КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №133/3260/20
Провадження №1-кс/133/168/21
У Х В А Л А
04.03.21

Слідчий суддя Козятинського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_1 ,
з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Козятині клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції № 2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Калинівського відділу Калинівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , подане у кримінальному провадженні № 0000726 від 13.11.2020 за ч.1 ст.369 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Летичів Летичівського району Хмельницької області, громадянина України, не одруженого, з неповною середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, не депутата,

ВСТАНОВИВ :
Старший слідчий СВ відділення поліції №2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання слідчий вказав, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , переслідуючи мету уникнути відповідальності за адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст. 126, 130 КУпАП, 12.11.2020, близько 13:00 год., перебуваючи в службовому приміщенні СП «Махнівка», що знаходиться в с. Махнівка, Козятинського району, Вінницької області, неодноразово висловив пропозиції службовій особі інспектору взводу № 1 роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області лейтенанту поліції ОСОБА_7 про надання неправомірної вигоди, та в подальшому, близько 13:17 год. 12.11.2020, передав неправомірну вигоду в сумі 400 гривень двома купюрами з серійними номерами УА 5208295 та СН 7432712 за непритягнення його до адміністративної відповідальності за таких обставин.

Інспектором взводу № 1 роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області лейтенантом поліції ОСОБА_7 , який згідно з п. 2 примітки до ст. 368 КК України є службовою особою, посада якого, враховуючи п. 3 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про державну службу», відноситься до посад категорії «В», відповідно до Дислокації сил та засобів роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області в складі автопатруля «Юнкер1002», здійснював несення служби на СП «Махнівка», що знаходиться в АДРЕСА_2 .

Під час несення служби, 12.11.2020, близько 13:00 год., ОСОБА_8 на СП «Махнівка» в с. Махнівка, Козятинського району, Вінницької області, на підставі ст.ст. 31, 35 Закону України «Про Національну поліцію» зупинено автомобіль марки «ВАЗ 2101», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням громадянина ОСОБА_4 , який допустив порушення Правил дорожнього руху України. У подальшому ОСОБА_4 був запрошений до приміщення СП «Махнівка» та в момент коли лейтенантом поліції ОСОБА_7 на підставі ст. 30 Закону України «Про Національну поліцію» та п. 5 ч. 2 розділу 1 та розділу 9 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015, складались матеріали про адміністративні правопорушення, ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що працівник поліції є службовою особою, не звертаючи уваги на попередження лейтенанта поліції ОСОБА_7 про кримінальну відповідальність за висловлення пропозиції та надання неправомірної вигоди службовій особі, у ході діалогу, запропонував вказаному працівнику поліції грошові кошти в сумі 400 гривень, тим самим висловивши пропозицію про надання неправомірної вигоди та в подальшому, перебуваючи у приміщенні СП «Махнівка» в с. Махнівка, Козятинського району, Вінницької області, поклав на стіл, за яким сидів лейтенант поліції ОСОБА_7 , неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в сумі 400 гривень двома купюрами з серійними номерами УА 5208295 та СН 7432712 з метою уникнення відповідальності та невинесення відносно нього постанови та протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

04.03.2021 о 12 години 30 хвилин за підозрою у вчиненні вказаного кримінального правопорушення ОСОБА_4 затримано відповідно до ухвали слідчого судді.

04.03.2021 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

Слідчий вказує, що досудовим розслідуванням встановлена обгрунтована ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, що підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а також наявність ризиків, передбачених п.п. 1,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 слідчий посилається на необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інші кримінальні правопорушення.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримала.

Підозрюваний щодо обгрунтованості підозри, яку йому вручено 04.03.2021 о 14 год.59 хв., не заперечував, однак просив обрати відносно нього інший запобіжний захід, не пов`язаний з взяттям під варту. Вказав, що працює в м. Києві на будівництві, зареєстрований в смт. Любашівка Одеської області, а в м. Бердичеві Житомирської області, де винаймав житло, на даний час не проживає. Про наявність кримінального провадження та про те, що його оголошено в розшук не знав, від органів поліції не переховувався. 04.03.2021, у зв`язку із завершенням роботи на будівництві, повертався з м. Києва і в той час коли перебував в автобусі йому зателефонували співробітники, яким він повідомив, де знаходиться, після чого відбулося його затримання органами поліції під час руху автобуса в м. Біла Церква.

Захисник в судовому засіданні заперечив щодо застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, мотивуючи тим, що ОСОБА_4 визнає свою провину за вчинене, тому жодним чином не буде намагатися переховуватись від слідства чи суду. Посилання прокурора на те, що останній переховувався від слідства та був оголошений в розшук, є безпідставним, оскільки ОСОБА_4 не знав про наявність підозри, яку йому не вручили. Зауважив, що слідчим та прокурором не надано належних доказів щодо направлення підозри ОСОБА_4 , а тому до нього можливо застосувати запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, оскільки останній працевлаштований в м. Києві на будівницті та на перший виклик слідчого, прокурора чи суду прибуде без зволікань.
Заслухавши прокурора, підозрюваного, адвоката, дослідивши докази, слідчий суддя приходить до висновку про часткове задоволення вказаного вище клопотання, з огляду на таке.

З наданих матеріалів клопотання вбачається обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України, яка підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події, протоколом тимчасового доступу до речей і документів, протоколом допиту свідка, протоколом огляду предмета.
Водночас стороною обвинувачення не доведено обставин переховування обвинуваченого від органів досудового розслідування, оскільки доказів направлення та, відповідно, отримання/відмови у отриманні ним листів від 30.11.2020 та від 19.01.2021 щодо повідомлення про необхідність прибуття до СВ відділення поліції №2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області не надано.

Злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , є нетяжким, і відповідальність за його вчинення передбачена у виді штрафу від однієї тисячі до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеження волі на строк від двох до чотирьох років, або позбавлення волі на той самий строк.

Відповідно до ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Частиною 1 ст. 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

Суд враховує, що при розгляді клопотання про запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (п. 80 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Марченко проти України»).

Так, відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.

Під час розгляду клопотання стороною обвинувачення не доведено неможливість запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Оцінюючи в сукупності надані сторонами кримінального провадження докази, враховуючи вимоги ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, фактичні обставини справи, особу підозрюваного ОСОБА_4 , який раніше судимий, його вік, характер, наявність місця реєстрації в Одеській області, спосіб життя та обсяг висунутої підозри, недоведеність стороною обвинувачення обставин переховування ним від органів досудового розслідування, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному в разі визнання його винуватості, а саме те, що злочин є нетяжким, у їх взаємозв`язку з можливими ризиками у справі, зокрема перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином та вчинення інших кримінальних правопорушень, слідчий суддя приходить до висновку про часткове здоволення клопотання та застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.

Особисте зобов`язання полягає у покладені на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу (ч.1 ст. 179 КПК України).

Отже, застосування до підозрюваного вказаного виду запобіжного заходу на певний строк, на думку слідчого судді, буде достатнім для запобігання відповідних ризиків та виконання ним процесуальних обов`язків.

Керуючись ст. ст. 177,179, 196, КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком до 02.05.2021 та зобов`язати підозрюваного прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду, а також покласти на нього обов`язок повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну місця проживання та роботи.

Роз`яснити особі, у відношенні якої застосовано даний запобіжний захід, що в разі невиконання покладених обов`язків, до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на слідчого №2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області, який здійснює досудове розслідування.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 днів до Вінницького апеляційного суду.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали 05.03.2021 о 16 год. 15 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1