Справа № 536/1/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2021 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі: головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в залі судових засідань в місті Кременчуці кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000766 від 16.12.2020 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Бурімка Семенівуського району Полтавської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресом: АДРЕСА_1 , проживає в АДРЕСА_2 , раніше не судимого

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України

ВСТАНОВИВ:

05.12.2020 біля 12 год. ОСОБА_4 з метою крадіжки чужого майна прийшов до домоволодіння розташованого в АДРЕСА_3 належного ОСОБА_6 , де, реалізуючи свій злочинний намір направлений на заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів та мети, скориставшись відсутністю господаря та інших сторонніх осіб, таємно, шляхом відчинення дверей проник до приміщення господарчої споруди і викрав дрова твердих сортів дерева в кількості 0,5 куб.м належні останній вартістю згідно висновку судової товарознавчої експертизи №4188 від 18 грудня 2020 року 350 грн., які склав до 15 мішків, які в період часу з 05.12.2020 до 16.02.2020, точніше часу встановити не надалось можливим, переніс до місця свого проживання в АДРЕСА_2 та розпорядився викраденим на власний розсуд спричинивши матеріальну шкоду потерпілій на вказану суму.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину за наведених вище обставин визнав в повному обсязі, не оспорював факти викладені в обвинувальному акті та пояснив про обставини вчиненого так, як це викладено в мотивувальній частині вироку.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники судового провадження не оспорюють всі фактичні обставини справи, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам судового провадження положення ч.3 ст.349 КПК України, провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі, які ніким не оспорюються.

Виходячи із наданих матеріалів і пояснень обвинуваченого ОСОБА_4 в судовому засіданні суд кваліфікує його дії за ч.3 ст.185 КК України, оскільки він вчинив крадіжку, поєднану з проникненням в інше приміщення.

При призначенні покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який характеризується позитивно, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Так, ОСОБА_4 розкаявся у вчиненому, раніше не судимий, і суд визнає ці обставини пом`якшуючими його покарання.

Обставин, що обтяжують його покарання не встановлено.

З урахуванням усіх обставин у справі, характеризуючих даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який вину визнав повністю, вчинив тяжкий злочин з пом`якшуючими та без обтяжуючих покарання обставин, не перебуває на обліку у лікарів психіатра та нарколога, працездатний, невелику вартість викраденого, частину якого повернуто, що суттєво знижує суспільну небезпечність вчиненого, а також загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути відповідним скоєному, тобто необхідним і достатнім для виправлення особи, суд призначає йому покарання в межах санкції статті у виді позбавлення волі та на підставі ст.75, 76 КК України звільняє від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком.

Призначення такого покарання відповідає принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до положень ст.100 КПК України.

Керуючись статтями 374,375 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки,

Відповідно до ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням та іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, куди періодично з`являтися для реєстрації та повідомляти ці органи про зміну місця проживання та роботи.

Речові докази: відрізки дров в кількості 14 штук твердих порід дерева передані на зберігання потерпілій ОСОБА_6 залишити у її володінні і користуванні.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду протягом 30 діб через Кременчуцький районний суд Полтавської області або безпосередньо до суду апеляційної інстанції з моменту проголошення всіма учасниками судового провадження.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1