Дата документу 31.05.2021
Справа № 334/1350/17
Провадження № 1-кп/334/45/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 травня 2021 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 , представника потерпілої ОСОБА_7 , цивільного позивача ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі кримінальне провадження відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Запоріжжя, громадянки України, яка має середньо - технічну освіту, працюючої ПП «Лумпова», заміжньої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
29 жовтня 2016 року, приблизно о 11 годині 45 хвилин, водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем «КІА РІСАNТО», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухалась по проїжджій частині бул. Вінтера в напрямку вул. Гребельної в м. Запоріжжі. Попереду, в попутному з водієм автомобіля «КІА РІСАNTО» ОСОБА_5 напрямку, по її смузі руху, рухався автомобіль «ВАЗ-2101», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_9 . В салоні автомобіля в якості пасажирів знаходились ОСОБА_8 та ОСОБА_10 .

В цей час у зустрічному водіям ОСОБА_5 та ОСОБА_9 напрямку рухався велосипедист ОСОБА_11 . Під час руху по вищевказаній вулиці, в районі будинку 18, водій ОСОБА_9 почав зменшувати швидкість свого руху, з метою виконанням маневру повороту ліворуч.

Водій ОСОБА_5 , маючи об`єктивну можливість своєчасно виявити зменшення швидкості руху автомобіля «ВАЗ-2101», під керуванням водія ОСОБА_9 та технічну можливість уникнути з ним зіткнення шляхом зниження швидкості руху, аж до зупинки транспортного засобу, в порушення правил безпеки дорожнього руху, належних заходів не вжила, в результаті чого допустила зіткнення передньою лівою частиною кузова з задньою частиною кузова автомобіля «ВАЗ-2101».

Після зіткнення водій ОСОБА_5 виїхала на зустрічну смугу руху, де скоїла наїзд на велосипедиста ОСОБА_11 .

Своїми діями водій ОСОБА_5 порушила вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, відповідно до яких: п.12.3 «у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди».

Порушення водієм ОСОБА_5 вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України, згідно висновків інженерно-транспортних експертиз за експертною спеціальністю дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод №882/16 від 02.12.2016 та 9-1062 від 20.01.2017, з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди велосипедист ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження, згідно висновку судової медичної експертизи № 4373 М від 17.11.2016: відкриті крупно осколкові переломи обох кісток правої гомілки в середній і нижній їх третині зі зміщенням кісткових фрагментів, закриті переломи плеснових кісток 2-5 пальців правої стопи зі зміщенням кісткових фрагментів, п`яткової і таранної кісток зі зміщенням кісткових фрагментів, що призвело до необхідності виконання ампутації правої нижньої кінцівки на межі верхньої і середньої її третини, великі рани в області правої гомілки, правої стопи та правого гомілковостопного суглоба на тлі явищ травматичного шоку середньої тяжкості у ОСОБА_11 кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент їх злодіяння. Ці пошкодження утворились від дії тупого предмета і могли виникнути в умовах дорожньо-транспортної пригоди.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_5 вказала, що свою винуватість у вчиненні інкримінованого злочину визнає частково. При цьому пояснила, що на її думку водій ОСОБА_9 порушив правила дорожнього руху, різко змінив траєкторію руху і застосував екстрене гальмування, чим створив аварійну ситуацію на дорозі, в результаті чого вона допустила зіткнення з автомобілем «ВАЗ-2101» під керуванням водія ОСОБА_9 і після зіткнення виїхала на зустрічну смугу руху, де скоїла наїзд на велосипедиста ОСОБА_11 . Вважає покази свідків, слідчий експеримент за їх участі неналежними доказами, оскільки вона не мала статусу підозрюваної на той час і не була присутня під час проведення цієї слідчої дії. Також слідчим не було враховано її пояснення та показання свідка ОСОБА_12 при призначенні експертиз. Відтак, вважає зібрані докази недопустимими.

Щодо обставин справи пояснила, що у вказаний в обвинувальному акті час і місці вона керувала транспортним засобом «КІА РІСАNTО», рухалась по бул. Вінтера по лівій смузі зі швидкістю 50 км/год, на відстані 8-10 метрів від автомобіля «ВАЗ-2101», який рухався попереду. Вона мала їхати прямо, по праві полосі рухались інші автомобілі. Автомобіль «ВАЗ-2101» поворот не включив і почав різко повертати наліво, гальмувати і зупинився. Ніякого автомобіля на зустрічній смузі руху, якого б автомобіль «ВАЗ-2101» пропускав, не було. Вона намагалась об`їхати автомобіль «ВАЗ-2101», але не вийшло, вона зачепила його задню праву частину передньою лівою стороною свого автомобіля, від чого автомобіль «ВАЗ-2101» перекинувся. Від удару в її автомобілі спрацювали подушки безпеки і вона далі нічого не бачила, втратила контроль над управлінням автомобілем. Коли її автомобіль зупинився, вона вийшла і побачила, що її автомобіль на зустрічній смузі притиснув до підпірної стінки велосипедиста. В цей час підійшов свідок ОСОБА_12 , який сказав, що винен у ДТП водій автомобіля «ВАЗ-2101», і став допомогти велосипедисту вивільнити притиснуту ногу. Вона ж пішла подивитися і можливо допомогти людям, які їхали в автомобілі «ВАЗ-2101».

Також обвинувачена ОСОБА_5 у судовому засіданні вибачилась за скоєне, пояснила, що щиро кається, одразу після ДТП надала посильну матеріальну допомогу потерпілому, цивільний позов визнає частково. Просила суворо не карати.

Не зважаючи на невизнання обвинуваченою ОСОБА_5 своєї вини у вчиненні інкримінованого злочину, її вина підтверджується дослідженими судом доказами.

Так, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_11 пояснив, що 29.10.2016 він їхав на велосипеді по бул. Вінтера, рухався вздовж бордюру, який був висотою приблизно 50-70 см. Бачив, що по зустрічній смузі рухався автомобіль Жигулі світлого кольору, який почав повертати наліво, за ним їхав інший автомобіль. На дорозі справа від них інших автомобілів не було. Відреагував на звук від удару автомобілів, моменту удару не бачив, і одразу автомобіль КІА опинився біля нього і лівою частиною притиснув його з велосипедом до бордюру. Він не мав ніякої можливості уникнути цього зіткнення, оскільки все сталося миттєво. Побачив, що в салоні автомобіля КІА спрацювали подушки безпеки. Все сталося миттєво, автомобілі не гальмували. Його права нога була затиснута, через отримані травми її ампутували. Обвинувачена передала йому 12500,00 грн., передала старі милиці. До ДТП він працював, вів повноцінне життя. В результаті ДТП він залишився без ноги, втратив здоров`я, роботу, відчуває себе тягарем для своєї сім`ї. Просив призначити суворе покарання, задовольнити цивільний позов.

Свідок ОСОБА_9 пояснив, що він є водієм за професією, має водійський стаж 30 років. Жодного разу не допускав порушень ПДР. 29.10.2016 їхав по бул. Вінтера в напрямку вул. Гребельної, швидкість руху 50 км/год. В автомобілі на передньому пасажирському сидінні сиділа дружина ОСОБА_10 , на задньому сидінні - дочка ОСОБА_8 . Перед поворотом наліво завчасно, мінімуму за 50 метрів, він включив лівий поворот, почав маневр повороту але зупинився пропустити зустрічний транспорт білий мікроавтобус. Також по зустрічній смузі, вздовж підпірної стінки, в метрах 20 рухався велосипедист. В момент, коли він пропустивши автомобіль, продовжив рух, відчув удар, який прийшовся в праву частину багажника його автомобіля, від чого його автомобіль розвернувся і перекинувся на бік. Автомобіль його був у справному стані, сигнали, повороти, стопи були в робочому стані. Він взагалі не гальмував, різко не зупинявся. Автомобіль ОСОБА_5 від удару продовжив рух на зустрічну смугу і лівою стороною притиснув до бордюру велосипедиста. Біля потерпілого велосипедиста зібралися люди, хто і як йому надавав допомогу він не бачив, до автомобіля ОСОБА_5 він не підходив. Схему місця ДТП всі підписали без зауважень.

Свідок ОСОБА_10 пояснила, що 29.10.2016 вона з донькою ОСОБА_8 їхала в автомобілі «ВАЗ», яким керував її чоловік ОСОБА_9 , зі сторони вул. Кіяшко в сторону греблі. Автомобіль належить доньці, за кермом був чоловік. Чоловік зупинився, щоб повернути наліво у двір. Перед поворотом наліво зупинились, щоб пропустити зустрічний транспорт на зустрічній смузі рухався білий автомобіль. Підстав гальмувати у них не було. Бачила велосипедиста, який рухався по зустрічній смузі прямо. До удару не чула ні звуків гальмування, ні сигналу. Удар прийшовся в задню частину їх автомобіля, від чого автомобіль розвернувся і перекинувся. Їм допомогли вибратись з автомобіля, водій автомобіля «КІА» підійшла до них, запитала чи потрібна допомога. Більше в цей момент ніхто не підходив, ніяких пішоходів не було поряд. Перед поворотом чоловік включав поворот, оскільки вона чула характерний звук, але за скільки метрів по повороту він його включив, точно не пам`ятає. Велосипедиста, який був притиснутий до бордюру, вивільняли прохожі, вона до нього не підходила. Потім приїхала швидка допомога, забрала в лікарню її доньку і велосипедиста.

Свідок ОСОБА_12 суду пояснив, що 29.10.2016 він йшов по вул. Плотинній по правій стороні. Зліва від себе почув звук гальмування, повернувся. Побачив автомобіль ВАЗ, який гальмував, його «догнала» іномарка оранжевого кольору через 5 секунд, вдарила його, зачепила своєю лівою частиною праву частину крила і бампера автомобіля ВАЗ, який від удару перекинувся. Іномарка після удару зупинилася на місці і через секунд 20 почала котитися в сторону підпірної стінки. Швидкість обох автомобілів була приблизно 60 км/год. Сигналів, стопів, поворотів автомобіль ВАЗ не включав. Велосипедист продовжив повільно рухатися вздовж підпірної стінки, не злякався, хоча в нього було секунд 10 щоб відреагувати на аварію. Автомобіль КІА докотився до підпірної стінки і зіткнувся з велосипедистом. Він підійшов до автомобіля КІА, жінка водій була в шоковому стані, він заглушив мотор і направився до велосипедиста, який опинився під лівим переднім колесом автомобіля. Велосипедист лежав на підпірній стінці, був у свідомості, його ліва нога (стопа) була зажата, суглоб був вивернутий. Покази свідка ОСОБА_12 щодо обставин і механізму ДТП, щодо тілесних ушкоджень потерпілого суд оцінює критично, оскільки вони спростовуються сукупністю інших доказів у справі.

Цивільний позивач ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила про обставини, за яких сталася ДТП, і що в результаті ДТП, що сталася 29.10.2016, було пошкоджено її автомобіль «ВАЗ-2101», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_9 . Згідно звіту про оцінку автомобіля, розмір матеріальної шкоди складає 15828,65 грн., яку вона просить стягнути зі СК «ВУСО». Також пошкодженням майна їй спричинено моральну шкоду, яку вона оцінює у 10000,00 грн. і просить стягнути з ОСОБА_5 .

Також винуватість ОСОБА_5 підтверджується письмовими доказами, а саме:

- протоколом огляду місця події від 29.10.2016, його відеозаписом та схемою місця ДТП до нього, у яких за присутності водія ОСОБА_13 і водія ОСОБА_14 , за участю понятих, зафіксовано місце ДТП, місце наїзду на велосипедиста ОСОБА_11 , вид та стан покриття, проїзної частини, ширину проїзної частини і роздільної смуги, спосіб регулювання руху на вказаній ділянці місцевості, умови освітленості, стан зовнішніх світлових приладів, розташування автомобілів на місці ДТП на момент огляду, локалізацію пошкоджень транспортних засобів, наявність характерних слідів на транспортних засобах, слідів шин та інше;

- протоколами огляду транспортних засобів від 29.10.2016 «ВАЗ-2101» та «КІА РІСАNTО»;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 01.11.2016 (з додатками схемою і фото таблицею) за участі свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_15 і ОСОБА_8 , які на місці ДТП, за погодних, дорожніх умов, освітленості проїжджої частини, аналогічних тим, які були на момент події, відмітили що місце зіткнення автомобіля «КІА» та автомобіля «ВАЗ», зазначене в протоколі і схемі до нього від 29.10.2016, відповідає дійсності, і розташоване на відстані 1,4 метра від осьової лінії дорожньої розмітки та 3,8 метра до кута будинку №18 по ходу руху в бік вул. Плотинної. По механізму події свідки вказали, що автомобіль «ВАЗ» під керуванням ОСОБА_9 рухався по бул. Вінтера боку вул. Кияшко в сторону вул. Плотинної, зі швидкістю приблизно 50 км/год. Вказали місце, де водій ОСОБА_9 включив покажчик лівого повороту і почав знижувати швидкість, де зупинив свій автомобіль на проїжджій частині і почав пропускати зустрічний автомобіль, а також місце зіткнення автомобілів в момент відновлення водієм ОСОБА_9 руху. В ході слідчого експерименту було встановлено за показаннями свідків та відтворенням подій, що з моменту зупинки автомобіля до моменту зіткнення (момент відновлення руху) минув час Т1 3,6 сек., Т2 3,47 сек., ТЗ - 3,72 сек. Також на місці пригоди водій ОСОБА_9 вказав, що в той момент коли стояв і пропускав зустрічний автомобіль, то на відстані 0,2 метра від лівого бордюру по ходу його руху в зустрічному напрямку рухався велосипедист. Як стався наїзд автомобілем «КІА» на велосипедиста він не бачив.

- протоколом додаткового огляду місця події від 02.11.2016 (з додатками - схемою і фото таблицею) за участю адвоката ОСОБА_4 , водія ОСОБА_5 , яка на місці ДТП, за погодних, дорожніх умов, освітленості проїжджої частини, аналогічних тим, які були на момент події, зазначила, що місце зіткнення автомобіля «КІА» та автомобіля «ВАЗ», зазначене в протоколі і схемі до нього від 29.10.2016, відповідає дійсності, тобто розташоване по бул. Вінтера на смузі по ходу руху в бік вул. Плотинної на відстані 1,4 метра від осьової лінії дорожньої розмітки та 3,8 метрів до рогу будинку №18. По механізму пригоди водій ОСОБА_5 пояснила, що 29.10.2016 вона керуючи автомобілем «КІА РІСАNTО», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснювала рух по бул. Вінтера з боку вул. Кияшко в сторону вул. Плотинної, зі швидкістю 50 км/год, на відстані 1,6 метрів від осьової лінії дорожньої розмітки до лівої бокової частини кузова. В цей же час, попереду в попутному з нею напрямку, з дистанцією 10,0 метрів, на відстані 1,0 метрів від осьової лінії дорожньої розмітки до лівої боковини кузова, зі швидкістю 50 км/год, рухався автомобіль «ВАЗ-2101» в кузові білого кольору. В районі будинку №18 водій автомобіля «ВАЗ-2101», не показуючи покажчиків повороту, різко почав застосовувати гальмування, при цьому зміщувався вліво, намагаючись здійснити маневр лівого повороту. У момент гальмування на автомобілі ВАЗ задні стоп сигнали і будь-які інші попереджувальні вогні не горіли. Побачивши, що автомобіль «ВАЗ-2101» різко сповільнюється, вона застосувала гальмування і кермо трохи повернула вправо, однак уникнути зіткнення не змогла. У момент зіткнення автомобіль «ВАЗ-2101» знаходився в русі. Після зіткнення в салоні її автомобіля спрацювали подушки безпеки, і що відбувалося далі, вона не бачила. Коли вже автомобіль зупинився і подушки спустилися, то побачила що скоїла наїзд на велосипедиста.

Місце наїзду на велосипедиста, розташоване по бул. Вінтера на лівій смузі по ходу руху в бік вул. Плотинної на відстані 17,5 метрів від місця зіткнення автомобіля «ВАЗ» та автомобіля «КІА» і на відстані 0,2 метра від лівого бордюру. Дане місце зафіксовано в протоколі і схемі, з яким вона повністю згодна.

Згідно слідчого експерименту, видимість елементів проїзної частини для водія ОСОБА_5 складає більше 200 метрів в будь-якому напрямку.

Також на місці пригоди водій ОСОБА_5 заявила, що вважає що дорожньо-транспортна пригода сталася як з її вини, так і з вини водія автомобіля «ВАЗ-2101», який своєчасно не показуючи покажчиків поворотів, різко почав гальмувати, чим створив для неї аварійну ситуацію.

- висновком судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю транспортно-трасологісологічні дослідження, №857/16 від 02.12.2016, згідно якого передня ліва частина кузова автомобіля «КІА РІСАNTО» реєстраційний номер НОМЕР_1 контактувала з задньою правою частиною кузова автомобіля ВАЗ-2101 реєстраційний номер НОМЕР_2 , та в момент первинного контакту кут між поздовжніми осями автомобіля «КІА РІСАNTО» реєстраційний номер НОМЕР_1 та автомобіля «ВАЗ-2101» реєстраційний номер НОМЕР_2 складав 210°±5°.

В момент зіткнення передня ліва вісь автомобіля «КІА РІСАNTО» реєстраційний номер НОМЕР_1 розташовувалась на відстані 3.7 м від правого краю проїзної частини бул. Вінтера, за ходом руху у бік вул. Плотинна, та передня частина кузова даного автомобіля розташовувалась на відстані 3.8 м до кута буд. №18. В свою чергу задня частина автомобіля ВАЗ-2101 реєстраційний номер НОМЕР_2 в момент зіткнення розташовувалась на відстані 3.2 м від правої бокової частини кузова до правого краю проїзної частини, за ходом руху у бік АДРЕСА_2 , та на відстані 3.8 м до кута буд. АДРЕСА_3 . При цьому передня частина кузова автомобіля «КІА РІСАNTО» реєстраційний номер НОМЕР_1 по відношенню до задньої частини кузова автомобіля ВАЗ-2101 реєстраційний НОМЕР_2 , розташовувалась під кутом 210°±5°.

- висновком судової інженерно-транспортної експертизи, за експертною спеціальністю дослідження технічного стану транспортного засобу, №856/16 від 01.12.2016, згідно якого рульове управління та робоча гальмівна система автомобіля «ВАЗ-2101», реєстраційний номер НОМЕР_2 , на момент проведення експертного огляду знаходяться в працездатному стані. Ходова частина - в не працездатному. Питання стосовно рульового керування та робочої гальмівної системи автомобіля «ВАЗ-2101», реєстраційний номер НОМЕР_2 позбавлено логічного сенсу, оскільки дані системи на момент проведення експертного огляду знаходяться в працездатному стані. Відмова у працездатності ходової частини автомобіля «ВАЗ-2101», реєстраційний номер НОМЕР_2 (задньої правої сторони підвіски) виникла в момент дорожньо-транспортної пригоди.

Оскільки на момент проведення експертного огляду рульове керування та робоча гальмівна система автомобіля «ВАЗ-2101», реєстраційний номер НОМЕР_2 знаходилась у працездатному стані, а відмова у працездатності ходової частини автомобіля «ВАЗ-2101», реєстраційний номер НОМЕР_2 , виникла у момент дорожньо-транспортної пригоди, тому дане питання позбавлено логічного сенсу.

Покажчик повороту та задній стоп сигнал розташований в лівому блок-ліхтарі знаходиться в працездатному стані. Перевірити працездатність правого блок-ліхтаря не є можливим, в зв`язку з його пошкодженням.

- висновком судової інженерно-транспортної експертизи, за експертною спеціальністю дослідження технічного стану транспортного засобу, №855/16 від 01.12.2016, згідно якого на момент проведення експертного огляду рульове керування та робоча гальмівна система автомобіля «КІА РІСАNTО» реєстраційний номер НОМЕР_1 знаходились у працездатному стані, а ходова частина даного транспортного засобу у непрацездатному стані. Відносно рульового керування та робочої гальмової системи автомобіля «КІА РІСАNTО» реєстраційний номер НОМЕР_1 дане питання позбавлене логічного сенсу. Відмова у працездатності ходової частини автомобіля «КІА РІСАNTО» реєстраційний номер НОМЕР_1 носить аварійний (не експлуатаційний) характер, яка виникла в момент дорожньо-транспортної пригоди. Відносно рульового керування та робочої гальмової системи автомобіля «КІА РІСАNTО» реєстраційний номер НОМЕР_1 дане питання позбавлене логічного сенсу. Оскільки відмова у працездатності ходової частини автомобіля «КІА РІСАNTО» реєстраційний номер НОМЕР_1 носить аварійний (не експлуатаційний) характер, яка виникла в момент дорожньо-транспортної пригоди, то дане питання позбавлене логічного сенсу.

- висновком судової інженерно-транспортної експертизи з дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод №882/16 від 02.12.2016, згідно якого велосипедист ОСОБА_11 повинен був діяти згідно вимог п.п. 6.7, 12.3 ПДР.

За показами водія автомобіля «КІА РІСАNTО» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_5 :

- водій автомобіля «КІА РІСАNTО» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_5 повинна була діяти згідно вимог п. 13.1 Правил дорожнього руху.

- водій автомобіля ВАЗ-2101 реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_9 повинен був діяти згідно вимог пп. 10.4, 12.9г, 31.4.3а Правил дорожнього руху;

За показами водія автомобіля ВАЗ-2101 реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_9 та свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_8 :

- водій автомобіля «КІА РІСАNTО» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_5 повинна була діяти згідно вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху;

- водій автомобіля ВАЗ-2101 реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_9 повинен був діяти згідно вимог п. 10.4 Правил дорожнього руху.

2. При усталених сповільненнях автомобіля «КІА РІСАNTО» реєстраційний

номер НОМЕР_1 , рівних 6,9+7,5 м/с2, та автомобіля ВАЗ-2101 реєстраційний номер НОМЕР_2 , рівних або менших відповідно 3,8^4,0 м/с2, при

непрацюючих стоп-сигналах та покажчиків повороту під час гальмування на автомобілі ВАЗ-2101 реєстраційний номер НОМЕР_2 , водій ОСОБА_9 не створював водію ОСОБА_5 аварійну ситуацію. При більших значеннях усталеного сповільнення під час гальмування автомобіля ВАЗ-2101 реєстраційний номер НОМЕР_2 за тих же умов, водій ОСОБА_9 створював водію ОСОБА_5 аварійну ситуацію.

3. В діях велосипедиста ОСОБА_11 , з технічної точки зору, невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху, не вбачається.

За показами водія автомобіля «КІА РІСАNTО» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_5 :

- при усталених сповільненнях автомобіля «КІА РІСАNTО» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рівних 6,9-7,5 м/с , та автомобіля ВАЗ-2101 реєстраційний номер НОМЕР_2 , рівних або менших відповідно 3,8-4,0 м/с2, при непрацюючих стоп-сигналах та покажчиків повороту під час гальмування на автомобілі ВАЗ-2101 реєстраційний номер НОМЕР_2 , в діях водія автомобіля «КІА РІСАNTО» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_5 будуть невідповідності вимогам п. 13.1 Правил дорожнього руху, що, з технічної точки зору, перебуватиме в причинному зв`язку, як із зіткненням з автомобілем ВАЗ-2101 реєстраційний номер НОМЕР_2 , так і з наїздом на велосипедиста ОСОБА_11 . При більших значеннях усталеного сповільнення при гальмуванні автомобіля ВАЗ-2101 реєстраційний номер НОМЕР_2 , ніж 3,8-4,0 м/с , в діях водія автомобіля «КІА РІСАNTО» реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , з технічної точки зору, невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху не буде, та її дії не перебуватимуть в причинному зв`язку, як із зіткненням з автомобілем ВАЗ-2101 реєстраційний номер НОМЕР_2 , так і з наїздом на велосипедиста ОСОБА_11 ;

- при усталеному сповільненні автомобіля ВАЗ-2101 реєстраційний номер НОМЕР_2 3,0 м/с2 та менше, при непрацюючих на автомобілі ВАЗ-2101 реєстраційний номер НОМЕР_2 стоп-сигналах при його гальмуванні в діях водія автомобіля ВАЗ-2101 реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_9 буде невідповідність вимогам пп. 12.9г, 31.4.3а Правил дорожнього руху, але, з технічної точки зору, дані невідповідності не перебуватимуть в причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди, тобто як із зіткненням з автомобілем «КІА РІСАNTО» реєстраційний номер НОМЕР_1 , так і з наїздом автомобіля «КІА РІСАNTО» реєстраційний номер НОМЕР_1 на велосипедиста ОСОБА_11 . При значеннях усталеного сповільнення автомобіля ВАЗ-2101 реєстраційний номер НОМЕР_2 при гальмуванні при непрацюючих стоп-сигналах більших, чим 3,0 м/с2, в діях водія автомобіля ВАЗ-2101 реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_9 буде невідповідність вимогам пп. 12.9г, 31.4.3а Правил дорожнього руху, що, з технічної точки зору, перебуватиме в причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди, тобто, як із зіткненням з автомобілем «КІА РІСАNTО» реєстраційний номер НОМЕР_1 , так і з наїздом автомобіля «КІА РІСАNTО» реєстраційний номер НОМЕР_1 на велосипедиста ОСОБА_11 ;

- при працюючих стоп-сигналах автомобіля ВАЗ-2101 реєстраційний номер НОМЕР_2 при його гальмуванні в діях водія автомобіля «КІА РІСАNTО» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_5 є невідповідність вимогам п. 13.1 Правил дорожнього руху, що, з технічної точки зору, перебуває в причинному зв`язку як із зіткненням з автомобілем ВАЗ-2101 реєстраційний номер НОМЕР_2 , так і з наїздом на велосипедиста ОСОБА_11 . В свою чергу за даних умов в діях водія автомобіля ВАЗ-2101 реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_9 буде невідповідність вимогам п. 12.9г Правил дорожнього руху, що, з технічної точки зору, не перебуватиме в причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди.

За показами водія автомобіля ВАЗ-2101 реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_9 та свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_8 :

- в діях водія автомобіля «КІА РІСАNTО» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_5 є невідповідність вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху, що, з технічної точки зору, перебуває в причинному, як із зіткненням з автомобілем «ВАЗ-2101» реєстраційний номер НОМЕР_2 , так і з наїздом на велосипедиста ОСОБА_11 ;

- в діях водія автомобіля «ВАЗ-2101» реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_9 невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху, з технічної точки зору, не вбачається.

- Судовою інженерно-транспортною експертизою з дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод №9-1062 від 20.01.2017, згідно якого

1. Велосипедист ОСОБА_11 повинен був діяти згідно вимог пп.6.7, 12.3 Правил дорожнього руху України.

За показами водія автомобіля «КІА РІСАNTО» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_5 :

- водій автомобіля «КІА РІСАNTО» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_5 повинна була діяти згідно вимог п.13.1 Правил дорожнього руху України;

- водій автомобіля «ВАЗ-2101» реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_9 повинен був діяти згідно вимог пп.10.4, 12.9г Правил дорожнього руху України;

За показами водія автомобіля «ВАЗ-2101» реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_9 та свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_8 :

- водій автомобіля «КІА РІСАNTО» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_5 повинна була діяти згідно вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України;

- водій автомобіля «ВАЗ-2101» реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_9 повинен був діяти згідно вимог п. 10.4 Правил дорожнього руху України.

2. Дослідженням технічної можливості водія ОСОБА_5 уникнути зіткнення з автомобілем ВАЗ та наїзду на велосипедиста при умові, що у автомобіля «ВАЗ» горіли стоп-сигнали при різкому гальмуванні, встановлено, що за всіма варіантами вказаними в постанові про призначення експертизи, води: ОСОБА_5 буде мати технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем «ВАЗ», а тому й матиме технічну можливість уникнути наїзду на велосипедиста ОСОБА_11 .

Таким чином, слід дійти висновку, що водій ОСОБА_9 не створював водію ОСОБА_5 аварійну ситуацію, оскільки вона мала технічку можливість уникнути зіткнення з автомобілем «ВАЗ».

3. В діях велосипедиста ОСОБА_11 , з технічної точки зору, невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху не вбачається.

В діях водія автомобіля «КІА РІСАNTО», згідно її показів, є невідповідність вимогам п. 13.1 Правил дорожнього руху України, що, технічної точки зору, перебуває в причинному зв`язку із ДТП. В діях водія автомобіля ВАЗ ОСОБА_9 , згідно показів ОСОБА_5 , є невідповідність вимогам п. 12.9г Правил дорожнього руху України, що, з технічної точки зору не перебуватиме в причинному зв`язку з подією ДТП.

В діях водія автомобіля «КІА РІСАNTО» ОСОБА_5 , згідно показів водія ОСОБА_9 та свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , є невідповідність вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху, що, з технічної точки зору, перебуває в причинному зв`язку із ДТП. В діях водія автомобіля «ВАЗ» ОСОБА_9 , згідно показів водія ОСОБА_9 та свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху, з технічної точки зору, не вбачається.

4. За показами водія автомобіля «КІА РІСАNTО» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_5 при гальмуванні автомобіля «ВАЗ», обрана водієм ОСОБА_5 дистанція була безпечною, а тому водій ОСОБА_5 мала технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем «ВАЗ» та подальшого наїзду на велосипедиста.

За показами водія автомобіля «ВАЗ-2101» реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_9 та свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_8 водій автомобіля КІА Рісапто реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_5 мала технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем «ВАЗ-2101» реєстраційний номер НОМЕР_2 та подальшого наїзду на велосипедиста ОСОБА_11

- висновком судово-медичної експертизи №4373 М від 17.11.2016, згідно якого в результаті даної дорожньо-транспортної пригоди велосипедист ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження, згідно висновку судової медичної експертизи № 4373 М від 17.11.2016: відкриті крупно осколкові переломи обох кісток правої гомілки в середній і нижній їх третині зі зміщенням кісткових фрагментів, закриті переломи плеснових кісток 2-5 пальців правої стопи зі зміщенням кісткових фрагментів, п`яткової і таранної кісток зі зміщенням кісткових фрагментів, що призвело до необхідності виконання ампутації правої нижньої кінцівки на межі верхньої і середньої її третини, великі рани в області правої гомілки, правої стопи та правого гомілковостопного суглоба на тлі явищ травматичного шоку середньої тяжкості у ОСОБА_11 кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент їх злодіяння. Ці пошкодження утворились від дії тупого предмета і могли виникнути в умовах дорожньо-транспортної пригоди.

Аналізуючи надані сторонами докази в сукупності, суд приходить до висновку про доведеність того, що 29 жовтня 2016 року, приблизно о 11 годині 45 хвилин, водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем «КІА РІСАNТО», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по проїжджій частині бул. Вінтера в напрямку вул. Гребельної в м. Запоріжжі, не виконавши вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху України, допустила зіткнення передньою лівою частиною кузова з задньою частиною кузова автомобіля «ВАЗ-2101» реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_9 , після чого виїхала на зустрічну смугу руху, де скоїла наїзд на велосипедиста ОСОБА_11 спричинивши тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент їх заподіяння.

Покази ОСОБА_5 щодо обставин і механізму дорожньо-транспортної пригоди були надані нею в присутності захисника під час додаткового огляду місця події від 02.11.2016. Її пояснення щодо механізму ДТП, надані в судовому засіданні, не в повній мірі відповідають її показам під час досудового розслідування, та спростовуються іншими доказами, зокрема, висновками судових експертиз, які проводились з урахуванням показів обвинуваченої, і в яких встановлено наявність причинного зв`язку між порушенням водієм ПДР та наслідками, що настали. При цьому встановлено, що ОСОБА_5 мала об`єктивну можливість своєчасно виявити зменшення швидкості руху автомобіля «ВАЗ-2101», під керуванням водія ОСОБА_9 та технічну можливість уникнути з ним зіткнення.

Суд враховує, що до кримінальної відповідальності притягується лише та особа, протиправні дії якої перебували у причинному зв`язку з наслідками, що настали. Протиправна поведінка іншого учасника ДТП у цьому випадку є умовою спричинення відповідних наслідків та не впливає на підставу кримінальної відповідальності особи, у діях якої встановлено причинний зв`язок з наслідками, що настали

Надані суду докази не містять відомостей, що водій ОСОБА_9 допустив порушення ПДР, яке перебуває у причинному зв`язку з наслідками, що настали, а також якщо дорожня обстановка давала підстави водію розраховувати на додержання правил іншим водієм.

Усі письмові докази, зібрані стороною обвинувачення, перевірені судом щодо допустимості та належності, будь-яких порушень вимог кримінального процесуального законодавства під час проведення досудового розслідування та проведення слідчих дій, які б давали підстави для визнання доказів недопустимими, судом не встановлено.

Зокрема, огляд місця події, слідчого експерименту за участю свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , проведені з дотриманням вимог ст. 237 і ст. 240 КПК України відповідно. Доводи сторони захисту щодо їх недопустимості є неспроможними, оскільки не ґрунтуються на нормах ст. 87 КПК України. Як зазначалося, ОСОБА_5 у встановленому КПК порядку надавала свої пояснення щодо обставин ДТП, вони в повній мірі враховані слідчим при призначенні експертизи і експертами під час дослідження і їм дана належна оцінка.

Суд забезпечував стороні захисту право спростувати висновки експерта, надані стороною обвинувачення, за допомогою іншого висновку у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 , однак клопотання сторони захисту було відхилене судом у зв`язку з його необґрунтованістю.

Відтак, усі докази, досліджені судом під час судового розгляду кримінального провадження, суд визнає належними та допустимими, які у своїй сукупності беззаперечно доводять винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення.

Своїми діями ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК України, за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, що керує транспортним засобом, що заподіяли тяжке тілесне ушкодження потерпілому.

При призначенні покарання ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, який є необережним тяжким злочином, особу обвинуваченої, яка має постійне місце проживання, працевлаштована, заміжня, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судима.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 згідно ст. 66 КК України, судом не встановлено, оскільки з її пояснень вбачається, що фактично свою вину вона не визнала, дії обвинуваченої свідчать про відсутність щирого каяття як обставини, що пом`якшує покарання.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , згідно ст. 67 КК України, відсутні.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України, з призначенням додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

На думку суду, дані про особу винної, відсутність обтяжуючих покарання обставин, поведінка обвинуваченої, яка порушень ПДР до скоєння злочину і після нього не допускала, після вчиненого злочину частково відшкодувала потерпілому спричинену шкоду у сумі 12500,00 грн., зменшують суспільну небезпеку вчиненого нею кримінального правопорушення. У зв`язку з цим суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченої можливе без її ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за її поведінкою під час звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням та з покладенням на неї обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Застосування в даному випадку до обвинуваченої ст.ст. 75, 76 КК України в умовах належного контролю за її поведінкою та виконанням покладених обов`язків, під загрозою реального відбування призначеного покарання у випадку порушення умов випробування, буде мати на обвинувачену більший виховний вплив, ніж реальне відбування покарання, відповідатиме вимогам ст.ст. 50, 65 КК України.

При цьому, враховуючи обставини справи, наслідків, що настали в результаті допущених обвинуваченою порушень правил безпеки дорожнього руху, її ставлення до цих порушень, суд вважає, необхідним застосувати відносно обвинуваченої додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 3 роки, що сприятиме досягненню справедливого балансу між її правами і свободами та порушеними внаслідок вчиненого злочину правами й законними інтересами суспільства, і буде необхідним і достатнім для досягнення мети її виправлення і попередження скоєння нею нових злочинів.

Відповідно до ч.1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Потерпілий ОСОБА_11 у встановленому КПК України порядку пред`явив цивільний позов до ОСОБА_5 , ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» (далі - ПрАТ «СК «ВУСО») про відшкодування матеріальної шкоди, та просив стягнути з ОСОБА_5 на відшкодування моральної шкоди 490000,00 грн. та 7359,55 грн. матеріальної шкоди, з ПрАТ «СК «ВУСО» просив стягнути 200000,00 грн. матеріальної шкоди.

В обґрунтування позову вказувалось, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_5 як власника транспортного засобу «КІА РІСАNТО» НОМЕР_1 , застрахована в СК «ВУСО», за полісом АЕ/8800646 від 09.06.2016, який був діючим на час настання дорожньо-транспортної пригоди. Ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну життю, становить 200000,00 гривень.

Внаслідок вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, ОСОБА_5 було заподіяно шкоду здоров`ю потерпілого ОСОБА_11 у виді тяжких тілесних ушкоджень, а також матеріальну шкоду, пов`язану з його лікуванням.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 потерпілий ОСОБА_11 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

У випадку, коли процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту ЦПК України) за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства. Інститут правонаступництва не врегульований кримінальним процесуальним законодавством, а тому, відповідно, до положень ст.55 ЦПК України, в разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.
У зв`язку зі смертю потерпілого ОСОБА_11 до суду звернулась ОСОБА_6 із заявою про визнання її цивільним позивачем у кримінальному провадженні в порядку правонаступництва після смерті потерпілого, подавши уточнену позовну заяву про зменшення позовних вимог.

При цьому, до ОСОБА_6 не надала до заяви, як і під час подальшого розгляду справи жодних документів, які б належним чином підтверджували, що вона є правонаступником потерпілого ОСОБА_11 , зокрема, факт прийняття нею спадщини. У зв`язку з викладеним, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_6 підлягає залишенню без розгляду. Це не перешкоджає особі, яка бажає вступити в справу як правонаступник, ініціювати перед судом аналогічне питання або звернутися до суду за захистом своїх прав у порядку цивільного судочинства, в разі ухвалення судом обвинувального вироку у кримінальній справі.

Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_5 , ПрАТ «СК «ВУСО» про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, спричиненої пошкодженням майна, а саме, транспортного засобу ВАЗ-2101, р.н. НОМЕР_2 , також підлягає залишенню без розгляду, оскільки в порядку ст.128 КПК України вирішуються позови, пов`язані з відшкодуванням спричиненої злочином шкоди. Злочином, передбаченим ч.2 ст. 286 КК України, спричинено ушкодження здоров`я ОСОБА_11 , а тому позовна заява власника пошкодженого транспортного засобу ОСОБА_8 в рамках даного кримінального провадження підлягає залишенню без розгляду з роз`ясненням права звернутися за захистом своїх прав у порядку цивільного судочинства.

Клопотань що застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не заявлено.

Питання про речові докази підлягає вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 366-371, 373-376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки.

В порядку ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Контроль за поведінкою засудженої ОСОБА_5 покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем її проживання.

Цивільний позов ОСОБА_6 , цивільний позов ОСОБА_8 залишити без розгляду, роз`яснивши право звернення до суду в порядку цивільного судочинства.

Речовий доказ: автомобіль «ВАЗ 21013», реєстраційний номер НОМЕР_2 , переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_8 , залишити останній за належністю; автомобіль «КІА РІСАNТО», реєстраційний номер НОМЕР_1 , переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_5 , залишити останній за належністю.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1