Провадження №11-сс/824/3828/2021 Доповідач ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2021 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001696 від 15.09.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.209, ч.3 ст.212 КК України, за апеляційними скаргами захисників підозрюваного ОСОБА_7 ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 04 червня 2021 року про відмову в задоволенні скарги захисника підозрюваного ОСОБА_7 ОСОБА_8 на повідомлення про підозру ОСОБА_7 від 25.03.2021 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України, у кримінальному провадженні №0001696,

В С Т А Н О В И Л А :

27 травня 2021 року захисник підозрюваного ОСОБА_7 ОСОБА_8 звернувся до Печерського районного суду міста Києва зі скаргою в порядку ст.303 КПК України про скасування повідомлення про підозру ОСОБА_7 від 25.03.2021 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України, у кримінальному провадженні №0001696.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 04 червня 2021 року в задоволенні вказаної скарги відмовлено.

Обґрунтовуючи своє рішення слідчий суддя послався на врахування практики Європейського суду з прав людини, тих обставин, що стороною захисту не надано доказів необґрунтованості врученої ОСОБА_7 підозри. Зазначив, щоповідомлення про підозру є законним та відповідає вимогам ст.277 КПК України, при цьому обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки і оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

На вказану ухвалу слідчого судді захисники підозрюваного ОСОБА_7 ОСОБА_8 та ОСОБА_9 подали апеляційні скарги в яких не погоджуються з ухвалою.

В своїй апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_7 ОСОБА_8 вважає ухвалу незаконною та необґрунтованою, оскільки слідчим суддею, в межах повноважень із судового контролю, не надано належної оцінки доводам сторони захисту про відсутність достатніх доказів про вчинення інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення в контексті її розуміння Європейським судом з прав людини та Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема не враховано, що операції з купівлі-продажу нерухомого майна проведені ОСОБА_10 без статусу підприємця, виключно як фізичною особою, що є власником нерухомого майна, та не містять ознак підприємницької діяльності, а відтак не можуть вважатися такою діяльністю в розумінні чинного законодавства, що в свою чергу вказує на відсутність в діях ОСОБА_10 ознак складу злочину, передбаченого ст.212 КК України.

В своїй апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_7 ОСОБА_9 вважає, що ухвала слідчого судді не відповідає вимогам закону, оскільки матеріали кримінального провадження не достатні для повідомлення ОСОБА_7 про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.212 КК України, а саме: в умисному ухиленні від плати податків, що входять в систему оподаткування, вчиненому особою, що займається підприємницькою діяльністю без створення юридичної особи, що призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів в особливо великих розмірах. Апелянт зазначає, що ОСОБА_7 не має будь-яких заборгованостей по сплаті податків та зборів до бюджету та не має виявлених порушень податкового законодавства України, при цьому операції з купівлі-продажу нерухомого майна проведені ОСОБА_10 без статусу підприємця, виключно як фізичною особою, та не можуть вважатися підприємницькою діяльністю.

Тому, захисники просять скасувати ухвалу слідчого судді від 04 червня 2021 року та постановити нову ухвалу, якою скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 ОСОБА_8 задовольнити та скасувати повідомлення про підозру стосовно ОСОБА_7 від 25.03.2021 року, складене у кримінальному провадженні №0001696.

Прокурор у кримінальному провадженні прокурор відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 подав письмові заперечення на апеляційну скаргу в яких міститься прохання залишити без змін ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 04 червня 2021 року, як законну та обґрунтовану.

Захисники підозрюваного ОСОБА_7 ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце апеляційного розгляду, в судове засідання не з`явилися. Враховуючи, що апеляційним судом вжито всіх заходів щодо належного повідомлення захисників про дату та час судового засідання, апеляційній розгляд відкладався неодноразово за клопотаннями сторони захисту, колегія суддів вирішила за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності захисників та підозрюваного, оскільки це не суперечить положенням ч.4 ст.405 КПК України.

Заслухавши:
доповідача суддю апеляційного суду;
прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг;
ознайомившись з матеріалами скарги та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до такого висновку.

Як вбачається з матеріалів скарги, що надійшли до суду апеляційної інстанції, та ухвали слідчого судді, Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0001696 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.209, ч.3 ст.212 КК України.

25 березня 2021 року Генеральним прокурором ОСОБА_11 в рамках кримінального провадження №0001696 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України, а саме: в умисному ухиленні від сплати податків, що входять в систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку, вчиненому особою, що займається підприємницькою діяльністю без створення юридичної особи, що призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів в особливо великих розмірах, а саме 97 027 188,22 грн.

27 травня 2021 року захисник підозрюваного ОСОБА_7 ОСОБА_8 звернувся до Печерського районного суду міста Києва зі скаргою в порядку ст.303 КПК України про скасування повідомлення про підозру ОСОБА_7 від 25.03.2021 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України, у кримінальному провадженні №0001696.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 04 червня 2021 року в задоволенні вказаної скарги відмовлено.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням вищезазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Так, процесуальна процедура повідомлення про підозру регулюється положеннями глави 22 КПК України: порядок повідомлення про підозру передбачений ст.278 КПК України, випадки повідомлення про підозру передбачені ст.276 КПК України, зміст повідомлення про підозру ст.277 КПК України.

Таким чином, підставою оскарження повідомлення про підозру може бути порушення вищевказаних процесуальних норм.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні й достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Всупереч доводам апелянта, відповідно до вимог ч.4 ст.278 КПК України дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, внесено слідчим до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що підтверджується копією витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001696, який міститься в матеріалах провадження.

Доводи сторони захисту, наведені в апеляційних скаргах, а саме, що оподаткування доходів ОСОБА_7 має здійснюватися із застосуванням встановлених Податковим кодексом України правил загальної системи оподаткування для платників податків фізичних осіб, що не є суб`єктами підприємницької діяльності, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки встановлено, що ОСОБА_7 , починаючи з 2012 року самостійно та за участю окремих юридичних осіб, з метою отримання прибутку здійснює діяльність, спрямовану на будівництво багатоквартирних житлових будинків та подальший продаж збудованих об`єктів нерухомого майна (квартир) кінцевим споживачам для задоволення їхніх соціальних потреб, при цьому, аналізуючи положення ст.14 ПК України, ст.ст.3, 42 ГК України, а також враховуючи положення п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» №3 від 25.04.2003р., з огляду на тривалість діяльності ОСОБА_7 , можна зробити висновок, що будівництво багатоквартирних житлових будинків є безумовним свідченням того, що збудовані об`єкти нерухомості передбачали отримання прибутку від подальшого продажу, що є неодмінною характерною ознакою підприємницької діяльності. Комплекс послідовних цілеспрямованих дій, змістом яких є будівництво та подальший продаж однотипних об`єктів нерухомості з метою отримання прибутку, є свідченням того, що відповідна діяльність для цілей оподаткування має кваліфікуватися як підприємницька.

Перевіривши наведені апелянтами доводи, колегія суддів не вбачає порушень норм КПК України для скасування ухвали слідчого судді.

Виходячи з положень ч.5 ст.9 КПК України та позиції Європейського суду з прав людини, яка відображена у п.175 рішення від 21.04.2011р. у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справах «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994р., «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 р.).

Слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для повідомлення такій особі про підозру.За наявності обґрунтованих даних, які спростовують всі чи деякі обставини вчинення кримінального правопорушення, слідчий за погодженням із прокурором має право змінити раніше повідомлену підозру чи за наявності для цього підстав прийняти рішення про закриття кримінального провадження.

Згідно ст.89 КПК України визнання доказів недопустимими належить виключно до компетенції суду під час судового розгляду.

Тобто, перед слідчим суддею не ставиться питання доведеності поза розумним сумнівом вини підозрюваного ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а лише вирішується питання щодо обґрунтованості підозри.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Крім того, у справі «K.F. проти Німеччини» «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Таким чином, зазначені в апеляційних скаргах доводи та підстави, з яких захисники просять скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки досудове розслідування у кримінальному провадженні не закінчено та триває.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.309, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги захисників підозрюваного ОСОБА_7 ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 04 червня 2021 року про відмову в задоволенні скарги захисника підозрюваного ОСОБА_7 ОСОБА_8 на повідомлення про підозру ОСОБА_7 від 25.03.2021 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України, у кримінальному провадженні №0001696, залишити без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_________________ ________________ _______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4