УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2021 року м. Володимир-Волинський
Слідчий суддя Володимир-Волинського міського суду Волинської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю представника особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі дистанційного провадження (відеоконференції) із Червоноградським міським судом Львівської області скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача - начальника СД Володимир-Волинського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 від 31 травня 2021 року про закриття кримінального провадження № 0000189, внесеного до ЄРДР 20 квітня 2021 року,-
ВСТАНОВИВ:
23 червня 2021 року ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із скаргою на постанову дізнавача - начальника СД Володимир-Волинського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 від 31 травня 2021 року про закриття кримінального провадження № 0000189, внесеного до ЄРДР 20 квітня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.
У скарзі покликається на те, що розслідування в даній справі проведено не повно та не об`єктивно. Висновки слідчого в оскаржуваній постанові ґрунтуються виключно на припущеннях дізнавача, які не були перевірені належними і допустимим у кримінальному провадженні доказами. Клопотав перед дізнавачем про проведення комплексу слідчих дій, проте його клопотання були проігноровані, а провадження у справі закритим. У зв`язку з цим просив скасувати постанову про закриття кримінального провадження.
В судовому засіданні представник ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 скаргу підтримав з підстав, викладених у ній.
Дізнавач, постанова якого оскаржується, в судове засідання не з`явився, про судове засідання був належним чином повідомленим, що не є перешкодою для розгляду справи без його участі.
Заслухавши доводи скаржника, перевіривши матеріали скарги та витребуваного кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.
У відповідності до п.3 ч.1 ст.303 КПК України, рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження може бути оскаржене заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Згідно ч.1 ст.304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Витребувані судом матеріали кримінального провадження № 0000189 не містять доказів про вручення ОСОБА_3 оскаржуваної постанови від 31 травня 2021 року, відтак у суду відсутні будь-які підстави стверджувати про пропущення ним строку, визначеного ч.1 ст.304 КПК України, у зв`язку з чим суд провів розгляд скарги по суті.
У відповідності до ч.2 ст.9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню, зокрема: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання, та інші.
Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Згідно ч.1 ст.92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК України випадках,- на потерпілого.
За змістом ч.2 ст.93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих дій і негласних слідчих дій, витребування й отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових і фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Статтею 94 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
У відповідності до ч.1 ст.84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
На підставі ч.2 ст.84 КПК України, процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Положеннями ст.86 КПК України визначено, що доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
Слідчий суддя також враховує, що у силу ст.110 КПК України, постанова слідчого має містити відомості про зміст обставин, які є підставою для її прийняття, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування.
Таким чином, законним процесуальне рішення у кримінальному провадженні може визнаватись лише у разі його відповідності вищевказаним положенням закону.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, його було внесено до ЄРДР 20 квітня 2021 року з правовою кваліфікацією за ч.1 ст.190 КК України за заявою ОСОБА_3 , якого визнано потерпілим.
У заяві про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_3 повідомляв про вчинення ОСОБА_6 по відношенню до нього шахрайських дій, що проявилось у введенні його в оману під час написання розписки про позику 3300 доларів США, які він насправді у нього не отримував, після чого звернувся до суду з позовом про стягнення з нього даної суми коштів.
За матеріалами справи під час розслідування кримінального провадження слідчим проведено допит потерпілого ОСОБА_3 після чого закрито провадження у справі.
У своїх показаннях потерпілий ОСОБА_3 підтвердив обставини, які були викладені ним у заяві про вчинення кримінального правопорушення.
Інших слідчих дій у справі не виконано.
До матеріалів справи долучені матеріали по зверненню ОСОБА_3 № 883 та звернення ОСОБА_6 № 2796, які були оформлені дільничим офіцером поліції до внесення відомостей до ЄРДР. Вказані матеріали у відповідності до положень ст.ст.84, 86 КПК України є недопустимим доказами у справі, оскільки здобуті не в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Постановою дізнавача від 31 травня 2021 року кримінальне провадження № 0000189 було закрите на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України в діях ОСОБА_6 . Підставою для закриття кримінального провадження дізнавач визначив пояснення ОСОБА_6 про позику ОСОБА_3 коштів, у зв`язку з чим він звернувся до суду з позовом про стягнення боргу. Встановивши відсутність заподіяної шкоди та наявність цивільно-правових відносин між ОСОБА_6 і ОСОБА_3 дізнавач закрив провадження у справі.
Вичерпний перелік одинадцяти підстав закриття кримінального провадження передбачено у ч.1 ст.284 КПК України.
Зокрема, відповідно до п.2 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
В цьому пункті зазначені випадки, коли встановлено, що діяння, з приводу якого може здійснюватися кримінальне провадження, дійсно було вчинено, однак не містить усіх ознак складу кримінального правопорушення.
Встановлення таких обставин може відбуватись у кримінальному провадженні щодо розслідування кримінального проступку виключно у спосіб, передбачений ст.84 КПК України із врахуванням особливостей, передбачених ст.2981 КПК України, щодо можливості використання у процесі доказування пояснення осіб, результатів медичного освідування, висновку спеціаліста, показання технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до положень ст.298 КПК України, до внесення відомостей про кримінальний проступок до Єдиного реєстру досудових розслідувань допускається проведення окремих дій, передбачених частиною третьою статті 214 цього Кодексу.

На підставі ч.3 ст.214 КПК України, для з`ясування обставин вчинення кримінального проступку до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань може бути: 1) відібрано пояснення; 2) проведено медичне освідування; 3) отримано висновок спеціаліста і знято показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису; 4) вилучено знаряддя і засоби вчинення кримінального проступку, речі і документи, що є безпосереднім предметом кримінального проступку, або які виявлені під час затримання особи, особистого огляду або огляду речей.

Проте, долучені до справи пояснення ОСОБА_6 від 20 вересня 2020 року: по-перше були відібрані у ОСОБА_6 не для з`ясування обставин вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України за заявою ОСОБА_3 ; по-друге: стосуються обставин передачі ним ОСОБА_3 у користування автомобіля; по-третє не містять жодних відомостей про обставини позики і написання розписки ОСОБА_3 .

Інші матеріали справи також не містять жодних відомостей щодо пояснень ОСОБА_6 про позику ОСОБА_3 коштів.

Отже такі твердження дізнавача у оскаржуваній постанові від 31 травня 2021 року є надуманими та не підтвердженими жодним належним і допустимим доказом.

Для прийняття законного рішення про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених п.2 ч.1 ст.284 КПК України, слідчий (дізнавач) повинен провести повне розслідування, здобути та перевірити наявні докази, на підставі яких встановити відсутність складу кримінального правопорушення та у відповідності до вимог ст.110 КПК України належним чином мотивувати свої висновки у постанові про закриття кримінального провадження.
Надання вказівок щодо виконання/невиконання певних слідчих (процесуальних) дій віднесений КПК України до компетенції начальника органу дізнання та прокурора. Разом з тим сторона кримінального провадження, зокрема потерпілий, вправі подавати клопотання про проведення інших слідчих (процесуальних) дій, відмова в задоволенні яких може бути оскаржена до суду.
В даному випадку клопотання потерпілого про проведення слідчих дій не було розглянуте дізнавачем у зв`язку із закриттям кримінального провадження.
Закриття кримінального провадження без проведення в ньому досудового розслідування, посилання в процесуальному документі на обставини, які підлягали з`ясуванню, однак встановленими не були, є неприпустимим, суперечать завданням кримінального провадження.
Таким чином, при прийнятті рішення про закриття кримінального провадження № 0000189, дізнавач допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Згідно ч.3 ст.26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
У відповідності до п.18 ч.1 ст.3 КПК України, слідчий суддя наділений повноваженнями судового контролю щодо дотримання законності під час досудового розслідування.
Вивчивши матеріали кримінального провадження № 0000189, постанову про закриття кримінального провадження в ньому, слідчий суддя прийшов до висновків про необхідність скасування даної постанови, оскільки вона не відповідає вимогам вищевказаних законодавчих положень.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 26, 303, 305-307 КПК України,
ПОСТАНОВИВ:
Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.
Скасувати постанову дізнавача -начальника сектора дізнання Володимир-Волинського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 від 31 травня 2021 року про закриття кримінального провадження № 0000189, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 квітня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст складено 07 липня 2021 року.
Слідчий суддя (підпис)

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.
Суддя Володимир-Волинського міського суду ОСОБА_1