Новосанжарський районний суд Полтавської області
Справа № 542/380/20
Провадження № 1-кп/542/11/21
В И Р О К
іменем України
02 березня 2021 року смт Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новосанжарського районного суду Полтавської області кримінальне провадження №0000117 від 09.03.2020 року за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Полтава, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, маючого_неповнолітню дитину, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.2 ст.125 КК України,
В С Т А Н О В И В:

08.03.2020 року близько 17 години в центрі села Супротивна Балка Новосанжарського району Полтавської області біля сільського будинку культури між присутнім ОСОБА_4 з однієї сторони та присутнім ОСОБА_8 , виникла сварка, в ході якої у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки свого діяння і бажаючи їх настання, ОСОБА_4 , наблизився до ОСОБА_8 та наніс один удар кулаком правої руки в ліву частину голови від якого ОСОБА_8 впав на спину на землю. Продовжуючи побиття, ОСОБА_4 наблизився до лежачого ОСОБА_8 та лівим коліном придавив останнього в області грудей та наніс ще декілька ударів правою рукою зжатою у кулак в область лоба та нижньої щелепи зліва, а також один удар лівою долонею руки в область рота.

Таким чином, ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді: забій м`яких тканин та синець в лобно-скроневій області зліва, забій м`яких тканин в області гілки нижньої щелепи зліва, садно в області червоної кайми нижньої губи по центру, садно в області язика з права, які згідно висновку судово-медичної експертизи №59 від 11.03.2020 року утворились в результаті дії тупих предметів, можливо в строк та при обставинах вказаних вище і у своїй сукупності за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Крім цього, 08.03.2020 року близько 19 години в центрі села Супротивна Балка Новосанжарського району Полтавської області біля сільського будинку культури між присутнім ОСОБА_4 з однієї сторони та присутнім ОСОБА_6 виникла сварка, в ході якої у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки свого діяння і бажаючи їх настання, ОСОБА_4 наблизився до ОСОБА_6 та наніс останньому один удар кулаком правої руки в завушну область зліва, внаслідок чого ОСОБА_6 впав на спину обличчям до гори. Потім ОСОБА_4 сів на живіт потерпілого та лівою рукою зжатою у кулак наніс ще декілька ударів по обличчю.

Таким чином, ОСОБА_4 , спричинив ОСОБА_6 , тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струс головного мозку, гематоми в навколо очній області справа з переходом на область правої щоки та області спинки носа, рани в області зовнішнього кута правого ока, синець в зовнішній області зліва, лівобічний посттравматичний серозний отит, садно в області проекції 4-го п`ястно - фалангового з`єднання по задній поверхні правої кисті, які згідно з висновку судово-медичної експертизи №58 від 16.03.2020 року утворилися в результаті дії тупих предметів, які діяли у вище вказані області не менше трьох разів з силою, достатньою для їх утворення, можливо в строк та при обставинах вказаних вище і у своїй сукупності за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.2 ст.125 КК України визнав повністю та суду показав, що 08.03.2020 року він зі своїми знайомими, серед яких був й ОСОБА_9 , знаходився в центрі с.Супротивна Балка. Між ним та ОСОБА_9 раптово виникла сварка, причину якої він згадати не може. Сварка переросла в бійку, в ході якої він наніс один удар правою рукою в ліву частину голови, від якого ОСОБА_9 впав. Після чого він завдав йому ще декілька ударів рукою в область обличчя, голови.
Після чого приїхав брат ОСОБА_8 ОСОБА_6 , який хотів заступитися за нього. Через що він, ОСОБА_4 , завдав удар ОСОБА_6 кулаком в ліве око. Від удару ОСОБА_6 впав, й він наніс йому ще два удари кулаками в область голови та обличчя.
В скоєному розкаюється.
Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримував заявлений цивільний позов, щодо призначення покарання обвинуваченому покладався на розсуд суду, пояснив, що ОСОБА_4 намагався з ними примиритися, пропонував відшкодувати шкоду, однак він висловив бажання щодо відшкодування шкоду ним саме в судовому порядку.
Потерпілий ОСОБА_8 , в судове засідання не з`явився, надавши письмову заяву про розгляд справи у його відсутність. Зазначивши, що матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого він не має, покарання просив призначити у виді штрафу.
Враховуючи те, що обвинувачений у судовому засіданні свою вину визнав повністю, фактичні обставини справи ніхто з учасників судового розгляду не оспорював, суд у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів у судовому засіданні щодо до тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, судом зясовано, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції. Судом розяснено, що у такому випадку сторони кримінального провадження будуть позбавлені права оскаржити в апеляційному порядку судове рішення з підстав заперечення цих обставин.
Сторони кримінального провадження проти даного рішення суду не заперечували.
Тому суд обмежив дослідження фактичних обставин допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів, що характеризують особу обвинуваченого, письмових доказів, необхідних для вирішення цивільного позову.
Дії обвинуваченого правильно кваліфіковані:
-за фактом нанесення тілесного ушкодження ОСОБА_8 за ч.1 ст.125 КК України як нанесення умисного легкого тілесного ушкодження;

-за фактом нанесення тілесного ушкодження ОСОБА_6 за ч.2 ст.125 КК України як нанесення умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинувачений скоїв кримінальні правопорушення, які згідно зі ст. 12 КК України відносяться до кримінальних проступків.
Обвинувачений в силу ст.89 КК України раніше не судимий, має постійне місце мешкання, за місцем проживання характеризується задовільно, має неповнолітню дитину: дочку ОСОБА_10 , 2019 року народження (а.с.123), на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває (а.с. 115,117,118), за поясненнями обвинуваченого в судовому засіданні він працює не офіційно та його дохід становить 8-9 тисяч грн. на місяць.
Згідно з висновком органу пробації, виправлення ОСОБА_4 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства; при цьому ризик небезпеки для суспільства та ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінені як середні.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому відповідно до ст.66 КК України суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.
Враховуючи наведене, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у вигляді штрафу в межах передбачених санкціями ч.1 ст.125, ч.2 ст.125 КК України, яке буде необхідним то достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

18.05.2020 року потерпілий ОСОБА_6 у підготовчому судовому засіданні пред`явив цивільний позов, в якому просив стягнути з ОСОБА_4 на його користь матеріальну шкоду у розмірі 1995,79 грн., моральну шкоду у розмірі 30000 грн. та витрати за надання правничої допомоги в розмірі 1000 грн.
Вирішуючи питання щодо цивільного позову суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються нормиЦивільного процесуального кодексу Україниза умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Згідно з ч. 1ст. 16 ЦК кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом.
Відповідно до ч. 1ст. 15 ЦК кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення. Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.
Так, згідно ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а відповідно до ч.2 цієї ж статті збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.
У відповідності до вимог ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Заявляючи позовну вимогу про відшкодування матеріальної шкоди, потерпілий зазначив шкода в розмірі 1995,79 грн. є витратами, яких він зазнав в зв`язку з лікуванням в лікарні та на придбання ліків та пояснивши в судовому засіданні також й витрати пов`язані з придбанням пального, необхідного для проїзду в м.Полтава в лікарні.
Розмір вказаних витрат в судовому засіданні був визнаний обвинуваченим в повному обсязі.
Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.
Враховуючи, що витрати на лікування, понесені потерпілим ОСОБА_6 були визнані обвинуваченим в повному обсязі, а також те, що вони підтверджуються фіскальними чеками на придбання медикаментів та пального за період з 10.03.2020 року по 16.03.2020 року на суму в розмірі 1733,18 грн. (а.с. 50-52), що відповідає строку завдання тілесних ушкоджень потерпілому, суд вважає можливим задовольнити цивільний позов в частині відшкодування матеріальної шкоди саме в вказаному розмірі 1733,18 грн.
З приводу вимоги про стягнення моральної шкоди, завданої скоєним злочином потерпілому ОСОБА_6 у розмірі 30000 грн, яка як вбачається зі змісту цивільного позову виразилася в тому, що він знаходиться під впливом великого психологічного напруження, що призвело до порушення нормального сну, погіршення самопочуття, супроводжуваного постійними гнітючими думками про несправедливість вчинка відповідача, пригніченим станом. Йому завдано стрес, психологічні страждання, пов`язані з порушенням нормального життя, звичок, суд виходить з такого.
Згідно з роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику по справам про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у життєвому становищі, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Оцінюючи доводи, викладені потерпілим у якості обгрунтування своїх вимог у мотивувальній частині цивільного позову, а також пояснення обвинуваченого і фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що в результаті скоєного злочину потерпілий дійсно зазнав моральних, душевних страждань та потребує часу на відновлення свого психоемоційного стану.
Враховуючи характер ушкоджень, глибину душевних страждань потерпілого, виходячи з наведених обгрунтувань, завданої моральної шкоди, суд вважає, що цивільний позов в цій частині підялагє частковому задоволенню. Та, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, приходить до висновку про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_6 моральної шкоди в розмірі 5000 грн., що відповідає реальному обсягу страждань та завданих незручностей.
Що стосується питання стягнення витрат на правову допомогу, суд виходить з такого.
Положеннями ч. 1 ст. 124 КПК установлено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати. До таких витрат відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 118 цього Кодексу належать витрати на правову допомогу. Правовою підставою відшкодування таких витрат є договір, укладений між потерпілим та адвокатом-представником, а також документи, що з одного боку процесуально підтверджують надання правових послуг представником, а з іншого боку свідчать про сплату вартості зазначеної правової допомоги.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, між потерпілим ОСОБА_6 та адвокатом ОСОБА_11 18.05.2020 року був укладений договір №57 про надання юридичних (адвокатських) послуг (а.с.53-55), за умовами якого адвокат зобов`язався надання правничої допомоги ОСОБА_6 при складанні позовної заяви про відшкодування матеріальної та моральної шкоди по кримінальному провадженню. Відповідно до наданих попереднього розрахунку виконаних робіт (а.с.57) та квитанції №57 (а.с.57) витрати на суму 1000 грн. є документально підтвердженими.
Враховуючи наведене, суд доходить висновку про стягнення витрат на правову допомогу з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 в розмірі 1000 грн.
Процесуальні витрати, які підлягають стягненню на користь потерпілого або держави, відсутні.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не вбачається. Відповідних клопотань стороною обвинувачення не заявлено.
Керуючись ч.3 ст.349, ст. ст. 368-370, 373, 374, 392, 395 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України і призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесяти) грн.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України і призначити покарання у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1700 (одна тисяча сімсот) грн.
В силу ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 покарання у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1700 (одна тисяча сімсот) грн.
Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди внаслідок кримінального правопорушення задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , матеріальну шкоду в розмірі 1733 грн. 18 коп., моральну шкоду в розмірі 5000 грн., а також витрати на правничу допомогу в розмірі 1000 (одна тисяча) грн., а всього 7733 (сім тисяч сімсот тридцять три) грн. 18 коп.
Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Новосанжарський районний суд Полтавської області.
Відповідно до ч.2 ст.394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, обвинуваченому, в порядку, визначеному ст.376 КПК України.

Суддя Новосанжарського районного суду

Полтавської області ОСОБА_1