Сарненський районний суд
______________________________________________________________________________ Справа № 572/263/21
Провадження № 1-кп/572/235/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2021 року м.Сарни

Сарненський районний суд Рівненської області в складі
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
з участю прокурора - ОСОБА_3
захисників - ОСОБА_4 , ОСОБА_5
обвинувачених - ОСОБА_6 , ОСОБА_7
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Сарни кримінальне провадження №0000076 про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тростянець Ямпільського району Вінницької області та жителя АДРЕСА_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Вітрівка Ямпільського району Вінницької області та жителя АДРЕСА_2 , в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.2 ст. 366, ч.5 ст. 191 та ч.2 ст. 209 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
До Сарненського районного суду Рівненської області надійшли матеріали кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.2 ст. 366, ч.5 ст. 191 та ч.2 ст. 209 КК України.
16.03.2021 року в судовому засіданні захисниками обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 - адвокатами ОСОБА_5 , ОСОБА_4 заявлено клопотання про повернення обвинувального акту прокурору. В своєму клопотанні захисники посилається на те, що обвинувальний акт має бути повернено прокурору в зв`язку з відсутністю в ньому викладу фактичних обставин, які ставляться у вину обвинуваченому. Крім того, вказують, що до реєстру матеріалів кримінального провадження не долучено висновок експерта №2007228/1-ФМ будівельно-технічної експертизи від 10.11.2020 року.
В судовому засіданні захисники та обвинувачені підтримали подане клопотання, вважають його обґрунтованим, просять його задовольнити.
Прокурор у судовому засіданні зазначав про відсутність підстав для задоволення клопотання захисника, оскільки вважає, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України
Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали поданих клопотань, обвинувальний акт з додатками, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотань захисника та представника потерпілого, виходячи з наступного.
Положеннями ч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) визначено, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права:
a) бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього;
b) мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту.
У п. 51 рішення ЕСПЛ у справі «Ващенко проти України» від 26 червня 2008 року зазначено: «Суд також нагадує, що поняття обвинувачення для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції може бути визначене як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про вчинення цією особою правопорушення, яке нормою загального характеру визнається осудним і за яке встановлюється відповідальність карного та попереджувального характеру (див. «Фоті та інші проти Італії» (Foti and Others v. Italy), серія А N 56, п. 53, рішення від 10 грудня 1982 року, та «Озтурк проти Німеччини» (Ozturk v. Germany), серія А N 73, п. 53, рішення від 21 лютого 1984 року).
У рішенні у справі «Маттоціа проти Італії» від 25 липня 2000 року, зокрема, зазначено, що «…обвинувачений у вчиненні злочину має бути негайно і детально проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь детальності інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту. У цьому відношенні обсяг та доречність наданої обвинуваченому інформації слід оцінювати крізь призму положення, закріпленого у п. b ч. 3 ст. 6 Конвенції».
Згідно з ч. 3 ст. 110 КПК обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.
Отже обов`язок доведення того, що обвинувальний акт повинен відповідати вимогам ст. 291 КПК України, нормами кримінального процесуального закону покладається саме на прокурора.
При цьому законодавець надає суду право, а не встановлює обов`язок, під час підготовчого судового засідання повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України (постанова Верховного Суду від 26 червня 2018 року справа № 520/8135/15-к, провадження № 51-203 км 17).
Положеннями п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України встановлено вимоги до обвинувального акту, згідно з якими обвинувальний акт має містити, зокрема, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на статтю закону про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Так, в даному обвинувальному акті, зокрема, зазначено, що його складено у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №0000076 від 30.01.2018 року, і під час досудового розслідування дії ОСОБА_6 та ОСОБА_7 кваліфіковано за ч.2 ст.28 ч.2 ст. 366, ч.5 ст. 191 та ч.2 ст. 209 КК України.
Враховуючи викладене, посилання захисників та обвинувачених на невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, суд вважає безпідставними та необґрунтованими.
На переконання суду, відомості, які містяться в обвинувальному акті, свідчать про офіційне доведення до відома ОСОБА_6 та ОСОБА_7 компетентним органом твердження про вчинення ним відповідного злочину, передбаченого КК України, і є достатніми для повного розуміння суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту.
З огляду на викладене, клопотання захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_4 про повернення обвинувального акту прокурору із викладених ними підстав не можуть бути задоволені.
На підставі викладеного, керуючись статтями291, 314, 315, 316, 372, 350 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_4 про повернення обвинувального акту - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1