ВИРОК
іменем України
Справа № 561/360/21

02 червня 2021 року смт Зарічне

Зарічненський районний суд Рівненської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

його захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Зарічне кримінальне провадження № 0000028 від 09 квітня 2021 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого, одруженого, з середньою спеціальною освітою, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 240-1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
На початку квітня 2021 року ОСОБА_4 без отримання підтверджуючих документів придбав за грошові кошти у невстановлених органом досудового розслідування осіб мотопомпу кустарного виготовлення, обладнану двигуном внутрішнього згоряння «Мercedes Вenz», два пожежні рукави, металеві труби довжиною 2 м, кожна в кількості 2 шт, а також загострений металевий виріб «шрайбер», шляхом сукупного використання яких можна здійснювати видобування бурштину методом гідророзмиву ґрунту. Зазначені знаряддя на час їх придбання знаходилась в урочищі «Рваний міст», що розташоване поблизу села Ждань Вараського району Рівненської області, де ОСОБА_4 мав намір здійснювати видобуток бурштину.

09.04.2021 року приблизно о 15-й годині ОСОБА_4 , діючи з корисливих мотивів, прибув до місця розташування вищевказаного знаряддя перевірити справність мотопомпи та з`ясувати наявність на вказаному місці покладів бурштину з метою подальшої організації його видобутку групою осіб.

Так, ОСОБА_4 , всупереч вимогам ст. 19 Кодексу України "Про надра", самовільно, без отримання спеціального дозволу на користування надрами, без акту, що засвідчує гірничий відвід, без оформлення в установленому порядку документів, що посвідчують право на земельну ділянку, з корисливих мотивів, в порушення п.п. 2-5 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 року №615, п.п. 3-4 Положення про порядок надання гірничих відводів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №59 від 27.01.1995 року, з`єднав знаряддя для вчинення злочину в суцільну конструкцію, завів двигун мотопомпи та підготувався до розмиву верхнього шару ґрунту з метою здійснити незаконний видобуток бурштину, який відповідно до Закону України «Про державне регулювання видобутку, виробництва і використання дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння та контроль за операціями з ними» від 18.11.1997 року та постанови Кабінету Міністрів України №827 від 12.12.1994 року «Про затвердження переліку корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення», відноситься до корисних копалин загальнодержавного значення та являється дорогоцінним камінням органогенного утворення.

Однак, виконавши вказані дії, ОСОБА_4 помітив працівників ВП №2 Вараського РВП ГУНП в Рівненській області, які рухались на службовому автомобілі «Nissan Patrol» реєстраційний номер НОМЕР_1 та з метою залишитись непоміченим, залишив підготовлені ним знаряддя для вчинення злочину та мотопомпу, на місці їхнього перебування, оскільки не зміг самотужки їх перемістити.

Того ж дня працівниками ВП №2 Вараського РВП ГУНП в Рівненській області, які входили до складу слідчо-оперативної групи виявлено та вилучено мотопомпу кустарного виготовлення, обладнану двигуном внутрішнього згоряння «Мercedes Вenz» та знаряддя до неї призначене для гідророзмиву ґрунту і незаконного видобування бурштину, яке ОСОБА_4 залишив на місці події.

Таким чином, з причин, які не залежали від волі ОСОБА_4 , останній не зміг вчинити всіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, а саме незаконного видобування бурштину.

30 квітня 2021 року між сторонами кримінального провадження начальником Зарічненського відділу Вараської окружної прокуратури ОСОБА_3 , підозрюваним ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 укладено та підписано угоду про визнання винуватості, за змістом якої підозрюваний беззастережно визнає свою вину у вчиненні зазначеного діяння та наведені обставини його вчинення, сторони дійшли згоди щодо обрання підозрюваному покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 240-1 КК України, у виді обмеження волі строком 2 (два) роки зі звільненням ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку.

При цьому обвинуваченому роз`яснено наслідки укладення і затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, на що він дав згоду на відповідне призначення.

У судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю. Ствердив, що розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид і міру покарання. Просить затвердити угоду про визнання винуватості, яку уклав добровільно, без примусу і не під тиском.

Судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст. ст. 468-470, 472 КПК України, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 240-1 КК України, та щодо узгодженої міри покарання у виді обмеження волі, яка передбачена санкцією цієї статті.

Дослідивши документи кримінального провадження, заслухавши думку сторін угоди, суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч. 6 ст.474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого. Крім того судом з`ясовано в обвинуваченого можливість реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Також обвинуваченому роз`яснено вимоги ч. ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, положення яких йому зрозумілі, ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених абз. 1 та 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а саме права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, права допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права на оскарження вироку згідно з положеннями ст. ст. 394 та 424 цього Кодексу, а саме можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. 4, 6, 7 ст. 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди. Наслідки невиконання угоди обвинуваченому зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачений не заперечив проти затвердження угоди. Прокурор також просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, які просили затвердити угоду про визнання винуватості, з урахуванням наведеного вище, вивчивши обвинувальний акт, перевіривши відповідність угоди про визнання винуватості вимогам кримінального процесуального закону та переконавшись, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, суд дійшов висновку про ухвалення в даному кримінальному провадженні обвинувального вироку відносно ОСОБА_4 , яким затвердити угоду про визнання ним винуватості, визнати обвинуваченого винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 240-1 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання, яке відповідає загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України, та санкції ч. 1 ст. 240-1 КК України. Підстав для відмови в затвердженні угоди, визначених в ч. 7 ст. 474 КПК України, судом не встановлено.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити у відповідності до вимог 100 КПК України, а саме мотопомпу на базі дизельного двигуна "Мерседес Бенц", пожежний рукав зеленого та білого кольорів довжиною 10 метрів, дві металеві труби (тички) довжиною по 2 метри, на одній з яких закріплений металевий предмет (шрайбер) вилучені під час огляду місця події 09 квітня 2021 року (аркуш матеріалів кримінального провадження 7-12) конфіскувати в дохід держави.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475, 532 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 30 квітня 2021 року у кримінальному провадженні №0000028 від 09 квітня 2021 року, укладену між начальником Зарічненського відділу Вараської окружної прокуратури ОСОБА_3 , обвинуваченим ОСОБА_4 , разом з його захисником адвокатом ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 240-1 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 240-1 КК України у виді обмеження волі строком 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку на 1 (один) рік з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме:

1) періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази, які зберігаються у відділенні поліції №2 Вараського РВП ГУНП в Рівненській області, а саме мотопомпу кустарного виробництва, вироблену на базі дизельного двигуна "Мерседес Бенц", пожежний рукав зеленого та білого кольорів довжиною 10 метрів, дві металеві труби (тички) довжиною по 2 метри, на одній з яких закріплений металевий предмет (шрайбер), вилучені під час огляду місця події 09 квітня 2021 року конфіскувати в дохід держави.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Зарічненський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1