Справа № 938/497/21
Номер провадження № 1-кс/938/113/21
УХВАЛА
про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

09 серпня 2021 року селище Верховина

Слідчий суддя Верховинського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , перекладача ОСОБА_7 , розглянувши клопотання слідчого Слідчого відділення Верховинського районного відділення поліції Головного управління національної поліції України в Івано-Франківській ОСОБА_3 , погоджене прокурором Верховинського відділу Косівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.08.2021 за № 0000053 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

в с т а н о в и в :
слідчий СВ Верховинського РВП ГУНП України в Івано-Франківській області, звернувся до слідчого судді Верховинського районного суду Івано-Франківської області із клопотанням, яке погоджене прокурором Верховинського відділу Косівської окружної прокуратури, в якому просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Відповідно до ст. 186 КПК України, клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою розглядається слідчим суддею, судом невідкладно, але не пізніше сімдесяти двох годин з моменту фактичного затримання підозрюваного, обвинуваченого або з моменту надходження до суду клопотання, якщо підозрюваний обвинувачений перебуває на свободі, чи з моменту подання підозрюваним, обвинуваченим, його захисником до суду відповідного клопотання.

Як вбачається із матеріалів клопотання, особа, щодо якої розглядається клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перебуває на свободі.

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, було подано до Верховинського районного суду Івано-Франківської області 06.08.2021, при цьому, судове засідання для його розгляду було призначено слідчим суддею у межах сімдесяти двох годинного строку з моменту його надходження до суду.

Особа, щодо якої розглядається клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , отримав вищевказане клопотання із доданими до нього матеріалами 06.08.2021 о 16год. 15хв. Також в судовому засіданні ОСОБА_5 підтвердив що 06.08.2021 отримав повідомлення про підозру та вищевказане клопотання із доданими до нього матеріалами перекладені на російську мову.

В судове засідання на виклик суду з`явилися, слідчий, прокурор, особа, щодо якої розглядається клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, перекладач, захисник.

Прокурор обґрунтовує клопотання тим, що в провадженні органу досудового розслідування перебуває кримінальне провадження, внесене 05.08.2021 до ЄРДР за № 0000053 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що 05.08.2021 приблизно о 18:00 год. у світлу пору добу, водій ОСОБА_5 , керуючи квадроциклом марки «Kawasaki» моделі « KVF 360B6» без реєстраційних номерних знаків, не маючи посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, проїздив ділянкою ґрунтової автодороги по вул. Жаб`євський потік в селищі Верховина, Верховинського району, Івано-Франківської області.

На задньому пасажирському місці квадроцикла знаходилася пасажир ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка Республіки Білорусь, жителька АДРЕСА_1 .

Водій ОСОБА_5 , рухаючись прямолінійною ділянкою дороги проявив неуважність, не обрав в установлених межах безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не справився з керуванням, виїхав на покрите травою узбіччя автодороги, де допустив занос квадроцикла та виїхав за межі проїзної частини дороги ліворуч у обрив, де квадроцикл перекинувся.

При цьому ОСОБА_5 порушив вимоги Правил дорожнього руху України, а саме:

п. 2.1 , яким визначено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:

а) посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії;

п.1.5., згідно якого, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

п.2.3., в якому зазначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;

п. 12.1., у відповідності до якого, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

У результаті порушення водієм ОСОБА_5 Правил дорожнього руху України відбулась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої ОСОБА_8 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді: забою головного мозку ІІ ступеня, множинних переломів кісток черепа: багатоуламкового перелому потиличної кістки із незначним удавленням у центральній частині та діастазом між уламками до 2 мм, удавлення уламку зліва на товщину кістки; перелому потиличного відростка зліва без значного зміщення; багатоуламкового перелому лускової частини лівої скроневої кістки із поширенням на сосковидний відросток та пірамідку, кісткову частину внутрішнього слухового проходу, діастазу між уламками до 4,5 мм., перелому латеральних стінок та внутрішніх перегородок основної пазухи без значного зміщення, які відповідно до Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я від 17.01.1995 № 6 відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що є небезпечними для життя в момент спричинення.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Брест Республіки Білорусь, житель АДРЕСА_2 , білорус, громадянин Республіки Білорусь, з вищою освітою, одружений, працює заступником директора іноземного унітарного підприємства «Інтермік», юридична адреса: м. Брест, вул. Бульвар Шевченка, 6/1, Республіка Білорусь, раніше не судимий, якому 06.08.2021 здійснено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

Причетність підозрюваного ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому злочину повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме:

-протоколом огляду місця події від 05.08.2021;

-протоколом огляду предмета від 06.08.2021 р.;

-показами допитаних свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12

-довідкою КНП «Верховинська багатопрофільна лікарня» Верховинської селищної ради від 06.08.2021 № 312/01.15;

-копією посвідчення водія ОСОБА_5 НОМЕР_1 , виданого 16.05.2015 ДАІ Бреського облвиконкому Республіки Білорусь

-залученими до кримінального провадження речовими доказами, та іншими матеріалами досудового розслідування..

Зазначає що під час досудового розслідування встановлено наявність ризику, передбаченого п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 є громадянином Республіки Білорусь та жителем АДРЕСА_2 , тобто громадянином іноземної держави, а тому є всі підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 зважаючи на відомі йому факти встановлення органом слідства беззаперечних доказів його вини, та перебуваючи вже в статусі підозрюваного, усвідомлюючи неминучість покарання у вигляді позбавлення волі за вчинення ним тяжкого злочину, виїде за межі України та буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Враховуючи вищенаведене, тяжкість та специфіку кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , дані про особу підозрюваного, з метою забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків та запобіганням наведеним у клопотанні ризикам, просить клопотання задовольнити та застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на 60 днів.

В судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання, просить таке задовольнити з підстав викладених у клопотанні та на підставі долучених до нього матеріалів.

Прокурор не заперечив щодо можливості визначення підозрюваному застави у разі застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що він разом із групою інших громадян Республіки Білорусь відпочивали на території селища Верховина, Верховинського району Івано-Франківської області. Термін його відпочинку закінчувався 06.08.2021, а дана дорожньо-транспортна пригода трапилась 05.08.2021. Вважає, що ця подія є нещасним випадком, хоча із себе вини не знімає. Звернув увагу на те, що одразу після пригоди, він допомагав потерпілій, перебував разом із нею у медичному закладі та незважаючи на те, що також отримав тілесні ушкодження, відмовився від негайної допомоги лікарів, з метою щоб останні мали змогу допомагати потерпілій.

Просить не застосовувати щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а просить застосувати запобіжний захід у вигляді застави. Зазначив, що він буде належно виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки, зокрема з`являтися до слідчого, прокурора чи суду за їх вимогою. Звернув увагу на те, що паспорт громадянина Республіки Білорусь, за яким він в`їхав на територію України, в день події він передав працівникам поліції, та немає наміру найближчим часом залишати територію України. Також підозрюваний зазначив, що термін його путівки для відпочинку вже закінчився. Група із якою він приїхав до Верховини, вже повернулась в Білорусь. Однак він має можливість проживати на території селища Верховина близько місяця часу, можливо навіть до жовтня цього року, оскільки інші громадяни Республіка Білорусь, які також відпочивали з ним на території селища Верховина, мають зарезервоване житло та зможуть допомогти йому із місцем проживання на вказаний період. Також зазначив, що він працює у іноземній фірмі, партнери якої мають офіс у Києві, тому він дуже часто їздить із Республіки Білорусь до України, та за необхідності, зокрема виклику до слідчого чи прокурора, він обов`язково приїде.

Разом з тим зазначив, що родичів чи близьких людей на території Верховинського району в нього немає, його сім`я, дружина та діти проживають у місті Брест, Республіка Білорусь. Основне місце його роботи також знаходиться в м.Брест, Республіка Білорусь. Звернув увагу на те, що його місячний дохід становить близько 20 тисяч гривень, однак він має певні збереження та зможе оплатити мінімальний розмір застави.

Захисник в судовому засіданні проти обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечив та просив обрати останньому більш м`який вид запобіжного заходу у вигляді застави. Звернула увагу на те, що кваліфікація дій підозрюваного за ч.2 ст. 286 КК України, є передчасною, оскільки відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені 05.08.2021 а довідка лікаря в якій описані тілесні ушкодження потерпілої датована 06.08.2021. Також вважає, що ризик на який посилається прокурор, є недоведеним, оскільки з моменту події до сьогоднішнього дня пройшло більше трьох днів, однак підозрюваний не вживав жодних заходів з метою переховуватись від органу досудового розслідування та суду. Окрім того, одразу після події, він здав свій паспорт працівникам поліції, що свідчить про його належну процесуальну поведінку та відсутність бажання переховуватись від органів досудового розслідування.

Заслухавши думку слідчого, прокурора, підозрюваного, оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання, приходжу до наступних висновків.

Із витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що 05.08.2021 до реєстру внесено кримінальне провадження за №0000053 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України. Згідно витягу встановлено, що водій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин Республіки Білорусія, житель АДРЕСА_2 керуючи 05.08.2021 близько 18:00 год. квадроциклом марки «Kawasaki» моделі «KVF 360B6» без реєстраційних номерних знаків, проїздив ділянкою ґрунтової автодороги по вул. Жаб`євський потік в селищі Верховина, Верховинського району, Івано-Франківської області при чому не справився із керуванням та допустив перекидання квадроцикла в прилеглий до автодороги обрив, в результаті чого пасажир квадроцикла, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка Республіки Білорусія, жителька АДРЕСА_1 отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому скроневої та тім`яної кісток черепа зліва, а також перелому кісток основи черепа, які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень.

Дане кримінальне провадження здійснюється органом досудового розслідування - Верховинське РВП ГУНП України в Івано-Франківській області.

06.08.2021 о 16год. 10хв. у відповідності до вимог п.п. 1, 3 ч.1 ст.276, ч. 3 ст. 278 КПК України, слідчим за погодженням з прокурором, ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні зазначеного вище кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Статтею 132 КПК України визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч.1 ст.176 КПК України, запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно зі ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1-5 ч. 1 ст.177 КПК України.

Частиною 3 статті 176 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд, відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Надаючи оцінку щодо доведеності стороною обвинувачення наявності обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України слід зазначити про наступне.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини "розумна підозра" у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, п. 34).

Крім цього, у п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обгрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Причетність підозрюваного ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому злочину повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 05.08.2021; протоколом огляду транспортного засобу від 06.08.2021;-показами допитаних свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ; довідкою КНП «Верховинська багатопрофільна лікарня» Верховинської селищної ради від 06.08.2021 № 312/01.15;копією посвідчення водія ОСОБА_5 НОМЕР_1 , виданого 16.05.2015 ДАІ Бреського облвиконкому Республіки Білорусь; залученими до кримінального провадження речовими доказами, поясненнями підозрюваного ОСОБА_5 та іншими документами кримінального провадження в їх сукупності.

З огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, слідчий суддя вважає, що наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Щодо посилань захисника на те, що органом досудового розслідування невірно кваліфіковано дії підозрюваного за ч.2 ст. 286 КК України, то слідчий суддя звертає увагу на те, що на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, слідчий суддя не вирішує питання кваліфікації, а лише на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначає, що причетність підозрюваного до вчинення злочину, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу на момент розгляду відповідного клопотання.

Також, слідчий суддя вважає, що слідчим доведено наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що перебуваючи на волі підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, оскільки він уродженець іншої країни, відтак, у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, це може спонукати його до втечі за кордон, зокрема до Республіки Білорусь громадянином якої він являється для тривалого переховування від органів слідства з метою уникнення зазначеного вище покарання.

Згідно зі ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:1)вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Вирішуючи подане клопотання, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло тяжкі тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_8 , тобто у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.286 КК України, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого та відповідно до ст.12 КК України дане кримінальне правопорушення відноситься до тяжких злочинів. Підозрюваний є громадянином Республіки Білорусь та жителем АДРЕСА_2 , тобто громадянином іноземної держави. Його сім`я, жружина та діти проживають у м.Брест, Республіка Білорусь, його основне місце роботи також знаходтиться в місті Брест, що свідчить про наявність у нього міцних соціальних звязків на території Республіки Білорусь, та відповідно про відсутність таких звязків на території України.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Метою запобіжного заходу у виді тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше несудимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за яким законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

У відповідності до п.п.61, 62 рішення Європейського суду з прав людини від 24.07.2003 року по справі «Смирнов проти Росії», наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи.

У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Слідчий суддя при вирішенні даного клопотання враховує в сукупності всі наявні обставини даного провадження і не зважає лише на суворість можливого покарання, яке є релевантною обставиною в оцінці ризику, а опирається також і на необхідність захисту суспільних інтересів, які незважаючи на презумпцію невинуватості, мають превалююче та переважне значення та констатує, що інших обставин, котрі давали б підстави для обрання м`якшого запобіжного заходу підозрюваному, або які не виправдовують таке тримання підозрюваного під вартою стороною захисту не наведено і слідчим суддею в процесі судового розгляду не встановлено.
А тому слідчий суддя приходить до висновку про підставність та доведеність клопотання про застосування стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке в даному випадку відповідає обставинам вчиненого кримінального правопорушення і на даному етапі досудового розслідування, виправдовує таке втручання у право підозрюваного на особисту свободу та недоторканість.

Відповідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Виходячи зі змісту ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається судом і повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Частиною 5 ст.182 КПК України передбачено, що розмір застави визначається у межах, щодо особи підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі наведеного заставу необхідно визначити в розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 113 500,00 грн, та покласти на обвинуваченого у разі внесення застави обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Такий розмір застави буде достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків передбачених КПК України та не буде непомірним для нього.

Керуючись ст. ст.176-179, 182, 183, 193, 194, 196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:

клопотання слідчого Слідчого відділення Верховинського районного відділення поліції Головного управління національної поліції України в Івано-Франківській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Верховинського відділу Косівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.08.2021 за № 0000053 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Брест Республіки Білорусь, жителя АДРЕСА_2 , білоруса, громадянина Республіки Білорусь запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів до 07.10.2021

Взяти підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 під варту в залі суду, а тримання його здійснювати в Державній установі "Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)".

Визначити підозрюваному ОСОБА_5 заставу в розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 113 500,00грн. (сто тринадцять тисяч п`ятсот гривень нуль копійок), яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Верховинського районного суду Івано-Франківської області (код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26289647, банк отримувача: ДКСУ, м.Київ, код банку отримувача (МФО): 820172, рахунок отримувача: UA0002265) у будь-який момент протягом строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави, зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 прибувати за кожною вимогою до суду, прокурора чи слідчого, а також покласти на нього наступні обов`язки: не відлучатися із населеного пункту в якому він перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт, що дає право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Визначити 2-х місячний термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, з дня внесення застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що в разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні застави обов`язки, застава звертається в дохід держави.

Копію ухвали вручити підозрюваному, захиснику, слідчому СВ Верховинського РВП ГУНП України в Івано-Франківській області ОСОБА_3 для негайного виконання, прокурору Верховинського відділу Косівської окружної прокуратури ОСОБА_4 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ Верховинського РВП ГУНП України в Івано-Франківській області ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді підлягає до негайного виконання після її проголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1