ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 645/1287/16 Номер провадження 11-кп/814/793/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2021 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
перекладача ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Московьского районного суду м.Харкова від 10.02.2021 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою суду продовжено обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді тримання під варою до 10.04.2021 включно.
Згідно з ухвалою суду на розгляді Московського районного суду м.Харкова знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч. 3, 5 ст. 27, п.п. 6, 11 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 359 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3, 5 ст. 27, п.п. 6, 11 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України.
Мотивуючи прийняте рішення суд зазначив, що ОСОБА_11 та ОСОБА_10 обвинувачуються у вчиненні злочинів, які у відповідності до положень ст. 12 КК України є особливо тяжкими злочинами та санкція ч. 3, 5 ст. 27, п.п. 6, 11 ч. 2 ст. 115 ККУкраїни передбачає покарання у виді довічного позбавлення волі, дані про їх осіб, зокрема їх віку та стану здоров`я, та посягання на суспільні відносини, що охороняють життя та здоров`я особи, які відповідно дост.3 Конституції Україниє найвищою соціальною цінністю. Вважає,що обраний відносно обвинувачених запобіжний захід у виді тримання під вартою відповідає особам обвинувачених, характеру та тяжкості кримінальних правопорушень, що їм інкримінуються, не дає можливості перешкоджати інтересам правосуддя, ухиленню від суду, а також відповідає практиці Європейського суду з прав людини.

В апеляційній скарзі ОСОБА_11 просить скасувати ухвалу суду та закрити провадження щодо нього.
Зазначає, що рішення суду є формальним та ґрунтується на припущеннях його вини та можливості засудження його до найвищої міри покарання. Вказує, що вини своєї не визнає.
Також вказує на необґрунтованість підозри та не дослідження судом доказів на доведення його вини.
Звертає увагу на тривалий термін перебування під вартою.
До початку апеляційного розгляду прокурором Харківської обласної прокуратури ОСОБА_12 подано клопотання про розгляд апеляційної скарги обвинуваченого без участі прокурора, тому колегія суддів вважає за можливе апеляційний розгляд проводити без участі прокурора.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого та захисника на підтримку поданої апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Частиною 3 статті 331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до положень ст. 199 КПК України, продовжуючи строк тримання під вартою, суд повинен з`ясувати всі обставини з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе та виправдане.
Під час вирішення питання про продовження строку дії запобіжного заходу ОСОБА_9 у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції врахував продовження існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, тяжкість інкримінованих ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, одне з яких є особливо тяжким злочином, вчинення якого тягне за собою покарання у виді довічного позбавлення волі; вагомість наявних доказів про вчинення кримінальних правопорушень обвинуваченим, дані про особу обвинуваченого та дійшов обґрунтованого висновку про доцільність продовження ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів щодо нього.
Так, ОСОБА_11 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких кримінальних правопорушень,у тому числі, у вчиненні злочину проти життя особи, за яке передбачене покарання у виді довічного позбавлення волі, а тому може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Також, не спростований і ризик можливого впливу обвинуваченого на свідка ОСОБА_13 у кримінальному провадженні, з метою зміни її показань під час судового розгляду, а також на потерпілу ОСОБА_14 , якою до обвинуваченого заявлено цивільний позов на суму 10004523 грн.

Отже, на думку колегії суддів, вказані ризики не зменшились та виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.

Застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, оскільки вони передбачають перебування ОСОБА_6 на волі, що дає можливість негативно впливати на повне та об`єктивне встановлення істини у кримінальному провадженні.
Попри доводи апеляційної скарги обвинуваченого, тривале тримання обвинуваченого під вартою є виправданим з огляду на існування суспільного інтересу, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав та інтересів як суспільства у цілому, так і потерпілої, зокрема. Такий суспільний інтерес, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Отже, рішення суду першої інстанції цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Безпідставним є доводи апелянта і щодо не дослідження судом доказів на доведення його винуватості у вчиненні злочинів, оскільки стосуються оцінки наявних в матеріалах провадження доказів та повинні оцінюватись судом при розгляді кримінального провадження по суті.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про доцільність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 , оскільки відсутні підстави вважати, що інший (менш суворий) запобіжний захід, може запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст. 177 КПК України та забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.
Окрім цього, попри твердження апелянта, суд розглянув питання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 за участі перекладача та направив, відповідно до розписки за особистим підписом ОСОБА_6 , до установи попереднього ув`язнення обвинуваченому для вручення копії ухвал від 21.12.2020, 27.01.2021 та 10.02.2021 про продовження строку дії запобіжного заходу щодо нього у перекладі на англійську мову.

За таких обставин, ухвала колегії суддів першої інстанції винесена з додержанням вимог кримінального процесуального закону, підстав для її скасування не вбачається, а тому апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає.
Водночас, із врахуванням доводів апелянта щодо тривалості перебування ОСОБА_6 під вартою, тривале тримання обвинуваченого під вартою хоча і є виправданим з огляду на існування суспільного інтересу, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав та інтересів як суспільства у цілому, так і потерпілої, зокрема, та, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, проте колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу суду першої інстанції на дотримання розумних строків розгляду даного кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Московьского районного суду м.Харкова від 10.02.2021 року про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 без змін.

Звернути увагу Московського районного суду м. Харкова на тривалий судовий розгляд кримінального провадження.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ :

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3