В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2021 року

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі колегії суддів під головуванням судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівному кримінальне провадження № 0000005 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне, громадянина України, українця, з вищою освітою, розлученого, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні злочинів передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України, -

з участю учасників судового провадження

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_15 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 на початку 2006 року, точного часу судовим слідством не встановлено, розробив план дій, відповідно до якого з метою заволодіння грошовими коштами осіб, що мали намір купити автомобілі з-за кордону, а також продати свої автомобілі на вторинному ринку, він, попередньо переконавшись у наявності наміру щодо купівлі чи продажу автомобілів, увійшовши у довіру до таких осіб, запропонував виступити в якості посередника для купівлі чи продажу автомобілів. Не маючи наміру виконувати взяті на себе зобов`язання, ОСОБА_5 заволодівав коштами, отриманими для придбання автомобілів та внаслідок реалізації автомобілів. Водночас такі дії, об`єднані умислом, спрямованим на заволодіння грошовими коштами, ОСОБА_5 планував здійснювати неодноразово, щодо осіб, у яких викликав довіру.

Діючи з єдиним умислом, згідно заздалегідь розробленого плану злочинних дій, спрямованого на заволодіння грошовими коштами громадян, на початку червня 2006 року, точного часу судовим слідством не встановлено, ОСОБА_5 , перебуваючи неподалік будинку АДРЕСА_2 , зловживаючи довірою ОСОБА_10 , під приводом доставки з-за кордону замовлених автомобілів марки «Меrcedes-Веnz W140» та «Меrcedes-Веnz W210», отримав від останнього грошові кошти у сумі 40000 доларів США, що на момент вчинення злочину по курсу Національного банку України становило 202000 грн. Не маючи наміру виконувати взяті на себе зобов`язання, ОСОБА_5 заволодів вказаними коштами, чим завдав ОСОБА_10 майнової шкоди на суму 202000 грн., що є особливо великим розміром.

Продовжуючи свої злочинні дії, діючи умисно, повторно, реалізовуючи заздалегідь розроблений план злочинних дій, спрямований на заволодіння грошовими коштами громадян, в серпні 2006 року, точного часу судовим слідством не встановлено, ОСОБА_5 , перебуваючи по АДРЕСА_3 , зловживаючи довірою ОСОБА_13 , під приводом доставки з-за кордону замовлених двох автомобілів типу «грузовий фургон», отримав від останньої грошові кошти у сумі 21000 доларів США, що на момент вчинення злочину по курсу Національного банку України становило 106050 грн. Не маючи наміру виконувати взяті на себе зобов`язання, ОСОБА_5 заволодів вказаними коштами, чим завдав ОСОБА_13 майнової шкоди на суму 106050 грн., що є особливо великим розміром.

Продовжуючи свої злочинні дії, діючи умисно, повторно, реалізовуючи заздалегідь розроблений план злочинних дій, спрямований на заволодіння грошовими коштами громадян, на початку листопада 2006 року, точного часу судовим слідством не встановлено, ОСОБА_5 , перебуваючи на території м. Рівне, точного місця судовим слідством не встановлено, звернувся до ОСОБА_9 з пропозицією, аби той передав йому для подальшої реалізації автомобілі «Volkswagen caddy», вартістю 120000 грн., «Меrcedes Vito», вартістю 90000 грн., «Citroen Berlingo», вартістю 65000 грн., запевнивши при цьому, що після продажу автомобілів, поверне виручені гроші в повному обсязі. Зловживаючи довірою ОСОБА_9 , ОСОБА_5 на початку листопада 2006 року, точного часу судовим слідством не встановлено, перебуваючи на території м. Рівне, точного місця судовим слідством не встановлено, отримав від нього вищевказані автомобілі, та не маючи наміру повертати йому гроші, продав вказані автомобілі невстановленим судовим слідством особам, а коштами, отриманими від реалізації автомобілів, незаконно заволодів, чим завдав потерпілому майнової шкоди на суму 275000 гривень, що є особливо великим розміром.

Продовжуючи свої злочинні дії, діючи умисно, повторно, реалізовуючи заздалегідь розроблений план злочинних дій, спрямований на заволодіння грошовими коштами громадян, в грудні 2006 року, точного часу судовим слідством не встановлено, ОСОБА_5 , перебуваючи в м. Рівне, точного місця судовим слідством не встановлено, звернувся до ОСОБА_11 з пропозицією, аби той передав йому для подальшої реалізації вантажний малотонажний фургон «Volkswagen 70Х02А», вартістю 69524,32 грн. та вантажний фургон марки «Volkswagen Т4», вартістю 84224,27 грн., запевнивши при цьому, що після продажу автомобілів, поверне виручені гроші в повному обсязі. Зловживаючи довірою ОСОБА_11 , ОСОБА_5 , 27 грудня 2006 року, точного часу судовим слідством не встановлено, перебуваючи по вул. Млинівська в м. Рівне, отримав від нього вищевказані автомобілі, та не маючи наміру повертати йому гроші, продав вказані автомобілі ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , а коштами, отриманими від реалізації автомобілів, незаконно заволодів, чим завдав потерпілому майнової шкоди на загальну суму 153748 гривень 59 копійок, що є особливо великим розміром.

Продовжуючи свої злочинні дії, діючи умисно, повторно, реалізовуючи заздалегідь розроблений план злочинних дій, спрямований на заволодіння грошовими коштами громадян, в 2006 році, точного часу судовим слідством не встановлено, ОСОБА_5 , перебуваючи в м. Рівне, точного місця судовим слідством не встановлено, звернувся до ОСОБА_14 з пропозицією, аби той передав йому для подальшої реалізації транспортні засоби, а саме автомобілі марки «Volkswagen Т4», 1998 року випуску, білого кольору, 2,5 ТDІ, вартістю 8600 доларів США, «Peugeot ехреrt», 1999 року випуску, вартістю 1800 доларів США, «Меrсеdes-Веnz Sрrinter 312», 2000 року випуску, вартістю 10700 доларів США, «Volkswagen Т4», 1998 року випуску, жовтого кольору, 1,9 ТDI, вартістю 5200 доларів США, «Volkswagen Т4», 1999 року випуску, білого кольору, 1,9 ТDІ, вартістю 5400 доларів США, «Volkswagen Т5», 2004 року випуску, синього кольору, вартістю 22000 Євро, «Меrсеdes-Веnz Vіtо», 2000 року випуску, сріблястого кольору, вартістю 4000 доларів США, «Renault Kengoo», 1998 року випуску, жовтого кольору, вартістю 5200 доларів США, «Меrсеdes-Веnz Vіtо», 1999 року випуску, кольору сірий металік, вартістю 9200 Євро, «Меrсеdes-Веnz Vіtо», 1999 року випуску, білого кольору, пасажир, вартістю 7000 доларів США, на загальну суму 47900 доларів США, що на момент вчинення злочину по курсу Національного банку України становило 241895 грн. та 31200 Євро, що на момент вчинення злочину по курсу Національного банку України становило 199992 грн., а всього на суму 441887 грн., запевнивши при цьому, що після продажу автомобілів, поверне виручені гроші в повному обсязі. Зловживаючи довірою ОСОБА_14 , ОСОБА_5 , на протязі 2006 року, точного часу судовим слідством не встановлено, перебуваючи в м. Рівне, точного місця судовим слідством не встановлено, отримав від нього вищевказані автомобілі, та не маючи наміру повертати йому гроші, продав вказані автомобілі невстановленим судовим слідством особам, а коштами, отриманими від реалізації автомобілів, незаконно заволодів, чим завдав потерпілому майнову шкоду на загальну суму 441887 грн., що є особливо великим розміром.

Крім того, ОСОБА_5 , продовжуючи свої злочинні дії, діючи умисно, повторно, реалізовуючи заздалегідь розроблений план злочинних дій, спрямований на заволодіння грошовими коштами громадян, в серпні 2006 року, точного часу судовим слідством не встановлено, перебуваючи по вул. Вербовій в м. Рівне, зловживаючи довірою ОСОБА_12 , під приводом доставки із-за кордону замовленого автомобіля марки «Dodge Ram Van», отримав від останнього грошові кошти у сумі 9800 доларів США, що на момент вчинення злочину по курсу Національного банку України становило 49490 грн. Не маючи наміру виконувати взяті на себе зобов`язання, ОСОБА_5 заволодів вказаними коштами, чим завдав ОСОБА_12 майнової шкоди на суму 49490 грн., що є великим розміром.

Тобто, ОСОБА_5 , визнається винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненими повторно, у великих розмірах, та ч. 4 ст. 190 КК України, у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненими повторно, в особливо великих розмірах.

На підтвердження встановлених судом обставин свідчать наступні докази, які суд враховує та бере до уваги.

Так, обвинувачений ОСОБА_5 , після роз`яснення суті обвинувачення, визнавши себе винуватим у вчиненні злочинів, підтвердив вищезазначені обставини. Пояснив, що отримував грошові кошти та автомобілі, не маючи реальної можливості їх повернути чи виконати домовленість з потерпілими.

З ОСОБА_13 познайомився під час продажу автомобілів, він їй приганяв автомобілі із-за кордону. Вона йому вірила і тому дала знову гроші в сумі 21000 доларів США на автомобіль, але автомобіль він не пригнав, а гроші не повернув. Кошти, які йому дала ОСОБА_13 він заплатив іншій людині, яка теж вимагала повернення коштів, або автомобіль. В даний час частково борг повертає для потерпілої.

З ОСОБА_11 був раніше знайомий. ОСОБА_11 попросив його продати власні автомобілі, він погодився. При зустрічі оглянув автомобілі, отримав ключі без документів. Потім дані автомобілі продав невідомим особам. Скільки коштів йому дали за автомобілі не пам`ятає. Кошти ОСОБА_11 не повернув вчасно, той попросив написати розписку. В даний час частково кошти повертає потерпілому.

З ОСОБА_18 разом вчилися, знає його давно. При зустрічі домовились співпрацювати. ОСОБА_18 приганяв автомобілі із-за кордону, а він продавав їх в Україні. Кошти від продажу автомобілів повертав ОСОБА_18 частково. В даний час по можливості повертає кошти потерпілому.

З ОСОБА_12 його познайомила ОСОБА_13 , він пообіцяв йому признати автомобіль, кошти для покупки автомобіля отримав, а автомобіль не привіз. Отримані кошти віддав іншій особі, яка вимагала повернення коштів, або автомобіль. Пізніше написав розписку про отримання коштів.

З ОСОБА_9 був знайомий, оскільки разом займалися пригоном автомобілів із-за кордону, ОСОБА_9 приганяв автомобілі, а він продавав їх в Україні. Ціну на автомобіль обумовлювали разом. Кошти за продані автомобілі повністю не повернув. Розписок для ОСОБА_9 не писав. В даний час старається по можливості повернути борг.

З ОСОБА_10 його познайомив ОСОБА_9 . ОСОБА_10 надав свої кошти в сумі 40000 доларів США, для покупки автомобілів за кордоном. Автомобілі він не пригнав, кошти не повернув. В даний час частково розраховується з потерпілим.

Вказав, що шахрайство здійснив через відсутність грошей, оскільки попав в тяжкі життєві обставини, був винен багатьом людям кошти, які вимагали повернення боргу. У вчиненому щиро розкаюється. Збитки потерпілим відшкодував частково.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_10 , дав показання, що в червні 2006 року в м. Рівне дав ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 40000 доларів США, щоб він пригнав з-за кордону автомобілі. ОСОБА_5 мав пригнати 2 легкові Мерседеси. Гроші давав в присутності брата ОСОБА_19 , розписок не писав. Після цього ОСОБА_5 перестав виходити на зв`язок, автомобілі не привіз, грошові кошти не повернув, шкода відшкодована частково. Не заперечував проти не дослідження тих обставин, які ніким не оспорюються. Вказав, що оскільки ОСОБА_5 почав повертати борг просить застосувати відносно нього покарання непов`язане з позбавленням волі і дати йому шанс на виправлення.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_13 , дала показання, що в серпні 2006 року по АДРЕСА_3 дала ОСОБА_5 21000 доларів США, щоб він пригнав із-за кордону 2 авто типу «грузовий фургон». Гроші передавала в присутності чоловіка ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_12 . Після цього ОСОБА_5 перестав виходити на зв`язок, автомобілі не привіз, грошові кошти не повернув, шкода відшкодована частково. Не заперечувала проти не дослідження тих обставин, які ніким не оспорюються. Вказала, що оскільки ОСОБА_5 почав повертати борг просить застосувати відносно нього покарання непов`язане з позбавленням волі і дати йому шанс на виправлення.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_9 , дав показання, що привіз авто з-за кордону. На почату листопада 2006 року передав ОСОБА_5 автомобілі «Volkswagen caddy», «Меrсеdes-Веnz Vіtо», «Citroen Berlingo». Автомобілі були зареєстровані на нього, а ОСОБА_5 видавав довіреності на покупців. У подальшому ОСОБА_5 грошові кошти за вказані автомобілі не передав, автомобілі не повернув.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_11 , дав показання, що в грудні 2006 року пригнав із-за кордону з Німеччини 2 авто та передав їх ОСОБА_5 , щоб показати замовникам. Знав ОСОБА_5 раніше, оскільки передавав йому і раніше авто для огляду замовниками. 27.12.2006 року ОСОБА_5 написав розписку про те, що він отримав 2 авто та зобов`язується їх повернути, або за них віддати грошові кошти в сумі 25000 доларів США, чи квартиру по АДРЕСА_4 до 25.02.2007 року. Таким чином ОСОБА_5 взяв 2 авто: вантажний малотонажний фургон «Volkswagen 70Х02А», який продав без документів ОСОБА_17 ; вантажний фургон марки «Volkswagen Т4», який продав без документів ОСОБА_16 . Однак, виручені грошові кошти ОСОБА_5 для нього не передав.

18.11.2009 року наявне рішення Рівненського міського суду Рівненської області про стягнення із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_11 199925 грн. (25000 доларів США) боргу за розпискою від 27.12.2006 року.

Підтвердив, що він не заперечує проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, вказав що обвинувачений частково відшкодував йому збитки. Просив призначити покарання відносно обвинуваченого на розсуд суду, без реального відбування покарання.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_14 , дав показання, що у 2006 році надавав ОСОБА_5 автомобілі для реалізації. Він з братом ОСОБА_22 приганяли авто з-за кордону. Потім передавали авто ОСОБА_5 , а той показував клієнтам, продавав і передавав кошти. Автомобілі передавалися в м. Рівне, в основному на заправці «ОККО» по вул. Дубенська. Як гарантію ОСОБА_5 надав оригінал своїх паспортів (громадянина України і закордонного), ідентифікаційний код, документи на земельну ділянку за адресою с. Федорівка, Гощанського району.

23.12.2006 року ОСОБА_5 написав розписку для ОСОБА_23 про отримання авто від ОСОБА_22 (фургон Мерседес), вартістю 14600 доларів США. Оригінал розписки долучений. Однак, за вказані автомобілі ОСОБА_5 грошові кошти не передав, автомобілі також не повернув.

Підтвердив, що він не заперечує проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, вказав що обвинувачений частково відшкодував йому збитки. Просив призначити покарання відносно обвинуваченого на розсуд суду, без реального відбування покарання.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_12 , дав показання, що у серпні 2006 року передав ОСОБА_5 по АДРЕСА_2 9800 доларів США за пригон автомобіля із-за кордону. Гроші передавав в присутності ОСОБА_20 .

15.11.2006 року ОСОБА_5 написав розписку про те, що взяв у ОСОБА_20 кошти в сумі 21000 доларів США та в нього кошти в сумі 9900 доларів США і зобов`язується пригнати авто до 19.11.2006 року, або повернути кошти до 23.11.2006 року. Однак, автомобіль ОСОБА_5 , не привіз, грошові кошти не повернув.

Підтвердив, що він не заперечує проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, вказав що обвинувачений частково відшкодував йому збитки. Просив призначити покарання відносно обвинуваченого на розсуд суду, без реального відбування покарання.

Суд, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, керуючись вимогами ст. 349 КПК України, після допиту обвинуваченого, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасники судового провадження, яким було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає.

А тому, крім допиту обвинуваченого, суд вважає за можливе частково дослідити докази, а саме допитати потерпілих, інші докази, за погодженням з учасниками, не досліджувалися, за виключенням документів, які стосуються особи обвинуваченого, характеризуючих даних на нього та цивільного позову.

При призначенні покарання, суд враховує тяжкість вчинених злочинів, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, особу винного, який раніше не був судимий, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та у лікаря психіатра, за місцем попередньої роботи характеризується позитивно.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне часткове відшкодування збитків.

Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.

На підставі викладеного, враховуючи обставини та тяжкість вчинених злочинів, особу винного, який частково відшкодував збитки, щиро розкаявся, позицію потерпілих по кримінальному провадженню, які просили призначити покарання без реального його відбування, суд вважає, що виправлення ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства, тому йому необхідно призначити покарання в межах санкції передбаченої та ч. 3 ст. 190 та ч. 4 ст. 190 КК України, із застосуванням іспитового строку передбаченого ст. 75 КК України.

Крім того, у відповідності до вимог п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24 жовтня 2003 року із змінами та доповненнями, якщо додаткове покарання у виді конфіскації майна за санкцією статті є обов`язковим, то у разі прийняття рішення про звільнення особи від відбування покарання з випробуванням воно не застосовується, оскільки ст. 77 КК України передбачено вичерпний перелік додаткових покарань, що можуть бути призначені у такому випадку, серед яких конфіскація майна відсутня.

Згідно ч. 2. ст. 59 КК України конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу. За таких підстав, суд не застосовує конфіскацію майна.

По справі проведено ряд експертиз за ухвалою слідчого. Ці судові витрати, відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

Речові докази по кримінальному провадженню відсутні. Запобіжний захід обвинуваченому до набрання вироком законної сили не обирати.

Розглядаючи цивільний позов ОСОБА_14 до ОСОБА_5 на суму 1917789 гривень, ОСОБА_13 до ОСОБА_5 на суму 801291 гривень матеріальної шкоди та 150000 гривень моральної шкоди, ОСОБА_11 до ОСОБА_5 на суму 953889 гривень матеріальної шкоди та 150000 гривень моральної шкоди, ОСОБА_12 на суму 375929 гривень матеріальної шкоди та 150000 гривень моральної шкоди суд приходить до наступних висновків.

Згідно пред`явленого обвинувачення майнова шкода, яку спричинив ОСОБА_5 для ОСОБА_14 становить 441887 гривень, яка полягає в сумі неповернутих коштів від продажу автомобілів, для ОСОБА_13 106050 гривень, яка полягає в сумі неповернутих коштів переданих на придбання автомобіля, для ОСОБА_11 153748 гривень, яка полягає в сумі неповернутих коштів від продажу автомобілів, для ОСОБА_12 49490 гривень, яка полягає в сумі неповернутих коштів переданих на придбання автомобіля.

Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

ОСОБА_5 в судовому засіданні цивільні позови ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 визнав повністю на суму отриманих та неповернутих ним коштів.

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_5 частково добровільно відшкодував заподіяні ним матеріальні збитки, а саме:

ОСОБА_11 - 153344,75 грн., з них: 4000 доларів США (по курсу НБУ 22.11.2019 р. - 96774,75 грн.), 1150 доларів США (по курсу НБУ 20 08 2020 р - 31406 грн), 900 доларів США (по курсу НБУ 30.03.2021 р. - 25164 грн.);

ОСОБА_9 - 53000 грн., з них: 10000 грн. (розписка від 29.02.2020 року), 8000 грн. (квитанції від 24.08.2020 року, 02.09.2020 року), 9000 грн. (квитанції від 30.04.2020 року, 30.05.2020 року, 18.06.2020 року), 18000 грн. (квитанції від 08.10.2020 року, 27.11.2020 року, 26.02.2021 року), 8000 грн. (квитанції від 25.03.2021 року, 19.05.2021 року);

ОСОБА_14 - 37228,10 грн., з них: 7500 (квитанція від 14 02.2020 року), 1000 грн. (квитанція від 16.05.2020 року), 6500 грн. (квитанції від 23.05.2020 року, 05.06.2020 року, 18.06.2020 року, 02.07.2020 року), 4200 грн. (квитанції від 19.08.2020 року, 20.09.2020 року), 10000 грн. (квитанції від 01.12.2020 року, 29.12.2020 року, 16.02.2021 року), 8028,10 грн. (квитанції від 22.04.2021 року, 30.04.2021 року);

ОСОБА_13 - 46028,10 грн., з них: 6000 грн. (квитанції від 07.03.2020 року), 8000 грн. (квитанції від 07.04.2020 року та 08.05.2020 року). 4000 грн., (квитанції від 09.06.2020 року, 21.06.2020 року), 5000 грн. (квитанції від 12.08.2020 року, 16.09.2020 року), 12000 грн. (квитанції від 06.11.2020 року, 10.12.2020 року, 08.02.2021 року), 11028,10 грн. (квитанції від 25.03.2021 року, 15.04 2021 року, 19.05.2021 року);

ОСОБА_10 - 51000 грн., з них: 6000 грн. (квитанція від 12.03.2020 року). 8000 грн. (квитанції від 11.04.2020 року, 14.05.2020 року). 4000 грн. (квитанція від 12.06.2020 року), 4000 грн. (квитанція від 20.08.2020 року), 18000 грн. (квитанції від 11.10.2020 року, 13.11.2020 року, 18.12.2020 року, 17.02.2021 року, 11.03.2021 року), 11000 грн. (квитанції від 25.03.2021 року, 15.04.2021 року, 19.05.2021 року);

ОСОБА_12 - 46995 грн., з них: 6000 грн. (квитанція від 12.03.2020 року), 4000 грн. (квитанція від 24.04.2020 року), 8000 грн. (квитанції від 23.05.2020 року та 25.06.2020 року), 4000 грн. (квитанція від 27.08.2020 року), 13995 грн. (квитанції від 25.11.2020 року, 23.12.2020 року, 28.12.2020 року, 23.02.2021 року, 11.02.2021 року), 11000 грн. (квитанції від 30.03.2021 року, 22.04.2021 року, 22.05.2021 року).

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги цивільного позивача ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 доведені повністю на суму встановлених досудовим розслідуванням збитків, що полягає в сумі неповернутих коштів за мінусом відшкодованих ОСОБА_5 матеріальних збитків, що становить:

для ОСОБА_14 441887 гривень (сума згідно пред`явленого обвинувачення) - 37228,10 гривень (відшкодована сума) = 404658,9 гривень;

для ОСОБА_13 106050 гривень (сума згідно пред`явленого обвинувачення) - 46028,10 гривень (відшкодована сума) = 60021,90 гривень;

для ОСОБА_11 153748 гривень (сума згідно пред`явленого обвинувачення) - 153344,75 гривень (відшкодована сума) = 403,25 гривень;

для ОСОБА_12 49490 гривень (сума згідно пред`явленого обвинувачення) - 46995 гривень (відшкодована сума) = 2495 гривень.

В решті позовні вимоги ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 в частині стягнення інфляційних втрат та стягнення індексу інфляції та трьох процентів річних, відповідно до ст. 625 ЦК України, не підлягають до задоволення у зв`язку з закінченням строків давності.

Таким чином з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_11 підлягає стягненню 403,25 гривень матеріальних збитків, на користь ОСОБА_14 підлягає стягненню 404658,9 гривень матеріальних збитків, на користь ОСОБА_13 підлягає стягненню 60021,90 гривень матеріальних збитків, на користь ОСОБА_12 підлягає стягненню 2495 гривень матеріальних збитків.

Розглядаючи цивільний позов ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 до ОСОБА_5 в частині стягнення 150000 гривень моральної шкоди, кожному, судом встановлено, що ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 підтримують цивільні позови в повному об`ємі та вважають їх обґрунтованим, оскільки злочинними діями ОСОБА_5 , які полягали в обмані потерпілих та нанесенні матеріальних збитків, їм заподіяна моральна шкода.

Цивільний відповідач ОСОБА_5 позовні вимоги потерпілих визнав повністю, вважає дану суму достатньою для компенсації моральних страждань ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 .

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», моральна шкода - це втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних наслідків, заподіяних фізичній або юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Зважаючи на те, що злочинні дії ОСОБА_5 призвели до того, що ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 отримали і отримують нервовий стрес, розпач, образу, що відображається на характері та обсязі душевних та психічних страждань, що призвело до значних моральних страждань та погіршило їх здоров`я, суд приходить до переконання про обґрунтованість цивільних позовів ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 частково на суму 50000 гривень.

Таким чином з ОСОБА_5 підлягає стягненню: на користь ОСОБА_11 моральна шкода в розмірі 50000 гривень, на користь ОСОБА_13 моральна шкода в розмірі 50000 гривень, на користь ОСОБА_12 моральна шкода в розмірі 50000 гривень, що буде відповідати вимогам розумності і справедливості.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, ст.ст. 23, 1166,1167 ЦК України суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочинів передбачених ч. 3 ст. 190 та ч. 4 ст. 190 КК України та призначити покарання:

за ч. 3 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;

за ч. 4 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без конфіскації майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням строком на 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_14 404658,90 гривень матеріальної шкоди. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_11 403,25 гривень матеріальної шкоди та 50000 гривень моральної шкоди. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_13 60021,90 гривень матеріальної шкоди та 50000 гривень моральної шкоди. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_12 2495 гривень матеріальної шкоди та 50000 гривень моральної шкоди. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на проведення експертизи в сумі 391,20 (триста дев`яносто одну) гривню 20 копійок.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Судді ОСОБА_1

ОСОБА_3

ОСОБА_2