№ 317/885/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2021 року Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника адвоката ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу відносно, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Веселянка Запорізького району Запорізької області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, раніше не судимого, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч. 1 ст. 197-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинуваченому органом досудового розслідування пред`явлено обвинувачення у самовільному заволодінні земельною ділянкою, чим завдано значної шкоди її законному володільцю, за таких обставин:

Протягом березня-травня 2016 року (встановити більш точний час в ході судового розгляду не виявилося можливим) ОСОБА_5 , діючи умисно та достовірно усвідомлюючи про відсутність у нього законних підстав на використання земельної ділянки, маючи прямий умисел, спрямований на самовільне зайняття земельної ділянки, діючи з метою отримання прибутку від збору сільськогосподарської продукції, самовільно, без наявності будь-яких правовстановлюючих документів, зайняв земельну ділянку загальною площею 15,7475 га, яка перебуває в користуванні Комунальної установи «Обласна туберкульозна лікарня» Запорізької обласної ради, що розташована за адресою: вул. Миру 5-б, с. Веселянка Запорізького району Запорізької області.
Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на самовільне зайняття земельної ділянки, ОСОБА_5 протягом вказаного періоду провів на цій ділянці роботи з дискування ґрунту та засіяв ділянку насінням соняшника, чим завдав користувачу цієї земельної ділянки Комунальній установі «Обласна туберкульозна лікарня» Запорізької обласної ради матеріальної шкоди, яка згідно з висновком експерта № 48/11.2 від 09 березня 2017 року становить 199250,28 грн.
В кримінальному провадженні Комунальною установою «Обласна туберкульозна лікарня» Запорізької обласної ради заявлено цивільний позов на суму 199250,28 гривень.
До канцелярії суду 26 лютого 2021 року від адвоката обвинуваченого ОСОБА_5 надано клопотання про закриття справи та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із тим, що з дня коли сталася подія злочину, спливла давність притягнення особи до кримінальної відповідальності, яка у відповідності до ст. 49 КК України обчислюється двома роками у разі вчинення проступку за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

26.02.2021 року в судовому засіданні ОСОБА_5 з`явився та підтримав клопотання.

Прокурор не заперечує проти задоволення означеного клопотання, зауваживши на тому, що за формальними критеріями наявні матеріальні та процесуальні передумови для прийняття вказаного рішення.

Представник потерпілого ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилась, про день та час слухання була повідомлена своєчасно та належним чином, покази по обставинах справи надавала.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши доводи клопотання, суд вбачає всі підстави для задоволення клопотання, виходячи з таких міркувань.

Згідно із ст. 284 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Підстави звільнення особи від кримінальної відповідальності внормовані Розділом ІХ Кримінального кодексу України.

Зокрема, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки, у разі вчинення проступку за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання.

За змістом ч. 2 ст. 12 КК України кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі. тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.

Інкриміновані обвинуваченому кримінально карані дії утворюють диспозицію частини першої статті 197-1 КК України, які в розумінні ст. 12 КК України відносяться до категорії проступків, а це означає, що тривалість строку звільнення від кримінальної відповідальності обчислюється двома роками від вчинення кримінального правопорушення до набрання вироком законної сили.

У відповідності до роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із спливом строків притягнення до цієї відповідальності є обов`язком суду, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Таке звільнення є обов`язковим, за винятком випадку застосування давності, передбаченого ч. 4 ст. 49 КК.

Таким чином, суд погоджується з наявними матеріальними передумовами для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

У відповідності до ст. 284 КПК України процесуальним наслідком звільнення особи від кримінальної відповідальності є закриття судом кримінального провадження.

Як зазначено судом, автором клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку із звільненням від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України є адвокат підсудного, а в добровільності волевиявлення обвинуваченого переконався суд під час судового розгляду цього клопотання, що дає суду всі підстави констатувати наявність безумовної згоди ОСОБА_5 як із звільненням від кримінальної відповідальності, так і з закриттям кримінального провадження.

Суд зобов`язаний з`ясувати думку потерпілого щодо можливості звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Як випливає із змісту п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 31.03.1989 року «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» , у разі закриття справи з передбачених законом підстав цивільний позов не розглядається. Вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди у цьому разі можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства.

З наведених роз`яснень, які узгоджуються із змістом КПК України про те, що цивільний позов в кримінальному провадженні розглядається по суті лише у випадку ухвалення обвинувального вироку, постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, а в разі встановлення відсутності події кримінального правопорушення суд відмовляє в позові, слідує відсутність права суду розв`язувати цивільний позов в кримінальному провадженні, яке закривається.

У зв`язку з викладеним цивільний позов в цьому кримінальному провадженні, пред`явлений КУ Обласною туберкульозною лікарнею Запорізької обласної Ради підлягає залишенню без розгляду.

Системний аналіз наведених норм закону вказує на те, що звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим. Суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження - досудове розслідування, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_5 не застосовувався.

Доля речових доказів, відомості про які надані суду, підлягає вирішенню в порядку КПК України.

Керуючись ст. ст. 284 КПК України, ст. ст. 44, 49 КК України, суд

УХВАЛИВ:

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 197-1 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до відповідальності.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1