Справа № 466/381/21 Головуючий у 1 інстанції: Невойт П.С.
Провадження № 11-кп/811/247/21 Доповідач: Партика І. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2021 року м. Львів.

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

Головуючої-судді Партики І.В.

суддів: Гончарук Л.Я., Гуцала І.П.

при секретарі судових засідань Манишині О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 11 лютого 2021 року про встановлення адміністративного нагляду,

з участю прокурора Марушія А.О.

ВСТАНОВИЛА:

оскарженою ухвалою подання начальника установи-начальника арештного дому ДУ «Личаківська виправна колонія №30» задоволено. Встановлено ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 адміністративний нагляд строком на 1 (один) рік, застосувавши такі обмеження: заборона виходити з будинку (квартири) з 22:00 год. до 06:00 год. за місцем свого проживання та з`являтися в органи відділу поліції за місцем свого проживання для реєстрації.

Не погоджуючись із даною ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 11 лютого 2021 року , якою встановлено адміністративний нагляд скасувати.

Свої апеляційні вимоги мотивує тим, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою. Зазначає, що рішення суду першої інстанції винесено з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. 11 лютого 2021 року суд постановив ухвалу, тоді як мав би ухвалити постанову, як це визначено ст. 5 ЗУ «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі». Різність назв судового рішення не міняє його суті, однак , що суд не може самостійно міняти термінів, ужитих у законі.

Надалі, судом не прийняті пояснення апелянта про те, що йому не було відомо про стягнення, на які посилається представник ДУ «Личаківська виправна колонія №30».

Суд належним чином не мотивував своє рішення щодо необхідності встановлення адміністративного нагляду, з рішення не вбачається, які саме підстави свідчать про те, що апелянт не бажає стати на шлях виправлення та продовжує бути небезпечним для суспільства.

Крім того, суд не прийняв до уваги, що ОСОБА_1 не була надана правова допомога, прохання на надання права на захист було проігноровано.

ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, про день розгляду справи повідомлений належним чином.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора про законність оскарженої ухвали, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи із наступного.

Як вбачається, із матеріалів справи, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз вироком від 26.02.2018 Глибоцького районного суду Чернівецької області за ст. 185 ч.2 КК України до 1 року позбавлення волі, 18.04.2018 Шевченківського районного суду міста Чернівці за ст.ст. 15 ч.3, 185 ч.3, 70 ч.4 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі, 16.07.2018 Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області за ст.ст. 185 ч.3, 70 ч.4 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Львова від 14.11.2018 року зараховано термін попереднього ув`язнення з 19.02.2018 р. по 29.03.2018 р. та з 23.06.2018 р. по 16.08.2018 р.

Початок терміну відбування покарання 16 листопада 2017 року, кінець терміну покарання 13 лютого 2021 року.

20.01.2021 адміністрація Личаківської виправної колонії №30 звернулася до суду із поданням про встановлення засудженому ОСОБА_1 адміністративного нагляду строком на 1 (один) рік посилаючись на ст.3 п.«Б» Закону України «Про адміністра- тивний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» від 01 грудня 1994 року, оскільки за час відбування покарання в місцях позбавлення волі неодноразово притягувавя до дисциплінарної відповідальності, на шлях виправлення не став.

З характеристики на засудженого вбачається, що ОСОБА_1 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за умисні злочини. В даній справі також засуджений за умисні корисливі злочин проти власності.

Пребуваючи в місцях позбавлення волі засуджений ОСОБА_1 в УВП (№33) м. Чернівці з 18.11.2017 року допустив три порушення вимог режиму утримання за що двічі притягувався до дисциплінарної відповідальності та один раз обмежились бесідою профілактичного характеру. Адміністрацією установи не заохочувався.

Перебуваючи під вартою з 23.06.2018 року в УВП (№12) м. Івано-Франківськ порушення вимог режиму утримання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Адміністрацією установи не заохочувався.

В державній установі «Личаківська виправна колонія (№30)» перебуває з 27.09.2018 та не був працевлаштованим. За час відбування покарання в установі допустив п`ять порушень режиму відбування покарання за, що притягувався до дисциплінарної відповідальності з них один раз поміщувався у ДІЗО. Адміністрацією установи не заохочувався.

Адміністративною комісією установи від 23.05.2019 року відмовлено у застосуванні заохочувальної норми, передбаченої ст.82 КК України як такому, що не стає на шлях виправлення, а 24.12.20 відмовлено у застосуванні заохочувальної норми, передбаченої ст.81 КК України як такому, що не довів своє виправлення.

Як вбачається з тексту, засуджений ознайомлений з характеристикою та поставив на ній свій підпис.

Личаківської виправної колонії №30 звернулася до суду із поданням про встановлення засудженому ОСОБА_1 адміністративного нагляду строком на 1 (один) рік посилаючись на ст.3 п.«Б» Закону України «Про адміністра- тивний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» від 01 грудня 1994 року, оскільки за час відбування покарання в місцях позбавлення волі неодноразово притягувавя до дисциплінарної відповідальності, на шлях виправлення не став.

У відповідності до п. б ст.3 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» адміністративний нагляд встановлюється щодо повнолітніх осіб, засуджених до позбавлення волі за тяжкі, особливо тяжкі злочини або засуджених два і більше разів до позбавлення волі за умисні злочини, якщо під час відбування покарання їх поведінка свідчила, що вони вперто не бажають стати на шлях виправлення і залишаються небезпечними для суспільства.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції вірно оцінив те, що ОСОБА_1 неодноразово засуджений за умисні злочини, під час відбування покарання неодноразово притягувася до дисциплінарної відповідальності, в т.ч. і до поміщення в ДІЗО, що свідчить про вперте небажання стати на шлях виправлення, а отже останній залишається небезпечними для суспільства.

Колегія суддів вважає, що доводи, викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 є безпідставними та не заслуговують на увагу.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були б підставою скасування чи зміни ухвали суду, колегією суддів не встановлено, відтак ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а подана апеляційна скарга до задоволення не підлягає, як безпідставна.

Керуючись 404, 407, 409, 419, 422 КПК України колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 11 лютого 2021 року про встановлення адміністративного нагляду без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

Партика І.В. Гончарук Л.Я. Гуцал І.П.