Справа № 487/25/21
Провадження № 1-кс/487/420/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.04.2021 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , в присутності скаржника - ОСОБА_3 , захисника - адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу СУ ТУ ДБР в м. Миколаєві ОСОБА_5 від 25.05.2020 року про закриття кримінального провадження №0000325,-
ВСТАНОВИВ:
05.01.2021 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла скарга ОСОБА_3 , в якій він просив поновити йому строк на оскарження постанови слідчого ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві у кримінальному провадженні №0000325, скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу СУ Територіального управління ДБР, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_5 від 25.05.2020 року про закриття кримінального провадження №0000325 від 20.03.2020 року.
В обґрунтування своє скарги зазначив, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження прийнята з порушенням кримінально-процесуального законодавства, досудове розслідування було проведено поверхнево та не об`єктивно, не з`ясовано фактичні обставини справи, не проведено всі необхідні слідчі дій, а тому постанова є передчасною.
Скаржник та його представник у судовому засіданні вимоги скарги підтримали, просили задовольнити, посилаючись на те, що досудове розслідування проведено неналежним чином та не в повному обсязі.
Слідчий до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлявся вчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомив.
Заслухавши пояснення скаржника та його представника, дослідивши викладені в скарзі обставини та додані до неї матеріали, матеріали кримінального провадження №0000325, слідчий суддя прийшов до наступного.
У судовому засіданні встановлено, що ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві проводилось досудове розслідування кримінального провадження №0000325, відомості про яке внесено до ЄРДР 20.03.2020 року на підставі заяви ОСОБА_3 щодо можливих неправомірних дій прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.371 КК України.
Постановою прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях слідчих ТУ ДБР та слідчих регіональної прокуратури Одеської області від 20.03.2020 року доручено проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000325 від 20.03.2020 року слідчим ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві.
Постановою слідчого Другого слідчого відділу СУ Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_5 від 25.02.2020 року кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000325 від 20.03.2020 року закрито, у зв`язку з відсутністю в діях прокурора прокуратури Одеської області ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.371 КК України.
Враховуючи перебування скаржника в Одеському слідчому ізоляторі, слідчий суддя вважає, що строки звернення зі скаргою порушені ним з поважних причин, а тому вони підлягають поновленню відповідно до положень ст. 304 КПК України.
Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно з ч.2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Аналогічні вимоги містить і ч.1 ст. 94 КПК України щодо оцінки слідчим , прокурором кожного доказу з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки дозу достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Статтею 91 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні в першу чергу підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення) та винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з положеннями ч.2 ст. 91, ч.1 ст. 92 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. Обов`язок доказування покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК України випадках, - на потерпілого.
Сторона обвинувачення, відповідно до ст. 93 КПК України, здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Як наголошує у своєму рішенні ЄСПЛ у справі "Олександр Ніконенко проти України", "Мута проти України", "Карабет та інші проти України" Розслідування … має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту.
Крім того, у рішеннях ЄСПЛ у справах "Бучинська проти України", "Сельмуні проти Франції, "Нечипорук і Йонкало проти України" суд констатував факт того, що не може дійти висновку, що органи влади зробили усе від них залежне для забезпечення оперативного та всебічного вжиття заходів для збору доказів, встановлення місцезнаходження та притягнення до відповідальності винних, бо за потреби зростаючих високих стандартів у сфері захисту прав людини та основоположних свобод, неминуче вимагається більша рішучість при оцінці порушень основоположних цінностей демократичного суспільства, оскільки тягар доведеним можна покласти на органи влади, адже саме вони мають надати задовільні та переконливі пояснення.
Проте, вищевикладені вимоги чинного законодавства слідчим не виконані, з огляду на наступне.
З матеріалів кримінального провадження №0000325, досліджених безпосередньо в судовому засіданні, вбачається що слідчим ОСОБА_5 під час здійснення досудового розслідування вказаного кримінального провадження жодних слідчих дій, окрім допиту в якості свідка прокурора ОСОБА_6 здійснено не було. Крім того, слідчим навіть не було допитано ОСОБА_3 з приводу заяви про вчинення відносно нього кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.371 КК України, не витребувано протокол його затримання.

Таким чином, слідчий суддя приходить до переконання, що слідчим ОСОБА_5 не в повній мірі проведено досудове розслідування кримінального провадження №0000325, сама постанова про закриття кримінального провадження від 25.05.2020 року є необґрунтованою, оскільки слідчим зроблені загальні посилання на відсутність складу кримінального правопорушення, однак на підтвердження вмотивованості постанови слідчий не навів та не послався, які саме матеріали досудового розслідування дають підстави прийти до такого висновку, які слідчі дії були ним проведені, та у сукупності свідчать про відсутність складу кримінального правопорушення.

Отже, встановлені слідчим суддею та вище перелічені обставини у своїй сукупності свідчать про те, що слідчим не вжито усіх необхідних заходів для повного та всебічного дослідження обставин кримінального правопорушення, а постанова про закриття кримінального провадження винесена передчасно, що є підставою для задоволення скарги.
Керуючись статтями 92-94, 303-307 КПК України,слідчий суддя,-
УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу СУ ТУ ДБР в м. Миколаєві ОСОБА_5 від 25.05.2020 року про закриття кримінального провадження №0000325 - задовольнити.
Скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу СУ ТУ ДБР в м. Миколаєві ОСОБА_5 від 25.05.2020 року про закриття кримінального провадження №0000325.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1