Номер провадження: 11-кп/813/912/21
Номер справи місцевого суду: 520/8079/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.02.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

перекладача ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 22.12.2020 року, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0003353 від 26.12.2017 року, про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Зміст оскаржуваного судового рішення.
Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 22.12.2020 рокубув продовжний строк тримання під вартою ОСОБА_8 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, до 20.02.2021 року, оскільки суд прийшов до висновку про те, що ризики, передбачені п.п. п.1,5 ч.1 ст. 177 КПК України, встановлені в попередніх судових рішеннях, якими відносно обвинуваченого був застосований та продовжений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не зменшилися, є необхідність подальшого тримання під вартою обвинуваченого, так як більш м`які запобіжні заходи не забезпечать його належну процесуальну поведінку.

Зміст вимог апеляційних скарг.
Не погодившись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою змінити запобіжний захід на особисте зобов`язання, посилаючись на те, що ухвала суду є незаконною та висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки суд не врахував, що прокурор більше двох років у клопотаннях про продовження строку тримання під вартою посилається на ті ж ризики, які нічим не підтверджуються та є надуманими. Відсутні докази його причетності до інкримінованого кримінального правопорушення. Судовий розгляді кримінального провадження триває поза розумні строки.

Позиції учасників апеляційного розгляду.
Заслухавши суддю-доповідача, захисника та обвинуваченого, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали провадження, апеляційний суд дійшов до таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Статтею 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» гарантується право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до положень ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Відповідно до ч.3 ст.199 КПК України, клопотання про подовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:
1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;
2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Відповідно до ч.5 ст.199 КПК України суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
Згідно ч.3 ст. 392 КПК України, ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягають апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до положень ст.422-1 КПК України, якою передбачений порядок перевірки ухвал суду про продовження строку тримання під вартою, постановлених під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, у разі необхідності перевірки обставин, які підтверджують наявність ризиків, що стали підставою для продовження строку тримання під вартою, невідкладно витребовуються з суду першої інстанції:
-ухвала про продовження строку тримання під вартою;
-клопотання про продовження строку тримання під вартою, подане під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.
Апеляційний суд, дослідивши пояснення учасників апеляційного провадження та матеріали, передбачені приписами ст.422-1 КПК України, приходить до наступного.

Так, з зазначених матеріалів вбачається, що в провадженні Київського районного суду м. Одеси знаходиться кримінальне провадження за №0003353 від 26.12.2017 року, за обвинуваченням ОСОБА_8 увчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України.

Відповідно до положень кримінального процесуального закону, встановлення доведеності вини ОСОБА_8 або встановлення невинуватості останньогоу вчинені інкримінованого кримінального правопорушення відноситься до виключної компетенції суду першої інстанції

Приймаючи до уваги зазначене, апеляційний суд вважає, що обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України, на даній стадії, при розгляді апеляційного провадження на ухвалу суду про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не перевіряється.

Оскаржуваною ухвалою суду від 22.12.2020 року був продовжний строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 до 20.02.2021 року, так як прокурором доведені обставини, зазначені в клопотанні, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, вони виправдовують тримання обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою, також в клопотанні викладені обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Зокрема, в ухвалі суд першої інстанції встановив, що прокурором доведені обставини, передбачені п.1 ч.3 ст.199 КПК України, а саме, що не зменшилися заявлені прокурором ризики, передбачені п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме не зменшився ризик ухилення обвинуваченого ОСОБА_8 від суду та від виконання процесуальних обов`язків з огляду на вагомість та тяжкість висунутого обвинувачення, відсутності у обвинуваченого постійного місця проживання у м. Одесі, а ризик вчинення повторного злочину не зменшився з огляду на те, що обвинувачений раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення особливо тяжкого злочину проти власності.
Обґрунтування прокурором клопотання про продовженнязапобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 обставинами, які були встановлені органами досудового розслідування щодо особи останнього до його затримання, не протирічать законодавству, та є логічним з огляду на те, що особа перебуває з часу затримання в умовах ізоляції від суспільства.
З урахуванням наведеного, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що доцільно подовжити термін тримання обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою на даній стадії процесу, так як застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання наявним на теперішній час ризикам є недостатнім. Під час розгляду клопотання прокурора не встановлено переконливих обставин, які б свідчили про протилежне. Суд не має можливості закінчити судовий розгляд кримінального провадження у визначений строк дії попередньої ухвали суду про подовження строку тримання під вартою з поважних причин.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про те, що ризики, які були заявлені у клопотанні прокурора та були встановлені в попередніх судових рішеннях, якими вирішувалося питання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 , не зменшились та виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою, обумовлені суспільною необхідністю, є пропорційними та обґрунтованими щодо обмеження конституційних прав і свобод обвинуваченого, оскільки суд першої інстанції дотримався при розгляді клопотання прокурора приписів ст. 331 КПК України та розглянув питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, з урахуванням положень глави 18 КПК України.

Так, враховуючи, що у ОСОБА_8 відсутнє постійне місце проживання у м. Одесі, а також те, що вінобвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, за вчинення якого, в разі доведеності його вини, передбачене покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 12 років, наявним є ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме ризик того, що обвинувачений, враховуючи тяжкість покарання, що йому загрожує, у разі встановлення його вини, може вдатися спроб переховуватися від суду.

Таким чином, на думку апеляційного суду, встановлена в ухвалі суду першої інстанції наявність зазначених ризиків, передбачених п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, відповідає фактичним обставинам справи, при розгляді апеляційної скарги не спростована, будь-яких доказів про зменшення або зникнення цих ризиків стороною захисту не надано.

При розгляді клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд врахував дані про особу обвинуваченого, зокрема про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, так як він раніше судимий та не має постійного місця проживання у м. Одесі.

В апеляційній скарзі не зазначено обставин та не додано доказів, з яких можливо було б встановити наявність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків.

Доводи апеляційної скарги про те, що прокурор що прокурор у клопотаннях про продовження строку тримання під вартою посилається на ті ж ризики, які нічим не підтверджуються, не можуть бути взяті до уваги, так як, відповідно до положень ст.422-1 КПК України, якою передбачений порядок перевірки ухвал суду про продовження строку тримання під вартою, постановлених під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, в даному випадку судом перевіряються ризики, що стали підставою для продовження строку тримання під вартою, зокрема встановлені в попередніх судових рішеннях, а також їх зменшення або зникнення. В оскаржуваному судовому рішенні положення ст.422-1 КПК України були дотримані в повному обсязі.

На підставі наведеного, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції об`єктивно врахував обставини, встановлення яких є обов`язковим при продовженні тримання особи під вартою, відповідно до приписів ст.ст. ст. 199, 331, 422-1 КПК України, а також врахував дані про особу обвинуваченого та дійшов правильного висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою, так як більш м`який запобіжний захід є недостатнім для запобігання наявним ризикам та не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
При таких обставинах, відповідно до положень ст. 422-1 КПК України, апеляційний суд приходить до висновку про те, що доводи апеляційної скарги обвинуваченого підтвердження не знайшли, передбачених кримінальним процесуальним законом підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування судового рішення не встановлено.

Керуючись статтями 177, 178, 182, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 409, 419, 532 КПК України, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 22.12.2020 року, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0003353 від 26.12.2017 року, про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190 КК України, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повний текст ухвали буде оголошено 19.02.2021 року, о 14 годині 00 хвилин, в залі судових засідань №10 Одеського апеляційного суду.

Судді Одеського апеляційного суду:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3