Справа № 275/247/21
В И Р О К
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2021 року смт. Брусилів

Брусилівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

із секретарем судового засіданні ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні, за відсутності учасників судового провадження в залі суду в смт. Брусилів кримінальне провадження №0000003 від 03.02.2021 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Б-Голубієвичі Народицького району Житомирської області, громадянина України, працюючого різноробочим в ФОП « ОСОБА_4 », зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, на утриманні має двох малолітніх дітей, раніше судимого

-вироком Коростишівського районного суду Житомирської області від 26.11.2020 за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 100 годин громадських робіт,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В один із днів жовтня 2020 року в невстановлений час ОСОБА_3 проходячи повз поля поблизу с. Биків Брусилівською району Житомирської області, на трав`янистій ділянці помітив декілька ростучих кущів рослин, схожих до рослин коноплі. В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел направлений на незаконне придбання та зберігання наркотичною засобу для власних потреб без мети збуту.

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на незаконне придбання наркотичного засобу без мети збуту, ОСОБА_3 , в той же час, а саме: в один із днів жовтня 2020 року, точної дати та часу у ході досудового розслідування не встановлено, зірвав декілька рослин, схожих до рослин конопель, тим самим незаконно придбав без мети збуту наркотичний засіб канабіс.

У подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на незаконне зберігання наркотичних засобів без мети збуту, ОСОБА_3 придбані ним рослини коноплі переніс до свого місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де залишив зберігати, тим самим незаконно зберігав невстановлену досудовим розслідуванням кількість наркотичного засобу - канабісу.

Після цього, ОСОБА_3 у невстановлені під час досудового розслідування день та час, перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , обірвав із вирваних та висушених ним рослин коноплі листки та подрібнив їх руками, тим самим незаконно виготовив наркотичний засіб після чого неодноразово вживав невстановлену досудовим розслідування кількість наркотичного засобу - канабіс шляхом куріння, а решту незаконно придбаних наркотичних засобів продовжував незаконно зберігати за місцем свого проживання.

Таким чином, ОСОБА_3 у період з жовтня місяця 2020 року незаконно придбав, виготовив та зберігав за місцем свого проживания наркотичні засоби без мети збуту до 08 год. 00 хв. 11.02.2021 року, тобто до моменту їх вилучення під час обшуку працівниками поліції.

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/106-21/1781-НЗПРАП від 24.02.2021 вилучена у ОСОБА_3 речовина рослинного походження являється особливо-небезпечним наркотичним засобом, обіг якою заборонено - канабісом. Маса канабісу, в перерахунку на висушену речовину, становить 308, 873 г.

Вказані наркотичні засоби та психотропні речовини ОСОБА_3 незаконно без мети збуту, придбав та зберігав за своїм місцем проживання для власного вживання.

Прокурор звернувся з клопотанням про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акта додано письмову заяву ОСОБА_3 , складену в присутності захисника ОСОБА_5 , щодо беззастережного його визнання винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

За результатами спрощеного провадження встановлено, що обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, не оспорюються учасниками судового провадження, про що свідчать додані до обвинувального акту їх письмові заяви.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 у заяві про визнання винуватості, в присутності захисника ОСОБА_5 , беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального проступку при обставинах, викладених в обвинувальному акті, обвинуваченому роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також, те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок у апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, та останнім надано згоду на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні, суд розглядає обвинувальний акт, відповідно до вимог ч.2 ст.382 КПК України.

Згідно ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Встановлені органом досудового розслідування обставини не оспорюються учасниками судового провадження і суд не вбачає підстав ставити їх під сумнів та визнає їх доведеними, оскільки вони повністю узгоджуються з наданими суду матеріалами дізнання.

Вищенаведені фактичні обставини поза всяким розумним сумнівом доводять винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку в обсязі обвинувачення, яке було сформульоване прокурором, і суд кваліфікує умисні дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 309 КК України, як умисні дії, які виразились у незаконному придбанні, виготовленні та зберіганні наркотичних засобів та психотропних речовин без мети збуту.

Відповідно до положень ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_3 відноситься до проступків.

Судом враховуються вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

У відповідності до ст. 65 КК України - особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно з ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

При призначенні ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує межі, установлені у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення; положення Загальної частини КК України; ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до проступків; обставини вчинення кримінального правопорушення; дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, заяву обвинуваченого щодо застосування покарання у виді штрафу.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 одружений, працює різноробочим в ФОП « ОСОБА_4 », має на утриманні двох неповнолітніх дітей, 2013 р.н. та 2019 р.н., за місцем проживання характеризується посередньо, за місцем роботи характеризується позитивно, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, раніше судимий вироком Коростишівського районного суду Житомирської області від 26.11.2020 за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 100 годин громадських робіт.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи викладене, керуючись принципами гуманності, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого та запобігання новим кримінальним правопорушенням, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 необхідно призначити покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України, оскільки саме таке покарання є необхідне й достатнє для його виправлення, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Суд вважає, що призначене покарання обвинуваченому буде необхідним і достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів.

При цьому, судом встановлено, що ОСОБА_3 засуджений вироком Коростишівського районного суду Житомирської області від 26.11.2020 за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 100 годин громадських робіт, вирок суду набрав законної сили 07.01.2021 та покарання не відбуто (а.с.94,96).

У відповідності з вимогами частини 1 статті 71 КК, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує не відбуту частину покарання за попереднім вироком. Остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Згідно частини 3 статті 72 КК України основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю злочинів і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Отже, положення ч. 3 ст. 72 КК України не тільки не виключають можливості застосування положень статті 71 КК України щодо призначення покарання за сукупністю злочинів, але й прямо вказують на необхідність такого застосування. У той же час частина 3 статті 72 КК України передбачає не самостійне виконання вироків, якщо одним чи кількома з них призначено покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, а лише неможливість складення цих покарань з іншими видами покарань при призначенні їх за сукупністю злочинів або за сукупністю вироків і необхідність самостійного (окремого) виконання цих покарань (вказаний висновок відповідає правовій позиції Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, зазначеній у Постанові від 29.01.2020 у справі № 751/3625/18).

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», коли за злочини, що утворюють сукупність, призначено основні покарання різних видів, які не підлягають заміні (штраф, позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю), суд може застосувати принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим або призначити кожне з них до самостійного виконання.

Вказаний злочин ОСОБА_3 вчинив після постановлення вироку Коростишівського районного суду Житомирської області від 26.11.2020 за ч. 1 ст. 185 КК України, яким його засуджено до покарання у виді 100 годин громадських робіт, у зв`язку із чим покарання йому слід призначити на підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків за даним вироком та за вироком Коростишівського районного суду Житомирської області від 26.11.2020 шляхом повного приєднання не відбутого покарання у виді громадських робіт.

У відповідності до ч. 3 ст. 72 КК України, покарання у виді штрафу, призначене вироком суду, має виконуватися самостійно.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 у кримінальному провадженні не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Питання про скасування арешту вирішити відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України.

На підставі ст. 124 КПК України, з ОСОБА_3 необхідно стягнути в дохід держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи матеріалів, речовини та виробів, висновок від 24.02.2021 № СЕ-19/106-21/17-НЗПРАП в сумі 980,70 грн.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 70, 72, 369, 370, 373-374, 381, 382,395 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання повністю приєднати не відбуте покарання за вироком Коростишівського районного суду Житомирської області від 26.11.2020 у виді 100 (ста) годин громадських робіт і остаточно ОСОБА_3 за сукупністю вироків призначити покарання у виді громадських робіт на строк 100 (ста) годин та штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.
Покарання у виді штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень виконувати самостійно на підставі ч. 3 ст. 72 КК України.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення судових експертиз матеріалів, речовин та виробів, висновок від 24.02.2021 № СЕ-19/106-21/1781-НЗПРАП, у розмірі 980, 70 гривень.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Коростишівського районного суду Житомирської області від 17.02.2021 на рослини зеленого кольору та два металевих предмета з накладенням темного кольору (пристрій для куріння наркотичних речовин), які вилучені під час проведення обшуку 13.02.2021 за місцем проживання ОСОБА_3 .

Речові докази: рослини зеленого кольору - канабіс, масою в перерахунку на висушену речовину 308, 873 г. зберігається в кімнаті зберігання речових доказів ГУНП в Житомирській області - знищити.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його отримання, в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду через Брусилівський районний суд Житомирської області, з урахуванням вимог, передбачених статтею 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1