Красноокнянський районний суд Одеської області
Справа № 506/164/21
Провадження № 1-н/506/1/21
У Х В А Л А
про застосування примусових заходів виховного характеру
01.06.2021смт. Окни

Красноокнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 21 грудня 2020 року за № 0000077, по розгляду клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру відносно неповнолітнього

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Ткаченка Красноокнянського району Одеської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, учня 7-Б класу КОЗО "Окнянська загальноосвітня школа І-ІІІ ст. Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області",

за скоєння суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України

за участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

особи, відносно якої вирішується питання щодо застосування

примусових заходів виховного характеру ОСОБА_3

законного представника особи, відносно

якої вирішується питання щодо

застосування примусових заходів виховного характеру ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

представника служби у справах дітей Подільської РДА ОСОБА_8

В С Т А Н О В И В :

21 грудня 2020 року близько 15.55 г ОСОБА_3 ,перебуваючи на території, прилеглої до промислового магазину «Оптовичок»,що належить ОСОБА_9 , та який розташований в АДРЕСА_3 ,помітив штучну ялинку висотою 1,3 м і у нього виник умисел на таємне викрадення вказаної ялинки.

Реалізуючи вказаний злочинний намір, ОСОБА_3 з метою скоєння суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки таємного викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, діючи з урахуванням сприятливої для нього обстановки, яка, на його переконання, виключала можливість втручання власника чи сторонніх осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій , передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою власного збагачення, умисно, таємно, з території, прилеглої до промислового магазину «Оптовичок», що належить ОСОБА_9 , та який розташований в АДРЕСА_3 , викрав штучну ялинку висотою 1,3 м ,вартістю 630 грн, завдавши шкоди потерпілій на вказану суму.

Викраденим ОСОБА_3 розпорядився на власний розсуд.

Неповнолітній ОСОБА_3 свою вину визнав повністю, щиросердно розкаявся та дав пояснення, які за своїм змістом відповідають вищевикладеним обставинам, доповнивши, що ялинку викрав на прохання свого знайомого ОСОБА_10 той же день ялинка була повернута потерпілій. Він шкодує про вчинене та запевняє суд, що більше не буде скоювати протиправних вчинків.

Потерпіла ОСОБА_11 повідомила суд, що вона є власницею магазину «Оптовичок» і на прилеглій території був розташований деякий товар, зокрема, штучні ялинки. Крім того, в магазині та на прилеглій території встановлені відеокамери і 21 грудня 2020 року в кінці робочого дня вони почали заносити в магазин товар, який був на прилеглій території і виявили відсутність однієї штучної ялинки. Перевіривши відеозаписи, вони з працівниками магазину побачили, як невідомий їм хлопчик з написами на одязі підбігає, хапає ялинку і втікає. Продовжуючи збирати товар на вулиці біля магазину ,вони побачили цього ж хлопчика ,яким виявився ОСОБА_12 після чого викликали поліцію, а потім приїхали і батьки хлопчика. В подальшому потерпіла в судове засідання не прибула , однак надала письмову заяву, у якій просила розглянути справу у її відсутність, повідомила, що не має будь-яких матеріальних та моральних претензій до неповнолітнього і просила обрати примусовий захід виховного характеру на розсуд суду.

Крім повного визнання, винуватість ОСОБА_13 у скоєнні суспільно-небезпечного діяння підтверджується перевіреними у судовому засіданні доказами.

Так ,свідок ОСОБА_14 дала пояснення ,аналогічні поясненням потерпілої ОСОБА_11 , доповнивши, що коли вже після виявлення крадіжки вони побачили ОСОБА_15 , то спочатку просто хотіли його насварити і не викликати поліцію, але той поводив себе нахабно та зверхньою і тому вони мусили повідомити поліцію та батьків.

Неповнолітній свідок ОСОБА_16 , допитаний у присутності законного представника, підтвердив обставини викрадення ОСОБА_17 ялинки з території, прилеглої до магазину «Оптовичок».

Судом були досліджені письмові докази:

- виписка із ЄРДР від 21 грудня 2020 року за №0000077, згідно з якою на підставі заяви ОСОБА_9 внесена інформація про виявлення факту крадіжки 21 грудня 2020 року з території, прилеглої до магазину «Оптовичок», штучної ялинки / а.п.44/;

- протокол прийняття заяви потерпілої ОСОБА_9 від 21.12.2020 року, в якій остання повідомляє про виявлення факту крадіжки 21 грудня 2020 року з території, прилеглої до магазину «Оптовичок» /а.с.46/;

- протокол огляду від 21 грудня 2020 року території біля магазину «Оптовичок» ,де було встановлено місце ,де до викрадення знаходилася штучна ялинка /а.с.49/;

- протокол огляду диску, на якому міститься відеозапис від 21 грудня 2020 року з моментом викрадення ялинки. Під час перегляду неповнолітній ОСОБА_18 підтвердив, що на відеозапису саме він. / а.п. 49-50/;

-протокол огляду від 21 грудня 2020 року штучної ялинки ,яка була передана на зберігання ОСОБА_9 / а.п.53-54,55/;

- накладна ФОП ОСОБА_9 щодо вартості штучної ялинки 630 грн /а.п.56/;

- протокол огляду від 24 грудня 2020 року одягу з написами ,що належить ОСОБА_19 , у якому останній викрадав ялинку / а.п.57-60/;

- протокол слідчого експерименту, де неповнолітній ОСОБА_3 показав та розказав, як скоїв суспільно-небезпечне діяння ,що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

Крім того, в порядку виконання вимог ст.487 КПК України, з метою з`ясування умов життя та виховання неповнолітнього ОСОБА_3 судом був заслуханий законний представник неповнолітнього його мати ОСОБА_6 , заслухана представник служби у справах дітей ОСОБА_8 , класний керівник ОСОБА_20 , яка повідомила, що неповнолітній схильний до брехні, підпадає під негативний вплив інших; також було досліджено акт обстеження умов проживання сім`ї та картка стану здоров`я та розвитку дитини.

Перевіривши докази, які судом визнані допустимими та належними, та інші обставини, які мають істотне значення для вирішення питання про застосування примусового заходу виховного характеру, суд прийшов до висновку, що неповнолітній ОСОБА_21 скоїв суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

Враховуючи, що на момент скоєння вказаного суспільно небезпечного діяння неповнолітній не досяг віку, з якого, відповідно до ст.22 КК України, настає кримінальна відповідальність, відносно нього слід застосувати примусові заходи виховного характеру.

Неповнолітній щиросердно розкаявся у скоєному, завдана матеріальна шкода відшкодована, за місцем навчання та проживання характеризується посередньо, умови проживання в сім`ї задовільні, на диспансерному обліку у психіатра та нарколога не перебуває, стан здоров`я задовільний.

Законний представник неповнолітнього вважала, що вона зможе здійснювати належний контроль за виправленням та перевихованням сина, зазначаючи, що син її слухається, допомагає по господарству, дуже шкодує про вчинене.

Враховуючи всі обставини справи, суд вважає ,що такий захід впливу як застереження , який запропонував прокурор, не є достатнім та ефективним для виправлення ОСОБА_13 , з огляду на характеристику неповнолітнього та думки як законного представника, так і потерпілої.

Тому суд вважає за необхідне, відповідно до п.3 ч.2 ст.105 КК України, застосувати до неповнолітнього ОСОБА_3 примусовий захід виховного характеру у виді передачі під нагляд матері неповнолітнього ОСОБА_3 ОСОБА_6 , яка, на думку суду, здатна забезпечити позитивний виховний вплив на нього та здійснювати постійний контроль за його поведінкою, зважаючи на те, що відповідно до ст. ст.150, 155 СК України саме батьки зобов`язані піклуватися про фізичний, духовний та моральний розвиток дитини і ухилення від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

При цьому суд враховує, що відповідно до ч.1 ст.40 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, яку ратифіковано постановою ВР №789-Х11 від 27.02.1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини, яка, як вважається, порушила кримінальне законодавство, звинувачується або визнається винною в його порушенні, на таке поводження, що сприяє розвиткові у дитини почуття гідності і значущості, зміцнює в ній повагу до прав людини й основних свобод інших та при якому враховуються вік дитини і бажаність сприяння її реінтеграції та виконання нею корисної ролі в суспільстві.

Керуючись ст.ст.97 ч.2, 105 ч.2 КК України, ст.ст.484, 498, 501 КПК України , суд

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Застосувати до неповнолітнього ОСОБА_3 , який скоїв суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки ч.1 ст.185 КК України, відповідно до п.3 ч.2 ст.105 КК України примусові заходи виховного характеру у виді передачі його під нагляд матері ОСОБА_6 строком на 1 рік.

На ухвалу у може бути подана апеляція до Одеського апеляційного суду через Красноокнянський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали оголошено 04 червня 2021 року о 15 г 45 х.

Суддя ОСОБА_1