Провадження № 1-кс/686/4479/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2021 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому клопотання прокурора відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000293,

ВСТАНОВИВ:

20.04.2021 року прокурор відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на автомобіль «Мерседес Бенс Е220» д.н.з. НОМЕР_1 та ключ запалювання до нього шляхом тимчасового позбавлення ОСОБА_4 , або будь-кого іншого можливості відчужувати, розпоряджатися будь-яким чином та використовувати вказане майно, шляхом його вилучення у тимчасового володільця або власника та поміщення на зберігання до спеціальних приміщень Хмельницького ВП ГУНП в Хмельницькій області, ВЛМТЗ ГУНП в Хмельницькій області або інших підприємств, установ та організацій, визначених законодавством України для зберігання певного типу та виду речових доказів, майна та цінностей, з метою збереження речових доказів, запобігання можливого їх знищення, пошкодження, приховування для проведення судових експертиз та слідчих дій, на час проведення досудового слідства по кримінальному провадженню №00000293 від 10.06.2020 року, та забезпечення можливої в подальшому конфіскації майна.

Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явилися, подали заяву про розгляд клопотання за їх відсутності, вимоги клопотання підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити.

Володілець майна ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду клопотання повідомлені належним чином. Від захисника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 надійшла заява про розгляд клопотання без його участі та без участі ОСОБА_4 . Щодо заявленого клопотання заперечив, вважає його не обгрунтованим.

Дослідивши матеріали клопотання, приходжу до висновку, що воно підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

ВРЗЗС СУ ГУННП в Хмельницькій області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000293 від 10.06.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч.2 ст. 255-1 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що « ОСОБА_6 , засуджений 20.06.2014 Шепетівським міськрайонним судом за ч. 1 ст. 115 КК України до 12 років позбавлення волі.

З моменту затримання та по теперішній час ОСОБА_6 відбував покарання у наступних місцях позбавлення волі:

З 27.06.2014 по 27.11.2014 року перебував в державній установі «Хмельницький слідчий ізолятор».

З 27.11.2014 по теперішній час перебуває в державній установі «Шепетівська виправна колонія (№ 98)».

Перебуваючи тривалий проміжок часу у місцях позбавлення волі, в різних установах виконання покарань, ОСОБА_6 , будучи засудженим за вчинення умисного особливо тяжкого злочину, підтримуючи злодійські традиції, не бажаючи ставати на шлях виправлення, тобто процесу позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, не підкорюючись вимогам чинного законодавства України, що визначають порядок утримання та відбуття покарань ув`язненими в місцях позбавлення волі, правилам поведінки в місцях позбавлення волі, а також загальноприйнятим правилам поведінки в суспільстві, використовуючи свої особисті якості та можливості здобув повагу та авторитет серед засуджених, як особа в статусі суб`єкта злочинного впливу.

Так, згідно з вимогами статті 9 Кримінально-виконавчого кодексу України засуджені зобов`язані, в тому числі: виконувати встановлені законодавством обов`язки громадян України; неухильно додержуватися правил поведінки, які передбачені для засуджених, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших осіб; виконувати встановлені законодавством вимоги адміністрації органів і установ виконання покарань; ввічливо ставитися до персоналу, інших осіб, які відвідують установи виконання покарань, а також до інших засуджених.

Нехтуючи вказаними обов`язками засуджених та з метою здобуття і укріплення авторитету серед осіб негативної спрямованості, які утримувалися у виправних установах, ОСОБА_7 неодноразово порушував режим утримання, за що піддавався заходам стягнення адміністрацією установ. Внаслідок даних порушень, в тому числі порушення розпорядку дня, зберігання заборонених предметів, невиконання законних вимог адміністрації установ виконання покарань, ОСОБА_7 також здобув повагу і авторитет серед засуджених.

В подальшому, ОСОБА_7 під час відбування покарання в кримінально-виконавчій установі закритого типу ДУ «Шепетівська виправна колонія № 98» за адресою вул. Тараса Шевченка, 60, с. Климентовичі, Шепетівського району, Хмельницької області, маючи попередньо здобутий серед засуджених осіб та в місцях позбавлення волі авторитет, як особи, яка веде «правильний» для «злодійських» традицій спосіб життя, в кінці листопада 2017 року, під час проведення злочинного зібрання (сходки), яке відбувалось в даній виправній установі, представників, які здійснювали злочинний вплив, як на території даної установи, так і за її межами, в тому числі з використанням засобів зв`язку, було прийнято рішення про «призначення» ОСОБА_6 в статус особи, яка є кримінальним авторитетом, уповноваженим наглядати за дотриманням неписаних загальноприйнятих в злодійських колах неписаних законів поведінки, так званим «смотрящим за зоною», тобто ДУ «Шепетівська виправна колонія №98».

Призначення ОСОБА_6 «смотрящим» за «зоною» ДУ «Шепетівська виправна колонія №98» відбулось з метою матеріального забезпечення та координації злочинної діяльності на території даної установи, накопичення та утримання грошових коштів, майна чи інших активів (доходів від них), тобто так званого «злодійського общака», подальшого розподілу коштів та майна серед засуджених, в тому числі доходів одержаних злочинним шляхом, здійснення сфер злочинного впливу.

Після призначення «смотрящим» за ДУ «Шепетівська виправна колонія №98», з метою встановлення та поширення свого злочинного впливу на засуджених, які відбували покарання в даній установі, ОСОБА_6 встановив загально-визначені на території виправної колонії правила поведінки серед засуджених та вимагав безумовного їх дотримання вказаними особами. При цьому, будь-який спротив дотриманню встановлених ОСОБА_6 правил поведінки негайно подавлявся як ним особисто, так і іншими наближеними до нього та визначеними ним засудженими шляхом застосування фізичного та психологічного насильства.

Крім цього, з метою поширення свого злочинного впливу на засуджених, які відбувають покарання в ДУ «Шепетівська виправна колонія №98», а також контролю за дотриманням встановлених ним правил поведінки, ОСОБА_6 призначив старших за окремими локальними дільницями колонії. Так, ним було призначено довірених осіб, які користувались авторитетом серед інших ув`язнених та мали значний вплив на них, а саме ОСОБА_8 так званим «смотрящим» за відділенням № 8, даної установи а в подальшому за відділенням № 9 БЗЛ (багатопрофільним лікувальним закладом) та «дорогою» (постачанням на територію ДУ заборонених предметів та речовин) та ОСОБА_9 старшим «смотрящим» за відділенням № 7 ДУ «Шепетівська виправна колонія №98» та за так званим «общаком» (надходження та отримання коштів отриманих протиправним шляхом, в тому числі від торгівлі наркотичними засобами та організацією і проведенням азартних ігор).

Встановивши та поширивши свій злочинний вплив серед засуджених, які утримувалися в ДУ «Шепетівська виправна колонія №98», ОСОБА_6 виконував наступні функції: прийняв на себе всю повноту неформальної влади на території колонії; розробив загально-визначені правила поведінки у відповідності до «Злодійських законів» та забезпечував дотримання їх засудженими; призначив довірених осіб, які користувались авторитетом серед інших ув`язнених та мали значний вплив на них, а саме ОСОБА_8 так званим «смотрящим» за відділенням № 8, даної установи а в подальшому за відділенням № 9 БЗЛ (багатопрофільним лікувальним закладом) та «дорогою» (постачанням на територію ДУ заборонених предметів та речовин) та ОСОБА_9 старшим «смотрящим» за відділенням № 7 ДУ «Шепетівська виправна колонія №98» та за так званим «общаком» (надходження та отримання коштів отриманих протиправним шляхом, в тому числі від торгівлі наркотичними засобами та організацією і проведенням азартних ігор); забезпечував неухильний контроль за виконанням визначених ним правил та обов`язків засудженими в колонії; забезпечував надходження на територію колонії наркотичних засобів та психотропних речовин; організував схему із незаконного збуту наркотичних засобів та психотропних речовин на території виправної колонії; особисто та за участю визначених ним осіб здійснював збут наркотичних засобів та психотропних речовин на території виправної колонії, особисто визначаючи при цьому ціни на такі заборонені речовини; здійснював збір із засуджених та розподіл коштів, в тому числі і здобутих злочинним шляхом серед засуджених, забезпечував наповнення так званого «злодійського общака», тобто фонду взаємодопомоги в злодійському середовищі; приймав рішення про необхідність видачі ув`язненим засобів зв`язку; вів облік всіх засобів мобільного зв`язку, які знаходились в користуванні ув`язнених; організовував ігри на території колонії, з метою наповнення так званого «злодійського общака». При цьому, частина зібраних коштів передавалась за межі виправної установи для підтримання функціонування кримінального елементу на волі, а інша частина залишалась у ОСОБА_6 з метою фінансування витрат по поширенню свого злочинного впливу та авторитету на території установи;- забезпечував постачання на територію установи тютюнових виробів, продуктів харчування та мобільних телефонів, які розподіляв серед засуджених, які вели правильний в його розумінні за злодійськими традиціями спосіб життя; вів та звану «бухгалтерію», в якій відображав всі надходження до так званого «злодійського общака», прихід/розхід коштів, продуктів харчування, тютюнових виробів, чаю, засобів зв`язку (мобільних телефонів); визначав злочинну касту, в якій перебували засуджені, зокрема «мужики», «козли», а також переводив з однієї касти в іншу за вчинення дій, які виходять за межі «злодійської моралі»; вирішував спори, які виникали між засудженими з точки зору неписаних кримінальних «законів», «по поняттям», виступаючи в таких випадках в ролі «мирового судді» та визначав обґрунтованість претензій, а також приймав рішення про необхідність покарання винуватця та яким воно буде; здійснював перевірку засуджених, які прибували до подальшого відбування покарання в ДУ «Шепетівська виправна колонія №98» та утримувалися на карантині, доводив до них вимоги утримання та визначав до якої касти буде відноситись засуджений; сприяв переведенню засуджених між локальними дільницями з метою здійснення певної діяльності та поширення свого злочинного впливу.
В результаті вказаних дій, ОСОБА_6 , в період часу з листопада 2017 року по квітень 2021 року, завдяки авторитету, іншим особистим якостям та можливостям, сприяв, спонукав, координував та здійснював інший вплив на злочинну діяльність, організовував та безпосередньо здійснював розподіл коштів, майна та інших активів, спрямованих на забезпечення такої діяльності, тобто умисно встановив та поширив злочинний вплив в установі виконання покарань, а саме на території ДУ «Шепетівська виправна колонія №98» за адресою: вул. Тараса Шевченка, 60 в с. Климентовичі, Шепетівського району, Хмельницької області.
В подальшому з цією метою ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_9 , перебуваючи в ДУ «Шепетівська виправна колонія № 98», використовуючи мобільний додаток «Приват 24»перерахував на банківські картки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 грошові кошти у сумі 2222,12 грн., 606,04 грн., 200 грн. та 10 000 грн. Та під час телефонних розмов надав вказівки ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , та ОСОБА_12 придбати особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс та психотропну речовину амфетамін, для подальшого збуту у ДУ «Шепетівська виправна колонія № 98», виконуючи злочинні вказівки ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 за перераховані їм кошти при невстановлених слідством обставинах у невстановлених слідством осіб але не пізніше 02.08.2020 незаконно придбали особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс масою 164,5 г. та психотропну речовину амфетамін масою 0,07899 г., яку ОСОБА_11 незаконно зберігаючи за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_1 , розфасував у окремі поліетиленові пакети, та в подальшому 02.08.2020 о 13 год. 19 хв. перебуваючи у дворі свого будинку передав їх ОСОБА_10 з метою подальшого збуту у «Шепетівську виправну колонію № 98».

Того ж дня о 13.40 год. ОСОБА_10 , перебуваючи біля будинку №78 по вул. проспекту Миру м. Хмельницького, та незаконно зберігаючи при собі наркотичні засоби та психотропні речовини, передані йому для метою подальшого збуту ОСОБА_8 , був зупиненийпрацівниками поліції.

В подальшому в ході поверхневого огляду ОСОБА_10 у наплічній сумці виявлено речовину, яка являється психотропною речовиною амфетамін, масою 0,07899 г., та речовину рослинного походження, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, загальною масою 164,56 г., які ОСОБА_10 за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , незаконно зберігав при собі з метою подальшого збуту ОСОБА_8 у ДУ «Шепетівська виправна колонія № 98», для подальшого збуту вказаних речовин серед осіб які відбувають покарання у даній установі.

Крім того, продовжуючи свою злочинну діяльність спрямовану на незаконне придбання, зберігання, перевезення особливо небезпечної психотропної речовини з метою збуту та її збут у ДУ «Шепетівська виправна колонія № 98» ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_9 перебуваючи у вказаній установі де відбувають покарання, 31.10.2020 в ході телефонних розмов надав вказівки ОСОБА_12 та ОСОБА_4 незаконно придбати психотропну речовину та організувати її передачу у ДУ «Шепетівська виправна колонія № 98», виконуючи злочинні вказівки ОСОБА_8 , ОСОБА_12 спільно з ОСОБА_4 04.11.2020 при невстановлених досудовим слідством обставинах у невстановленої особи але не пізніше 13.00 год. 04.11.2020 перебуваючи у м. Вінниця незаконно придбали 0,20911 г. особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP, яку помістили у поліетиленовий пакет із застібкою, який ОСОБА_12 поклав до своєї сумки, та зберігаючи при собі на автомобілі марки «MersedesBenz Е220» номерний знак НОМЕР_1 реєстрації Республіки Польща, здійснив її перевезення у м. Хмельницький, під час чого 04.11.2020 перебуваючи у м. Хмельницькому неподалік Автостанції № 1, що по вул. Вінницьке шосе, був зупинений працівниками поліції та при поверхневому огляді останнього у його сумці виявлено та в подальшому вилучено поліетиленовий пакетик із порошкоподібною речовиною, яка містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину обіг якої заборонено PVP, масою 0,20911 г., яку ОСОБА_12 за попередньою змовою з ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 не законно зберігав при собі з метою подальшого збуту ОСОБА_8 у ДУ «Шепетівська виправна колонія № 98», для подальшого її збуту серед осіб які відбувають покарання у зазначеній установі.

Крім того, продовжуючи свою злочинну діяльність спрямовану на незаконне придбання, зберігання, перевезення особливо небезпечної психотропної речовини з метою збуту та її збут у ДУ «Шепетівська виправна колонія № 98» ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_9 перебуваючи у вказаній установі де відбувають покарання, 23.09.2020 в ході телефонних розмов надав вказівки ОСОБА_13 незаконно придбати особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, та здійснити його збут у ДУ «Шепетівська виправна колонія № 98» у вигляді передачі, після чого ОСОБА_13 виконуючи злочинну вказівку ОСОБА_8 при невстановлених слідством обставинах у невстановленої слідством особи але не пізніше 19.11.2020 придбав особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс масою 47,79 г., який помістив у поліетиленовий пакет та в картонне упакування, та 19.11.2020 о 11.38 год. перебуваючи у м. Хмельницький по вул. Зарічанській, 10, біля приміщення Хмельницького політехнічного коледжу передав упакування з наркотичним засобом ОСОБА_14 , для передачі в ДУ «Шепетівська виправна колонія № 98» не повідомляючи останньому про вміст упакування.

В подальшому того ж дня о 12.30 год. - біля будинку №10/4 по вулиці Зарічанській у м. Хмельницький працівниками поліції зупиненогр. ОСОБА_14 , у якого в ході поверхневого огляду виявлено упакуваня з речовиною рослинного походження яка є особливо небезпечним наркотиичним засобом канабісом масою 47,79 г., та яку ОСОБА_13 за попередньою змовою з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , незаконного придбав та зберігав з метою збуту а також незаконно збув ОСОБА_14 з метою подальшого збуту його в ДУ Шепетівська виправна колонія № 98», для подальшого збуту ОСОБА_8 серед осіб які відбувають покарання у вказаній установі.

Крім того, продовжуючи свою злочинну діяльність спрямовану на незаконне придбання, зберігання, перевезення особливо небезпечної психотропної речовини з метою збуту та її збут у ДУ «Шепетівська виправна колонія № 98» ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_9 перебуваючи у вказаній установі де відбувають покарання, в ході телефонних розмов надав вказівки ОСОБА_12 та ОСОБА_4 незаконно придбати особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, та здійснити його передачу в ДУ «Шепетівська виправна колонія № 98», для подальшого його незаконного збуту серед осіб які відбувають покарання у зазначеній установі, виконуючи злочинні вказівки останніх ОСОБА_12 спільно з ОСОБА_4 при невстановлених досудовим слідством обставинах та у невстановленої особи але не пізніше 23.11.2020 здійснили незаконне придбання особливо небезпечного наркотичного засобу канабіс, масою 449,03 г., здійснили його фасування у паперові згортки та поліетиленові пакети, які помістили у поліетиленове упакування, після чого 23.11.2020 близько 08.00 год. на автомобілі марки «RENAULTTRAFIC» д.н.з. НОМЕР_2 , перевезли з метою збуту до лісу у с. Климентовичі, Шепетівського району, Хмельницької області, де ОСОБА_4 взявши завчасно підготований згорток з особливо небезпечним наркотичним засобом канабіс, з метою його збуту у ДУ Шепетівська виправна колонія № 98», зберігаючи при собі переніс до ділянок периметру огорожі №№ 5,6 внутрішньої забороненої виробничої зони, та здійснив перекид упакування з наркотичним засобом на територію виробничої зони ДУ «Шепетівська виправна колонія № 98», таким чином здійснивши її збут.

В подальшому 23.11.2020 даний згорток із особливо небезпечним наркотичним засобом канабіс, масою 66,06 г. та 382, 97 г., який ОСОБА_4 та ОСОБА_12 за попередньою змовою з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , незаконно придбали, зберігали та перевозили з метою збуту та збули на територію ДУ «Шепетівська виправна колонія № 98», для подальшого збуту наркотичного засобу серед осіб які відбувають покарання у вказаній установі, було виявлено та вилучено.

13.04.2021 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 255 1 КК України. ОСОБА_9 , ОСОБА_8 повідомлено по підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 255-1 КК України, ОСОБА_15 , ОСОБА_4 , ОСОБА_12 , та ОСОБА_10 повідомлено по вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 307 КК України».

13.04.2021 в період часу з 09 год. 41 хв по 09 год. 55 хв. за адресою м. Полонне, вул. Героїв Майдану, 6 було проведено обшук автомобіля «Мерседес Бенс Е220» д.н.з. НОМЕР_1 , в ході якого було вилучено вказаний автомобіль та ключ до нього.

Постановою слідчого ВРЗЗС СУ ГУНП в Хмельнницькій області ОСОБА_16 від 13 квітня 2021 року автомобіль Мерседес Бенс Е220 д.н.з. НОМЕР_1 та ключ до автомобіля визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні у зв`язку із тим, що вони зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Як передбачено пунктом 1 частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

У зв`язку з цим, відповідно до частини 2 статті 173 КПК України, при розгляді клопотання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженню; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно вимогам частини 3 статті 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до вимог частин 1 статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Вилучений в ході обшуку 13.04.2021, проведеного в період часу з 09 год. 41 хв. по 09 год. 55 хв. за адресою: м. Полонне, вул. Героїв Майдану, 6, автомобіль «Мерседес Бенс Е220» д.н.з. НОМЕР_1 та ключ до вказаного автомобіля, відповідають критеріям речових доказів відповідно до положень ст.98 КПК України, оскільки існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вказані предмети зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

За таких обставин, враховуючи вказані обставини, клопотання слідчого про накладення арешту є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, на даній стадії кримінального провадження, не надано; вилучені речі обґрунтовано постановою слідчого визнано речовими доказами, оскільки вони відповідають критеріям, визначеними ст. 98 КПК України, що доведено слідчим.

На думку слідчого судді арешт вказаного майна з метою забезпечення збереження речових доказів є співрозмірним з потребами кримінального провадження та необхідний з метою забезпечення кримінального провадження та використання майна як доказу у кримінальному провадженні. На даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання в права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. А тому, з метою забезпечення збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження слідчий суддя приходить до висновку накласти арешт з тимчасовим позбавленням права на відчуження та розпорядження на автомобіль «Мерседес Бенс Е220» д.н.з. НОМЕР_1 та ключ до вказаного автомобіля, із залишенням правомочності користування вказаним транспортним засобом.

Водночас, щодо клопотання в частині накладення арешту майна з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, то у накладенні арешту саме з цією метою слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до п. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Наявність вказаних підстав, згідно із ч. 5 ст. 132 КПК України, має бути доведена особою, яка звернулась із клопотанням про застосування заходу забезпечення кримінального провадження.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Зокрема, відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Конвенцією, зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено й у вітчизняному законодавстві.

Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу.

Однак, прокурором у клопотанні не доведено, що автомобіль «Мерседес Бенс Е220» д.н.з. НОМЕР_1 , який було вилучено 13.04.2021 в ході його обшуку у ОСОБА_4 , належить останньому на праві власності. Так, жодним документом, долученим до матеріалів клопотання, не підтверджено перебування вказаного транспортного засобу у власності ОСОБА_4 .

Орган досудового розслідування у розумінні вимог ст. 132 КПК України не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні.

А тому, у зв`язку із недоведеністю належності ОСОБА_4 автомобіля на праві власності, а також недоведення стороною обвинувачення набуття ОСОБА_4 статусу підозрюваного (зокрема, повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України до матеріалів клопотання не долучено) у задоволенні клопотання в частині накладення арешту з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000293 задовольнити частково.

Накласти арешт з тимчасовим позбавленням права на відчуження та розпорядження на автомобіль «Мерседес Бенс Е220» д.н.з. НОМЕР_1 та ключ до вказаного автомобіля.

Ухвала про арешт виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення, якщо ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні під час розгляду питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя Хмельницького

міськрайонного суду ОСОБА_1