Справа № 569/1044/21
У Х В А Л А

30 квітня 2021 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

представника

власника майна ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СУ ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 , про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В:
До слідчого судді Рівненського міського суду надійшло клопотання слідчого СУ ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 яке погоджено прокурором Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_5 про арешт майна.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що 17 січня 2021 року о 17:17 год., зі служби «102» надійшло повідомлення ОСОБА_6 , заступник начальника СВ Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області, про те, що 17.01.2021 о 17:07 за адресою: м. Рівне, вул. Курчатова буд. 1Б, на автомобіль марки «Лексус», д.н.з НОМЕР_1 , який є власністю його матері, на водійських дверцятах він виявив предмет, ззовні схожий на гранату "РГД-5".
Відомості за даним фактом внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000042 від 17.01.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України.
Крім того, 17.01.2021 о 17:07 год., зі служби "102" надійшло повідомлення ОСОБА_6 , про те, що 17.01.2021 по вул. Курчатова-1Б м. Рівне, невідома особа, прив`язала до водійських дверцят автомобіля марки "Лексус", який зареєстрований на його матір, предмет, ззовні схожий на гранату "РГД-5", яку в подальшому вилучили працівники поліції в ході огляду місця події.

Дані відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000043 від 17.01.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

18 січня 2021 року вищевказані кримінальні правопорушення були об`єднані в єдине кримінальне провадження та присвоєно єдиний номер №0000042.
В ході проведення досудового розслідування, на виконання доручення в порядку ст. 40 КПК України надійшов рапорт ст. О/у в ОВС УСР в Рівненській області ДСР НПУ ОСОБА_7 про те, що проведеними оперативно-розшуковими заходами та аналізом зєднань абонентів операторів мобільного звязку встановлено, що до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення може бути причетна особа, яка користується абонентським номером НОМЕР_2 . Вищевказаний телефонний номер належить для ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 .

Крім того, в ході проведення аналізу з`єднань по абонентському номеру НОМЕР_2 який належить ОСОБА_8 , встановлено, що останній на протязі грудня 2020 року по 18 січня 2021 року спілкувався з особою на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителем АДРЕСА_2 .
24 лютого 2021 року під час проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_9 , за адресою: АДРЕСА_2 , було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «IPhone» ІМЕі: НОМЕР_3 , та сім-картку оператора мобільного зв`язку «Київстар» за № НОМЕР_4 .
Вищевказані речі визнані речовими доказами у порядку ст. 98 КПК України і мають суттєве доказове значення у кримінальному провадженні.

Під час обшуку встановлено, що дані об`єкти були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Дані твердження обґрунтовуються тим, що вилучені речі є предметами інших злочинів.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_9 , є володільцем майна, а саме вилучених речових доказів, що є доказами у кримінальному провадженні і в подальшому це майно підлягає збереженню у зв`язку із проведенням експертиз у даному кримінальному провадженні.

З метою всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального правопорушення, у ході досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказане майно, оскільки незастосування вказаних заходів може призвести до знищення, відчуження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, тому слідчий просить клопотання задовольнити.
В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав, просив суд його задовольнити.

Представник власника майна ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечив щодо клопотання, просив суд відмовити у його задоволенні за безпідставністю та необґрунтованістю, оскільки вказане майно не має ніякого відношення до кримінального провадження.

Заслухавши учасників процесу в судовому засіданні, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що у проваджені СУ ГУНП в Рівненській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000042 від 17.01.2021р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 345 КК України.

24 лютого 2021 року під час проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_9 , за адресою: АДРЕСА_2 , було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «IPhone» ІМЕі: НОМЕР_3 , та сім-картку оператора мобільного зв`язку «Київстар» за № НОМЕР_4 .
Вказані речі визнані речовими доказами у порядку ст. 98 КПК України

Накладення арешту на вищевказане майно, яке є речовими доказами, дасть можливість проведенню ряду експертиз та забезпечення збереження речових доказів. Крім того містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Як убачається із п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, що заходом забезпечення кримінального провадження для досягнення його дієвості є арешт майна.

Частиною 2 ст. 167 КПК України регламентовано, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення, є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом, набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що метою забезпечення арешту майна є збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Враховуючи те, що незастосування заходу забезпечення кримінального провадження (арешт майна) з забороною розпоряджатися ним може привести до настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 345 КК України, а тому з метою досягнення дієвості вищевказаного кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про наявність достатніх підстав для накладення арешту на вищевказане майно, до прийняття процесуального рішення у вказаному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно ОСОБА_9 , а саме на вилучені 24.02.2021 в ході проведення обшуку квартири АДРЕСА_3 , а саме: мобільний телефон марки «IPhone» ІМЕі: НОМЕР_3 , та сім-картку оператора мобільного зв`язку «Київстар» за № НОМЕР_4 , із забороною користуватись, розпоряджатись та відчужувати дане майно до прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів до Рівненського апеляційного суду.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1