Провадження № 1кс-554/2879/2021
УХВАЛА
Іменем України

10 лютого 2021 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання прокурор військової прокуратури Сумського гарнізону капітана юстиції ОСОБА_3 , про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000046 від 11.11.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України відносно: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Стара-Гута, Середино-Будського району, Сумської області, громадянина України, одруженого, зареєстрованого і проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово безробітнього,

В С Т А Н О В И В:
09 лютого 2020 року прокурор звернувся із зазначеним клопотанням, в обґрунтування якого зазначив, що у Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованим у місті Полтаві, за процесуального керівництва військової прокуратури Сумського гарнізону, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000046від 11.11.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що громадянин України ОСОБА_4 проживає за адресою:

АДРЕСА_1 та тимчасово безробітній.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», корупція - використання особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині першій статті 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей.

В один з днів наприкінці жовтня 2020 року громадянин України

ОСОБА_4 зателефонував на особистий телефон заступнику начальника відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » відділу прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_3 лейтенанту ОСОБА_5 , з проханням зустрітись для розмови, на що останній погодився.В ході ОСОБА_6 представився місцевим жителем та поцікавився умовами проходження служби, додатково запитував чи дійсно ОСОБА_5 виконує обов`язки начальника відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » відділу прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_3 , та чи відповідає за ділянку кордону ввірену для охорони особовому складу відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Після цього ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_5 додатковий заробіток і, при цьому пояснив, що у разі згоди, він ( ОСОБА_5 ) повинен сприяти йому у незаконному переміщенні через державний кордон поза межами встановлених пунктів пропуску, зокрема на ділянці відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » відділу прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_3 час переміщення з території Російської Федерації до України продуктів харчування та автомобільних фар.

В подальшому ОСОБА_5 розуміючи злочинний намір ОСОБА_4 звернувся до правоохоронних органів з заявою та був залучений до конференційного співробітництва.

28.11.2020 ОСОБА_4 діючи за попередньою змовою групою осіб, які на даний час слідством встановлюються, після переміщеннячерез державний кордон з території Російської Федерації до України поза межами встановлених пунктів пропуску, зокрема на ділянці відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » відділу прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_3 фар до автомобіля «Камаз», перерахував на особисту банківську карту ОСОБА_5 грошові кошти двома траншами у розмірі 4903, 36 гривень та 2129,30 гривень відповідно, за безперешкодне переміщення товарів через державний кордон з території Російської Федерації до України.

09.12.2020 близько 17 год. 30 хв. ОСОБА_4 продовжуючи свій злочинний умисел, діючи за попередньою змовою групою осіб, які на даний час слідством встановлюються, після незаконного переміщення через державний кордон з території Російської Федерації до України поза межами встановлених пунктів пропуску, зокрема на ділянці відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » відділу прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_3 , продуктів харчування передав неправомірну вигоду ОСОБА_5 в розмірі 500 доларів США, за безперешкодне переміщення товарів через державний кордон з території Російської Федерації до України, чим вчинив надання неправомірної вигоди за невчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, вчинені за попередньою змовою групою осіб, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 369 КК України.

На підставі викладеного, отримані достатні докази для підозри ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369КК України.

10.12.2020 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Стара-Гута, Середино-Будського району, Сумської області, громадянину України, одруженому, зареєстрованому і проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово безробітному, вручене повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

Викладені обставини, що дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, підтверджуються зібраними матеріалами, а саме: повідомлення про вчинення злочину,допитом свідка ОСОБА_5 ,матеріалами виконаного доручення; протоколом затримання від 09.12.2020, протоколом обшуку від 09.12.2020, протоколом огляду від 09.12.2020, матеріалами негласних слідчих (розшукових) дій та іншими матеріалами.

При цьому, ОСОБА_4 відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом, згідно санкції ч. 3 ст. 369 КК України, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років з конфіскацією майна.

11.12.2020 ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний період доби з 22.00 години до 07.00 години строком на два місяця.

З огляду на те, що строк дії застосованого до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний період доби завершується, підстав для скасування або зміни його не має, а тому виникла необхідність у зверненні до суду з клопотанням про продовження останньому обраного судом запобіжного заходу.

Крім цього, досудове розслідування у даному кримінальному провадженні 04.02.2021продовжено на один місяць, так як на даний час триває проведення двох судових технічних експертиз документів та не виконано вимоги ст. 290, 291 КПК України.

Відповідно до ст. 177 КПК України підстави продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обґрунтовуються можливістю настання таких ризиків:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, що обґрунтовується тяжкістю вчиненого злочину, покаранням за його вчинення, так злочин, вчинення якого йому інкримінується, є тяжким і за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років;

- особисто незаконно впливати на потерпілих, свідків, експертів у вказаному кримінальному провадженні. З метою уникнення кримінальної відповідальності ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків у даному провадженні, шляхом їх залякування, може перешкоджати проведенню подальших слідчих (розшукових) дій, що мають значення доказів у справі.

- може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема під виглядом погіршення стану здоров`я проходити лікування у різних лікарнях області, тим самим буде уникати слідства і суду у кримінальному провадженні під час його виклику.

вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

З урахуванням доведеності обґрунтованої підозри та фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, його тяжкості та особистої ситуації підозрюваного, орган досудового розслідування приходить до висновку, що для досягнення цілей, визначених ст. 177 КПК України, відносно підозрюваного має бути продовжений раніше обраний судом запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.

Тобто інші, більш м`які запобіжні заходи, неможливо застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 з наступних причин:

- особисте зобов`язання - не можливо застосувати у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, що може виразитися у перешкоджанні встановленню об`єктивної істини по даному кримінальному провадженні, повного, всебічного розслідування шляхом знищення та спотворення ним речей (доказів), які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення з метою уникнення кримінального покарання, незаконно впливати на свідків, експертів;

- особиста порука на адресу слідчого управління та прокуратури не надходили письмові звернення осіб, які поручаються за ОСОБА_4 оскільки ніхто не наважується поручитися за нього, що негативно характеризує його особистість, але навіть у тому разі, якщо у суді під час розгляду даного клопотання буду такі звернення, на думку слідства такий запобіжний захід не є достатнім для запобігання зазначеним вище ризикам;

- застава слідчому чи прокурору не надходили заяви або клопотання від підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника, рідних або інших осіб про врахування можливостей внесення грошових коштів на спеціальний рахунок, визначений у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України;

Таким чином, суспільний інтерес у справі, який полягає у досягненні цілей, визначених ст. 177 КПК України, перевищує можливі позитивні характеристики підозрюваного.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від З0.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5&1(с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2007).

Матеріали кримінального провадження, які додаються до даного клопотання підтверджують обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення та обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, доведеність його причетності до інкримінованого злочину потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ: у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14.03.1984 Суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23.10.1994 «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

За викладених обставин у сукупності, сторона обвинувачення вважає, що продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту відповідає меті його застосування забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Оцінюючи в сукупності викладене, варто прийти до висновку, що інші менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти уникненню вищезазначених ризиків з боку підозрюваного ОСОБА_4 та відповідно до ст.ст. 183, 194 КПК України, йому необхідно продовжити раніше обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав з підстав, викладених у клопотанні та просив його задовольнити.

Підозрюваний проти задоволення клопотання заперечував, просив обрати особисте зобов`язання.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного.

Згідно ч.6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до приписів ч.1 та ч.2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо підозрюваного закінчується, однак слідчому необхідно виконати ряд слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні, проведення яких потребує додаткового часу.

Підстав для зміни обраного щодо підозрюваного запобіжного заходу на більш м`який запобіжний захід, не вбачається, оскільки відповідно до ст.177 КПК України існують наступні ризики, які дають підстави вважати, що підозрюваний може знищити, сховати речові докази, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків.

Відповідно до положень ст.178 КПК України крім наявності ризиків, слідчий суддя на підставі наданих сторонами матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності інші обставини, що стосуються тяжкості покарання та вагомості доказів вчинення кримінального правопорушення, так і особу підозрюваного, який підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Оцінивши в сукупності всі обставини, наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зокрема, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може знищити, сховати речові докази, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у кримінальному правопорушенні, а також те, що жоден із більш м`яких запобіжний заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, враховуючи, що завершення досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу неможливе, а тому слідчий суддя вважає, що є достатні підстави для продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно підозрюваного.

Керуючись ст.ст. 132, 176-178, 181, 193-194, 196-197 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання клопотання прокурор військової прокуратури Сумського гарнізону капітана юстиції ОСОБА_3 , про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000046від 11.11.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України відносно: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Стара-Гута, Середино-Будського району, Сумської області, громадянина України, одруженого, зареєстрованого і проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово безробітнього - задовольнити.

Продовжити запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний період доби ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Стара-Гута, Середино-Будського району, Сумської області, громадянину України, одруженому, зареєстрованому і проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово безробітному,терміном на 30 діб, тобто на строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000046 до 10.03.2021.

Строк дії ухвали до 10.03.2021.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, представники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтись в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань;

Копію ухвали для виконання та контролю направити підрозділу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1