КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-сс/824/1784/2021 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 183 КПК Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю:
прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

підозрюваного ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 , на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 11 лютого 2021 року,
В с т а н о в и л а:
Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_10 , погодженого прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 07.04.2021 року включно відносно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Городище, Черкаської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 127 КК України.

Ухвала суду мотивована тим, що з урахуванням конкретних обставин справи та даних про особу ОСОБА_9 , наявності існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя прийшов до висновку про те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу може не забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, захисник підозрюваного подала апеляційну скаргу та доповнення до неї, в яких просить скасувати ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 11 лютого 2021 року, постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний час доби з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що повідомлена підозра є необґрунтованою, наявність існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України ґрунтується на припущеннях.

Заслухавши доповідь судді, думку захисника та підозрюваного, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурорів, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вважають ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою та просять залишити її без змін, дослідивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
За результатами апеляційного перегляду ухвали слідчого судді місцевого суду встановлено, що зазначені вимоги кримінального закону слідчим суддею належно дотримані.
Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні територіального управління ДБР, розташованого у місті Києві перебувають матеріали кримінального провадження №0000263 від 06.02.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 127 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_9 , перебуваючи на посаді дільничного офіцера поліції СПД № 1 ВП № 2 ГУНП в Черкаській області та був відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», ч. 3 ст. 18 КК України, примітки 1 до ст. 364 КК України службовою особою правоохоронного органу. Діючи всупереч положень ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 21, 28, 29, 30 Конституції України, ст. ст. 1, 2, 3, 7, 17, 23, 42, 43, 44, 45 Закону України «Про Національну поліцію», ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, відповідно до яких, співробітник поліції зобов`язаний забезпечувати особисту безпеку громадян, захист їх прав і свобод, законних інтересів, запобігати правопорушенням та припиняти їх, здійснювати охорону та забезпечення громадського порядку, порушуючи порядок застосування фізичної сили, без необхідності, діючи умисно, нехтуючи загальноприйнятими нормами поведінки та моралі, усвідомлюючи протиправність та небезпечність своїх дій, за попередньою змовою групою осіб, умисно заподіяв сильного фізичного болю, фізичного та морального страждання шляхом нанесення побоїв, мучення та інших насильницьких дій з метою примусити потерпілого вчинити дії, що суперечать його волі, а саме отримання від нього відомостей та визнання, дій, у скоєнні яких він підозрюється, за наступних обставин.

Так, 05.02.2021, близько 19-ї години, потерпілий ОСОБА_11 разом із ОСОБА_12 та ОСОБА_13 перебували в приміщенні гаражу ОСОБА_14 , за адресою: АДРЕСА_2 .
Близько 19 год. 20 хв. до приміщення гаражу зайшли працівники СПД № 1 ВП № 2 ГУНП в Черкаській області, ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 .
ОСОБА_18 повідомив потерпілому ОСОБА_11 , про те, що йому необхідно проїхати з ними до відділку поліції, на що останній погодився.
Прибувши до СПД № 1 ВП № 2 ГУНП в Черкаській області, без реєстрації у відповідних журналах, потерпілого провели до кабінету № 9, де перебував начальник СПД № 1 ВП № 2 ГУНП в Черкаській області ОСОБА_19 та ОСОБА_20 . Поспілкувавшись із потерпілим близько 10-ти хвилин з приводу крадіжок не території Городищенського району, ОСОБА_21 завів потерпілого до службового кабінету № 10, де перебували ОСОБА_22 та ОСОБА_23 та які почали відбирати пояснення у ОСОБА_11 з приводу крадіжок на території району.
Приблизно о 20 год. 20 хв., до кабінету зайшли ОСОБА_24 та ОСОБА_9 та почали наносити удари руками та ногами по голові, обличчю та тулубу ОСОБА_11 від чого останній впав зі стільця на підлогу. Піднявши його з підлоги, ОСОБА_24 декілька разів вдарив потерпілого в обличчя, в районі верхніх передніх зубів та вибив йому чотири верхні передні зуба. В подальшому, протягом близько двох годин, ОСОБА_24 та ОСОБА_9 періодично наносили удари ногами та руками в різні частини тіла ОСОБА_11 .
Після цього, ОСОБА_9 вивів ОСОБА_11 до коридору, одягнув на нього кайданки та посадив на стілець між кабінетами № 9 та № 10 і продовжив наносити йому удари ногами та руками. Після цього, ОСОБА_9 взяв шланг, ззовні схожий на шланг від вогнегасника та почав ним бити потерпілого по голові. Оскільки руки ОСОБА_11 перебували в кайданках, останній не міг закривати голову та обличчя від ударів. Він ліг на стілець та скрутився, ховаючи обличчя. Після цього ОСОБА_9 почав наносити удари вказаним шлангом по спині потерпілого.
Після цього, близько 24-ї години, до СПД № 1 ВП № 2 ГУНП в Черкаській області прибув ОСОБА_19 . Він приніс «журнал обліку доставлених» та попросив потерпілого в ньому розписатись. Останній побоюючись за своє життя та здоров`я виконав прохання ОСОБА_19 , розписався в журналі, після чого останній відвіз потерпілого додому.

07.02.2021 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 127 КК України.

10.02.2021 року слідчий Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_10 , за погодженням прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на наявність обґрунтованої підозри про вчинення останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 127 КК України, наявності існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України,неможливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, який зміг би забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 11 лютого 2021 року клопотання органу досудового розслідування було задоволено та щодо ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 07.04.2021 року включно.

Під час розгляду вказаного клопотання слідчий суддя з`ясував, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 127 КК України.
Як вбачається з ухвали слідчого судді, на основі наданих органом досудового розслідування матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та правильно встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю доказів, які приведені у клопотанні органу досудового розслідування та доданих до нього матеріалах.
Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні органу досудового розслідування докази у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 127 КК України.
Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_9 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_9 підозри.
Отже, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування стосовно обґрунтованості повідомленої ОСОБА_9 підозри, чогось очевидно недопустимого чи такого, що не підтверджується доказами, не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів, тому доводи про необґрунтованість повідомленої підозри є передчасними.
Перевіряючи доводи клопотання органу досудового розслідування на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження.

Доводи апелянта щодо недоведеності стороною обвинувачення ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного містять лише посилання на незгоду з наданими стороною обвинувачення матеріалами, а тому їх слід визнати непереконливими, оскільки відповідно до вимог ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати суду докази обставин, на які вони посилаються, проте стороною захисту у судовому засіданні не надано будь-яких доказів, які б спростовували висновки органу досудового розслідування щодо наявності ризиків, з огляду на документи долучені до клопотання.

З огляду на викладені обставини колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність достатніх підстав для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
При цьому, підстави для задоволення наданих заяв про передачу підозрюваного ОСОБА_9 на поруки, із врахуванням обставин вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, на думку колегії суддів, відсутні.
Відтак ухвала слідчого судді відповідно до вимог ст. 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, про що йде мова в апеляційній скарзі сторони захисту, колегія суддів не вбачає.

Істотних порушень вимог КПК України при постановленні ухвали слідчим суддею, не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177- 179, 183, 193, 194, 309, 376, 404, 407, 422 КПК України колегія суддів, -
П о с т а н о в и л а:
Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 11 лютого 2021 року, якою задоволено клопотання слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_10 , погодженого прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 07.04.2021 року включно відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 , без задоволення.

У задоволенні заяви про передачу підозрюваного на поруки відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________ _______________ ________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4