Справа № 159/3780/20
Провадження № 1-кп/162/13/2021
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про продовження запобіжного заходу
05 травня 2021 року смт Любешів
Колегія суддів Любешівського районного суду Волинської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретаря судових засідань - ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого - ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань клопотання прокурора у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000809 від 12 травня 2020 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Ківерці Волинської області, українцю, громадянину України, жителю АДРЕСА_1 , з середньою освітою, офіційно не працевлаштованому, неодруженому, раніше неодноразово судимому, останній раз: 01 жовтня 2019 року вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області за ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі - КК України) до покарання у виді арешту на строк 5 місяців,
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:
У провадженні Любешівського районного суду Волинської області знаходиться дане кримінальне провадження.
Ухвалою Любешівського районного суду Волинської області від 09 березня 2021 року строк тримання під вартою щодо ОСОБА_6 продовжено до 07 травня 2021 року включно.
Станом на 05 травня 2021 року вказане кримінальне провадження не розглянуто по суті.
28 квітня 2021 року прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_5 подала клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , яке вмотивоване тим, що строк тримання під вартою останнього спливає 07 травня 2021 року, однак ризики, передбачені п.1, п.3, п.5 ч.1 ст. 177 КПК України на даний час не зменшились та продовжують існувати, тому просить продовжити термін застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів.
Заслухавши думку прокурора, яка клопотання підтримала та просила його задовольнити, пояснення захисника - адвоката ОСОБА_7 , який вказав, що клопотання є безпідставним та просив відмовити у його задоволенні, дослідивши матеріали клопотання, суд дійшов таких висновків.
Згідно з ст.331 ч.3 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
При вирішенні даного питання суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як зазначає Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини "Тейс проти Румунії", автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з врахуванням його конкретних обставин.
Згідно вимог ч.5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Відтак, враховуючи особливості кримінального провадження, характер вчиненого злочину, продовження йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вимагають інтереси суспільства в даному випадку.
Враховуючи те, що в судовому засіданні прокурором доведено наявність, на даний час ризиків, визначених п.1, п.3 п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, які продовжують існувати, також з огляду на тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії особливо тяжких злочинів та за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, а також даних про особу ОСОБА_6 , який раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів, відбував покарання у місцях позбавлення волі, на шлях виправлення та поваги до закону не став, знову обвинувачується у вчиненні злочину, що дає обґрунтовані підстави вважати, що він може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, не буде дотримуватися покладених на нього процесуальних обов`язків у разі обрання запобіжного заходу, не пов`язаного із позбавленням волі. Крім того, колегія суддів враховує, що ОСОБА_6 у судових засіданнях постійно порушує порядок, при цьому фізичною силою руйнує майно суду, що вказує на неспроможність останнього контролювати свою поведінку. Крім цього, ухвалою суду від 01 квітня 2021 року у даному кримінальному провадженні призначено судово-психіатричну експертизу обвинуваченому ОСОБА_6 , яка станом на 05.05.2021 року не проведена. Відтак, суд вважає доцільним продовжити щодо ОСОБА_6 строк тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів.
Оскільки будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено, тому клопотання прокурора підлягає до задоволення.
При цьому, враховуючи встановлені підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, одночасно із продовженням строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд не визначає заставу та її розмір виходячи з вимог п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, оскільки ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, вчиненого із застосуванням насильства.
На підставі наведеного, керуючись статтями 177, 183, 369, 372 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Клопотання прокурора - задовольнити.
Застосований щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжити строком на 60 днів до 03 липня 2021 року включно.
Дата початку дії ухвали в частині строків тримання під вартою 05 травня 2021 року.
Дата закінчення дії ухвали в частині строків тримання під вартою 03 липня 2021 року включно.
Ухвала підлягає до негайного виконання.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченим - з моменту отримання її копії.
Копію ухвали негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Головуючий: ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3