Справа №522/7844/20
Провадження №1-кп/522/1847/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 червня 2021 року Приморський районний суд м. Одеси:

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000175 від 16.03.2020 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Ізмаїл Одеської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , обвинувальний акт відносно якого за ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 129, ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296 КК України перебуває на розгляді у Приморському районному суді м.Одеси, не маючий судимостей в силу ст. 89 КК України,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 у невстановлений час незаконно придбав у невстановленої слідством особи полімерні пакети із речовиною рослинного походження та усвідомлюючи, що в них знаходиться наркотичний засіб канабіс, залишив їх зберігати при собі.

Після чого, ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, переніс зазначені пакети із наркотичним засобом до кв. АДРЕСА_3 , тобто по місцю свого проживання, де продовжив незаконно зберігати наркотичний засіб канабіс, з метою подальшого особистого вживання, тобто без мети збуту.

Далі, ОСОБА_3 , перебуваючи в кв. АДРЕСА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, шляхом екстракції (куріння) раніше придбаного ним канабісу за допомогою саморобного спеціального пристрою, незаконно виготовив наркотичний засіб, обіг якого заборонено екстракт канабісу та наркотичний засіб, обіг якого заборонено смолу канабісу, які став незаконно зберігати за місцем свого проживання, без мети збуту.

Під час проведення 24.01.2020, в період часу з 15.50 год. по 17.07 год., санкціонованого обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_3 , тобто в кв. АДРЕСА_3 , в останнього виявлено та вилучено 9 полімерних пакетів «zip-lock» з речовиною рослинного походження зеленого кольору, фрагмент пластикової пляшки з нашаруваннями речовини (саморобний пристрій для куріння марихуани), електронні ваги «NPOL», прозорий полімерний пакет із речовиною, ззовні схожою на гриби, металевий предмет із нашаруваннями речовини, 2 паперових згортки із залишками речовини рослинного походження, пристрій для подрібнення марихуани, металеву коробку із трубкою для куріння марихуани та речовиною рослинного походження, електронні ваги «Digital Scale», полімерний пакет «zip-lock» з пресованою речовиною рослинного походження.

Виявлена та вилучена у ОСОБА_3 речовина рослинного походження сіро-зеленого кольору масами 9,73 г, 9,69 г, 9,63 г, 9,81 г, 9,82 г, 9,83 г, 9,78 г, 9,83 г, 4, 92 г, яка знаходилась в дев`яти полімерних пакетиках, речовина рослинного походження масою 0,12 г, яка знаходилась в паперовому згортку, речовина рослинного походження масою 0,03 г, яка містилась в гріндері, речовина рослинного походження масою 0,005 г, яка містилась на електронних вагах із маркуванням «Digital Scalе 200 g x 0.01 g» є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом. Маса канабісу у висушеному стані становить 8,79 г, 8,68 г, 8,64 г, 8,81 г, 8,98 г, 8,87 г, 8,91г, 8,03 г, 4,47 г, 0,11 г, 0,02 г, 0,004 г. Загальна маса канабісу, виявленого та вилученого у ОСОБА_3 становить 74,314 г.

Виявлена та вилучена у ОСОБА_3 речовина масами 7,20 г та 0,13 г є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено смолою канабісу. Загальна маса смоли канабісу складає 7,33 г.

В нашаруванні речовини на трубці для паління, двох металевих предметах, частині полімерної пляшки без дна, виявлених та вилучених у ОСОБА_3 , міститься особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено екстракт канабісу. Маса екстракта канабісу в перерахунку на суху речовину становить 0,009 г, 0,048 г, 0,073 г, 0,998 г. Загальна маса екстракта канабісу складає 1,128 г.

Таким чином, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України за ознаками: незаконне виготовлення, придбання та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у вчиненні вищевказаного кримінального проступку визнав та підтвердив, що дійсно вчинив дане кримінальне правопорушення за вказаних в обвинувальному акті обставин. Пояснив, що дійсно придбав та зберігав у себе пакети із речовиною рослинного походження, з якої за допомогою саморобного спеціального пристрою виготовив для власного вживання наркотичний засіб, обіг якого заборонено екстракт канабісу, у вчиненому щиро кається, зробив відповідні висновки та завірив суд, що подібне більше не повториться, просив його суворо не карати та призначити найбільш м`яке покарання.

Суд з`ясував, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи, та упевнився у добровільності їх позиції. Їм було розяснено про те, що якщо докази не будуть досліджені, у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин, за згодою учасників кримінального провадження, які визнали недоцільним дослідження доказів по справі, докази у судовому засіданні не досліджувались, згідно з вимогами ч. 3 ст. 349 КПК України.

Приймаючи до уваги вищевказане, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, повністю доведена.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 309 КК України, а саме: незаконне виготовлення, придбання та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту.

Статтею 65 КК України передбачено, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне та достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до абз. 3 п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року, досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує його особу, який є громадянином України, має постійне місце реєстрації та проживання, у лікаря на наркологічному обліку не значиться, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий.

Як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд враховує те, що він щиро розкаявся у вчиненні кримінального проступку.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відсутні.

При визначенні частини статті Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений ОСОБА_3 , суд враховує те, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII (далі Закон № 2617-VIII), що набрав чинності з 01.07.2020 року, до абз. 2 ч. 1 ст. 309 КК були внесені зміни, та кримінальна відповідальність за цією нормою частково пом`якшена, а частково посилена, оскільки вилучене покарання у виді позбавлення волі, але разом з цим розмір штрафу підвищений та збільшена верхня межа покарання у виді обмеження волі.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Згідно з ч. 3 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Отже, з урахуванням того, що Закон №2617-VIII частково пом`якшує, а частково посилює кримінальну відповідальність за ч. 1 ст. 309 КК України, а також того, що кримінальне правопорушення було вчинене ОСОБА_3 24.01.2020 року, тобто до набрання вказаним законом чинності, виходячи зі змісту ч. 2 ст. 4, ч. 3 ст. 5 КК України, суд вважає за необхідне при ухваленні вироку відносно ОСОБА_3 керуватися положеннями ч. 1 ст. 309 КК України в редакції Закону №270-VI, чинної на час вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, з урахуванням змін, внесених Законом №2617-VIII, тільки в частині пом`якшення кримінальної відповідальності.

З урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_3 , який є громадянином України, має постійне місце проживання та реєстрації, офіційно працевлаштований, у лікаря на наркологічному обліку не значиться, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий; наявності пом`якшуючих покарання обставин, а саме визнання вини та щире каяття та відсутності обставин, що обтяжують покарання, суд приходить до висновку про те, що йому необхідно призначити покарання у вигляді штрафу, який визначено ч. 1 ст. 309 КК України (в редакції Закону №270-VI, чинної на час вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення), а саме у розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

На підставі вище зазначеного, суд вважає, що таке покарання буде законним, достатнім і справедливим для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та відповідатиме меті призначення покарання.

Особи потерпілими не визнавалися, цивільний позов не заявлявся, матеріальні збитки не спричинено.

Питання щодо процесуальних витрат суд вирішує відповідно до вимог глави 8 Розділу І КПК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

В обвинувальному акті зазначено, що під час досудового розслідування витрати на залучення експертів склали 2512,16 грн., на підтвердження чого стороною обвинувачення було надано суду відповідні докази.

Питання щодо речових доказів судом вирішується в порядку вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 349, 366-371, 373, 374, 375, 376, 395, 532 КПК України,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,визнати виннним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме у розмірі 1700,00 гривень (одна тисяча сімсот гривень 00 коп.).

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати на залучення експертів у зв`язку з проведенням судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів у сумі 2512,16 грн. (дві тисячі п`ятсот дванадцять гривень 16 коп.).

Роз`яснити засудженому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що згідно п.п. 7, 9 Порядку виконання уповноваженими органами з питань пробації судових рішень про призначення покарання у виді штрафу, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 1301/5 від 27 квітня 2018 року, засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання судовим рішенням законної сили і повідомити про це орган пробації шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу. Якщо засуджений не з`явився до органу пробації та не підтвердив сплату штрафу шляхом пред`явлення документа після закінчення місячного строку від набрання судовим рішенням законної сили, орган пробації надсилає подання до суду, який виніс судове рішення, для вирішення питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 28.01.2020 року (справа №947/529/20, провадження №1-кс/947/807/20), а саме на: 9 полімерних пакети «zip-lock» з речовиною рослинного походження зеленого кольору; фрагмент пластикової пляшки з нашаруваннями речовини; електронні ваги «NPOL»; прозорий полімерний пакет із речовиною, ззовні схожою на гриби; металевий предмет із нашаруваннями речовини; 2 паперових згортки із залишками речовини рослинного походження; пристрій для подрібнення марихуани; металеву коробку із трубкою для куріння марихуани та речовиною рослинного походження; електронні ваги «Digital Scale»; полімерний пакет «zip-lock» з пресованою речовиною рослинного походження; 11 патронів 9 мм.

Речові докази по даному кримінальному провадженню: 9 полімерних пакети «zip-lock» з речовиною рослинного походження зеленого кольору; фрагмент пластикової пляшки з нашаруваннями речовини; електронні ваги «NPOL»; прозорий полімерний пакет із речовиною, ззовні схожою на гриби; металевий предмет із нашаруваннями речовини; 2 паперових згортки із залишками речовини рослинного походження; пристрій для подрібнення марихуани; металеву коробку із трубкою для куріння марихуани та речовиною рослинного походження; електронні ваги «Digital Scale»; полімерний пакет «zip-lock» з пресованою речовиною рослинного походження; 11 патронів 9 мм, - знищити.

Апеляційна скарга може бути подана до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку суду після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1