або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій.
Тому у задоволенні клопотання слідчого необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.131-132, 170-173, 376 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні клопотання слідчого СВ ВП №2 ОРУ №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя:

11.03.21