Номер провадження: 11-сс/813/1178/21
Номер справи місцевого суду: 496/3114/21 1-кс/496/1122/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.07.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 13.07.2021 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000533 від 01.07.2021 року, щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Ючин Гощанського району Рівненської області, громадянки України, маючої вищу освіту, офіційно не працевлаштованої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,-

встановив:

оскарженою ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого СВ Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , погодженого прокурором Чорноморської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_10 про застосування, до ОСОБА_8 , підозрюваної у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України у кримінальному провадженні №0000533 від 01.07.2021 року, запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави у сумі 190320 грн., строком до 09.09.2021 року.

Як вбачається з наданих апеляційному суду матеріалів, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, за наступних обставин.

29.06.2021 року, приблизно с 07 год. 00 хв., більш точного часу органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_8 , перебуваючи на випробувальному терміні адміністратора закладу «Пафос», знаходячись в приміщенні закладу, по вул. Приморська, с. Грибівка Одеського району Одеської області, діючи умисно, маючи умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, переконавшись в тому, що її дії залишаються непоміченими для оточуючих, з корисливих мотивів, обрала об`єктом вчинення кримінального правопорушення грошові кошти у сумі 320000 гривень. З метою особистого збагачення, приступивши до реалізації свого злочинного умислу, проникла до сейфу вищевказаного закладу, де таємно заволоділа грошовими коштами в сумі 320000 (триста двадцять тисяч) гривень та іншим майном, яке не представляє матеріальної цінності. Після чого ОСОБА_8 з місця скоєння кримінального правопорушення зникла розпорядившись викраденими грошовими коштами та іншим майном, яке не представляє матеріальної цінності на власний розсуд. .
За даним фактом 01.07.2021 року до ЄРДР внесені відомості про вчинене кримінального правопорушення за №0000533.
10.07.2021 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у скоєнні злочину, передбаченому ч.3 ст. 185 КК України.

12.07.2021 року ОСОБА_8 було затримано на підставі рішення слідчого судді, щодо надання дозволу на затримання.

Ухвалою слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 13.07.2021 року до підозрюваної ОСОБА_8 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком до 09.09.2021 року.
Мотивуючи прийняте рішення, щодо обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя прийняв до уваги те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у скоєнні інкримінованого їй правопорушення, послався на існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме: те, що остання, перебуваючи на свободі, може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, може впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, фактично переховувалась від органів досудового розслідування, шляхом виїзду за межі м. Одеси, що вказує на неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисник ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу, посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, та постановити нову, якою застосувати до підозрюваної запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою. Захисник стверджує, що слідчим суддею не викладено обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, та не мотивовано неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою. Крім того, захисник зазначає, що ОСОБА_8 , до кримінальної відповідальності раніше не притягувалась, не має наміру впливу на потерпілого та свідків, а також намірів переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Захисник вважає, що слідчим суддею при постановленні оскаржуваної ухвали не було розглянуто можливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою.

Приймаючи до уваги, що злочин у якому підозрюється ОСОБА_8 , не є особливо тяжким, випадків, передбачених ст.52 КПК України, за яких участь захисника є обов`язковою, судом не встановлено, враховуючи подане захисником клопотання про розгляд апеляційної скарги за її відсутності, апеляційний розгляд проведено без участі захисника. Підозрювана ОСОБА_8 також не заявляла клопотання про розгляд апеляційної скарги за її участі.

Заслухавши суддю-доповідача; думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги; провівши судові дебати; апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.

Частина перша ст. 404 КПК України (далі КПК) передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 370 КПК передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Питання, які слідчий суддя повинен вирішити при застосуванні відносно особи запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, визначені змістом ст.ст. 177, 178, 183 КПК.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення суд, відповідно до вимог ст.178 КПК, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно підозрюваного, чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і апеляційним судом.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали встановлено, що вирішуючи питання щодо обрання відносно ОСОБА_8 найбільш суворого запобіжного заходу тримання під вартою, слідчий суддя в цілому дотримався вимог закону, які регламентують застосування запобіжного заходу.

Як убачається з наданих апеляційному суду матеріалів, ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, що підтверджується доказами, які існують на даній стадії досудового розслідування та перелічені у клопотанні слідчого та наявні матеріалах провадження.
Апеляційний суд вважає, що надані слідчим та прокурором докази, які містяться в матеріалах провадження, на даній стадії досудового розслідування, доводять обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих їй кримінального правопорушення, та слідчим та прокурором надано відповідні докази на підтвердження існування ризиків, які знайшли своє відображення в оскаржуваній ухвалі слідчого судді.

Що стосується доводів сторони захисту про відсутність заявлених ризиків, апеляційний суд зазначає таке.

На існування зазначених в клопотанні ризиків вказують наявні у матеріалах справи та встановлені під час апеляційного розгляду дані, які дають підстави вважати, що на даній стадії досудового розслідування існує обґрунтована підозра у вчинені підозрюваною протиправних дій, які відносяться до категорії тяжкого злочину, що свідчить про те, що у разі перебування на свободі, з метою уникнення кримінальної відповідальності, підозрювана може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Крім того, апеляційний суд приходить до висновку, що перебуваючи на волі ОСОБА_8 може вживати дії, направлені незаконний вплив на свідків та потерпілих у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню шляхом знищення речей і документів, які мають доказове значення по справі, про що вірно зазначено в оскаржуваній ухвалі.

Апеляційний суд вважає що прокурором надано достатні докази, які вказують на те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам та підтвердження відсутності обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК, які не є перешкодою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а стороною захисту не надано жодного доказу, які свідчать про протилежне та спростовують ці твердження прокурора.

З урахуванням наведеного, доводи сторони захисту про відсутність доказів щодо існування зазначених у клопотанні слідчого та в ухвалі слідчого судді ризиків, апеляційний суд вважає безпідставними та вважає обґрунтованим рішення слідчого судді про необхідність обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Разом з цим, апеляційний суд вважає, що при визначені розміру застави слідчий суддя не в повній мірі дотримався вимог ч.5 ст. 182 КПК.

Так, у відповідності до зазначеної норми процесуального закону, розмір застави визначається у таких межах:

1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Тобто, законом передбачено визначення розміру застави саме в розмірах прожиткового мінімуму для працездатних осіб, без застосування десятих, або сотих частин такого розміру.

В той же час, слідчий суддя районного суду, не звернув увагу на невідповідність клопотання слідчого в частині не визначення розміру застави та задовольнив клопотання, застосувавши заставу у розмірі 86,94 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

За таких підстав, апеляційний суд не може погодитися з визначеним слідчим суддею розміром застави, а тому ухвала слідчого судді в цій частині не відповідає вимогам закону та підлягає скасуванню, з ухваленням апеляційним судом нової ухвали.

Скасовуючи ухвалу слідчого судді та ухвалюючи нове рішення за результатами розгляду клопотання слідчого, при визначенні розміру застави, апеляційний суд керується вимогами ч.4, п.2 ч.5 ст.182 КПК.

Апеляційний суд вважає, що розмір застави повинен відповідати тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого на даному етапі досудового розслідування ОСОБА_8 , та тим ступенем довіри щодо належної процесуальної поведінки підозрюваної, яка за версією органу досудового розслідування вчинила тяжкий злочин проти власності.
З урахуванням наведеного, враховуючи вимоги клопотання слідчого щодо не визначення розміру застави, апеляційний суд вважає за необхідне визначити розмір застави, який буде відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, а також є достатнім і прийнятним з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу захисника задовольнити частково, скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову ухвалу, якою частково задовольнити клопотання слідчого та застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави, з покладенням на підозрювану обов`язків, визначених ч.5 ст.194 КПК.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 13.07.2021 року, якою ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, у кримінальному провадженні №0000533 від 01.07.2021 року, з визначенням розміру застави скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити частково, щодо обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_8 в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», у кримінальному провадженні №0000533 від 01.07.2021 року.

Визначити підозрюваній ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , розмір застави, як запобіжного заходу достатнього для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, передбачених ст.194 КПК, у розмірі 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, у сумі 181600 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот) гривень.

Підозрювана ОСОБА_8 , звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави зобов`язати підозрювану ОСОБА_8 після звільнення з-під варти прибувати за кожною вимогою до слідчого судді, суду протягом дії запобіжного заходу у виді застави.

Покласти на підозрювану ОСОБА_8 обов`язки, передбачені п.п. 1, 2, 3, 8 ч. 5 ст. 194 КПК, а саме: 1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та/або проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи, контактних номерів мобільного телефону; 4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_8 наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться до слідчого, суду, без поважних причин та не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави, суд вирішує питання про застосування до підозрюваної запобіжного заходу у виді застави у більшому розмірі або іншого більш суворого запобіжного заходу.

Підозрювана або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу на депозитний рахунок для зарахування заставних сум (отримувач: Одеський апеляційний суд; Код ЄДРПОУ отримувача 42268321; Код банку отримувача (МФО) 820172; розрахунковий рахунок UA1086720; Банк отримувача: ДКСУ м. Київ; Призначення платежу: Згідно ухвали Одеського апеляційного суду від 29.07.2021 року; Заставна сума за підозрювану ОСОБА_8 (номер провадження суду апеляційної інстанції №11-сс/813/1178/21, судді: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ).

Строк дії ухвали Одеського апеляційного суду обчислюється з моменту оголошення, а саме з 29.07.2021 року та закінчується 26.09.2021 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4