Справа № 206/1022/21
Провадження № 1-кп/206/134/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" березня 2021 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1
при секретареві ОСОБА_2 ,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,
захисника-адвоката ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро кримінальне провадження № 0000081 від 05 лютого 2021 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Коломійцеве Криворізького району Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, не працюючого, зареєстрованого за адресою:
АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
-16.11.2005 Криворізьким районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік. Відповідно до ст.75 КК України від відбуття покарання звільнений з випробувальним терміном на 1 рік;
-25.07.2006 Криворізьким районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.186, ст. 69 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців. Відповідно до ст.71 КК України частково приєднано покарання за вироком Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 16.11.2005, до відбуття призначено 2 роки позбавлення волі. 06.06.2008 звільнений з Широківської ВК Дніпропетровської області (№75) у зв`язку з відбуттям строку покарання;
-22.02.2010 Криворізьким районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185, ст. 69, КК України до покарання у вигляді 1 року 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст.75, ст.76 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік;
-11.10.2010 Криворізьким районним судом Дніпропетровської області переглянуто вирок Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 22.02.2010, скасовано іспитовий строк та направлено до місць позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців. 24.11.2011 умовно-достроково звільнений з Солонянської ВК Дніпропетровської області (№21), не відбутий термін 4 місяці 16 днів;
-19.05.2014 Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. Відповідно до ст.75, ст.76 КК України від відбуття покарання звільнений з випробувальним терміном на 2 роки;
-28.04.2015 Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області переглянуто вирок Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.05.2014, скасовано іспитовий строк та направлено в місця позбавлення волі строком на 3 роки. 09.10.2017 умовно-достроково звільнений з Дніпропетровської ВК (№89), не відбутий термін 8 місяців 10 днів;
-11.11.2020 Самарським районним судом
м. Дніпропетровська за ч. 2 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки. Відповідно до ст.75, ст.76 КК України від відбуття покарання звільнений з випробувальним терміном на 1 рік,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

05 лютого 2021 року, приблизно о 07 год. 23 хв., ОСОБА_5 , знаходячись у приміщенні магазину «Траш №32» (ТОВ «Траш»), що розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Буковинська, буд. 9, звернув свою увагу на невелику пильність охорони магазину, у зв`язку з чим у нього раптово виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно.

Далі, ОСОБА_5 , у той же час, реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчиняючи кримінальне правопорушення повторно, перебуваючи у приміщенні магазину «Траш №32» (ТОВ «Траш») за вказаною вище адресою, керуючись злочинним умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, побачив на одному із торгівельних прилавків магазину товар у вигляді чотирьох мультипаків пива світлого в ж/б, об`ємом 0,5 л. «Балтика №7», які визначив для себе об`єктом свого злочинного посягання.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчиняючи кримінальне правопорушення повторно, ОСОБА_5 у той же день, тобто 05 лютого 2021 року о 07 год. 25 хв., діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи спричинення майнової шкоди та бажаючи її настання, впевнившись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до торгівельного прилавку магазину, звідки, шляхом вільного доступу, викрав майно вищевказаного магазину, а саме: чотири мультипаки пива світлого в ж/б, об`ємом 0,5 л. «Балтика №7», та, тримаючи їх у руках, направився з викраденим майном у бік турнікету магазину.

Після цього, ОСОБА_5 , доводячи свій злочинний умисел до кінця, спрямований на таємне викрадення чужого майна, тримаючи вищевказаний товар магазину у руках, вийшов через турнікет з приміщення магазину, не сплативши за вказаний товар. Після чого, з місця вчинення злочину зник, в подальшому розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними, незаконними діями ОСОБА_5 , відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 408/21 від 08.02.2021, заподіяв потерпілому ТОВ «Траш» матеріальну шкоду на загальну суму 228 грн. 33 коп.

24 березня 2021 року між прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та обвинуваченим ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст. ст. 467, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.
Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_5 та прокурор дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 185 КК України, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 за ч.2 ст.185 КК України - у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за даний злочин, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 11.11.2020 року і визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 2 (двох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.
В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому ОСОБА_5 .
Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання щодо можливості затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 469 КПК Країни Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: 1) кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів; 2) особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами; 3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.
Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні вважав, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.
Обвинувачений ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні також просив вказану угоду з прокурором затвердити та призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе визначені угодою зобов`язання.
Представник потерпілого ОСОБА_6 надав прокурору згоду на укладення між ним та обвинуваченим ОСОБА_5 угоди про визнання винуватості.
Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винним, згідно із ст. 12 КК України, є нетяжким злочином.
Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Дана угода, на думку суду, відповідає вимогам ст. 472 КПК України та може бути затверджена і по ній може бути ухвалено вирок, оскільки умови угоди не суперечать вимогам КПК України, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань.

За таких обставин, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за якою належить призначити йому, узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості, міру покарання.
Цивільний позов у даному кримінальному провадженні заявлено не було.
Крім того, згідно з вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь експерта документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Питання речових доказів вирішити у відповідності з вимогами ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 не застосовувався.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 342, 350, 373, 374, 474- 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 24 березня 2021 року між прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000081.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання призначеного ОСОБА_5 за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 11.11.2020 року і визначити остаточно покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки 1 (один) місяць.

Строк відбування покарання рахувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_5 , після набрання вироком законної сили.
Після набрання законної сили даним вироком зобов`язати ВП №4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області затримати ОСОБА_5 , помістивши його в Державну установу «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)» для подальшого етапування до місць відбування покарання.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь судового експерта ОСОБА_7 , свідоцтво №1886 від 09.06.2017, видане на підставі рішення Центальної експертно-кваліфікаційної комісії України, документально підтверджені витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи № 408/21 від 08 лютого 2021 року в розмірі 300 (триста) гривень.
Речові докази:
-один мультипак (чотири ж/б) та дві ж/б пива світлого «Балтика №7», об`ємом 0,5 л., які долучені до даного кримінального провадження та передані на відповідальне зберігання керуючому магазину «Траш №32» - ОСОБА_8 залишити ТОВ «Траш» за належністю;
-DVD-R диск, сріблястого кольору, з написом «Verbatim», з записаними на нього файлами, що мають назву ch02_2205, ch05_2206, ch06_2205 та ch16_1738, який зберігається в матеріалах кримінального провадження залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження № 0000081.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:
1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;
2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Головуючий суддя ОСОБА_1