ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/245/21 Справа № 207/201/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

судді -доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

в режимі відеоконференції:

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваної ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури на ухвалу слідчого судді Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 01 лютого 2021 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000068, відносно

ОСОБА_8 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м.Дніпродзержинськ
Дніпропетровської області, яка проживає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 01 лютого 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Південного ВП Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрано відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у період часу з 19:00 до 07:00 наступного дня, строком до 01 квітня 2021 року включно, з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що прокурором не доведені обставини відповідно до п. 3 ст. 194 КПК України, тобто ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме, що підозрювана може чинити вплив на потерпілого, свідків, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, ухилятися від органів досудового розслідування та суду.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги прокурор посилається на те, що слідчий суддя не взяв до уваги, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення проти життя та здоров`я особи, а також у неї відсутні стійкі соціальні зв`язки. Вважає, що слідчим суддею необґрунтовано обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки такий запобіжний захід не відповідає особі підозрюваної. Звертає увагу на те, що ОСОБА_8 під час вчинення кримінального правопорушення знаходилась в стані алкогольного сп`яніння. Зазначає, що ОСОБА_8 може чинити перешкоди в проведенні досудового розслідування, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також незаконно впливати на потерпілого, який мешкав разом з нею.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який просив задовольнити вимоги його апеляційної скарги та скасувати ухвалу слідчого судді, підозрювану та її захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просили ухвалу слідчого судді залишити без змін, перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Згідно вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В силу ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його проживання, в тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 § 1(с) Конвенції.

Відповідно до норм ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Розглядаючи клопотання слідчого про обрання щодо підозрюваної ОСОБА_8 запобіжного заходу, слідчий суддя заслухав доводи сторін кримінального провадження і дійшов висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці, з покладанням на нього певних обов`язків у відповідності до вимог ст.194 КПК України, посилаючись на наявність обставин, передбачених ст.178 КПК України.

Як слідує з матеріалів провадження, 30 січня 2021 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, що виразилося у спричинені умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння.

З наданих матеріалів вбачається, що обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду місця події від 29 січня 2021 року, з якого слідує, що місцем огляду є квартира АДРЕСА_2 , де були вилучені: светр чоловічий зеленого кольору з нашаруванням речовини бурого кольору та механічним пошкодженням; штани чоловічі чорного кольору з нашаруванням речовини бурого кольору; кухонний ніж з руків`ям білого кольору з нашаруванням речовини бурого кольору на лезі; кухонний ніж з руків`ям синього кольору з нашаруванням речовини бурого кольору на лезі; протоколом допиту потерпілого від 30 січня 2021 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_9 повідомив про події, які відбувалися 29 січня 2021 року за адресою: АДРЕСА_1 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 30 січня 2021 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 30 січня 2021 року; висновком експерта №89-Е від 01 лютого 2021 року.

Старший слідчий СВ Південного ВП Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про застосування щодо підозрюваної ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Європейський суд з прав людини неодноразово, в тому числі у його «пілотному» рішенні від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», рішенні від 29 вересня 2011 року у справі «Третьяков проти України», рішенні від 06 листопада 2008 року у справі «Єлоєв проти України» зазначав, що тримання особи під вартою у кожному випадку повинне мати безсумнівне обґрунтування, а також що за будь-яких обставин суд зобов`язаний розглянути можливість застосування менш обтяжливих альтернативних запобіжних заходів.

Застосовуючи до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, відповідно до вимог ст. 178 КПК України слідчий суддя врахував, що інкриміноване підозрюваній кримінальне правопорушення відносяться до категорії тяжкого злочину, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років, раніше не судима, є пенсіонеркою, визнала свою вину, співпрацює зі слідством, даних щодо спроб протиправного впливу з її боку на потерпілого або свідків не надано, підозрювана викликала медичну допомогу потерпілому і продовжує надавати йому необхідну допомогу у лікарні, та прийшов до висновку, що прокурором не наведено та належним чином не обґрунтовано підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З урахуванням наведеного апеляційний суд погоджується з доводами слідчого судді та оцінює критично доводи прокурора про те, що відомості про особу підозрюваної дають підстави для скасування застосованого до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Щодо посилання прокурора на те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, а отже, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, слід зазначити, що тяжкість вчиненого злочину не є достатньою підставою для обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Так, Європейський суд з прав людини у справі Мамедова проти Росії від 01 червня 2006 року вказав на недостатність посилань на тяжкість злочину та ймовірне покарання, так як суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, але потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

Зазначені в апеляційній скарзі прокурора доводи та підстави, згідно з якими він просить скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.
Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя при обранні запобіжного заходу підозрюваній ОСОБА_8 , у відповідності до вимог ст.ст. 193, 194 КПК України дослідив та достатньою мірою взяв до уваги фактичні обставини, що підлягають врахуванню згідно ст. 178 КПК України. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що всі обставини, враховані судом, у сукупності дають достатні підстави для обрання підозрюваній запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з забороною залишити житло в період часу з 19:00 год. до 07:00 год. наступного дня.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, не вбачається, обраний судом запобіжний захід щодо підозрюваної ОСОБА_8 відповідає вимогам ст.ст. 177, 178, 183 КПК України, тому апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою і такою, що не підлягає скасуванню, а отже, в задоволенні вимог апеляційної скарги прокурора слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури- залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 01 лютого 2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно підозрюваної ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ _________________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4