Справа №635/172/21
Провадження по справі №1-в/635/149/2021
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2021 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

секретар судових засідань ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Петушки Володимирської області РФ, громадянина України, про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 засуджений вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 23 квітня 2020 року за ч.3 ст. 185, ч.4 ст.70, ст.72 КК України до 3 років 7 місяців позбавлення волі.

Вирок набрав законної сили 26 травня 2020 року.

Засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання в Державній установі «Темнівська виправна колонія №100».

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_4 26 травня 2020 року.

Кінець строку відбування покарання 12 березня 2022 року.

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, в якому просив про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ст. 82 КК України.

Засуджений та представник установи виконання покарань надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності .
Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання засудженого, посилаючись на відсутність підстав для задоволення клопотання.
Відповідно до положень ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.
Суд, вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання та матеріали особової справи засудженого, вважає клопотання таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до п. 3 ч.1ст.537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Відповідно до вимог ст. 82 КК України, особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

При цьому, положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків в період відбування покарання засвідчили успішність процесу виправлення і можливість ефективного продовження його за умови застосування до засудженого більш м`якого виду покарання.

Крім того, відповідно до п. 2 ч.4 ст.82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким щодо осіб, засуджених за вчинення умисних тяжких злочинів, можливе за умови відбуття ними не менше половини строку покарання.

Отже, підстава зазначеного виду заміни покарання складається з двох обов`язкових елементів: становлення засудженого на шлях виправлення (ч.3 ст. 82 КК України) та фактичного відбуття засудженим певної частини призначеного йому покарання (ч.4 ст. 82 КК України).

Становлення на шлях виправлення як матеріальна підстава застосування положень ст. 82 КК України - це прагнення засудженого до такого виправлення, позитивні зрушення у його поведінці, ставленні до праці, які свідчать про успішне здійснення процесу виправлення, що може ефективно продовжуватися й в умовах відбування менш суворого покарання.

За змістом ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким є правом, а не обов`язком суду і можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Для цього всі дані про особу беруться у сукупності, в тому числі й дані, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому.

З матеріалів особової справи засудженого вбачається, що засуджений ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі знаходиться з 01 липня 2019 року. Під час тримання в державній установі «Харківський слідчий ізолятор» характеризувався негативно, мав два стягнення до праці не залучався.

З 13 серпня 2019 року відбував строк покарання в Державній установі «Темнівська виправна колонія (№100)», за час відбуття якого характеризувався з посереднього боку, стягнень та заохочень не мав.

За час тримання в державній установі «Харківський слідчий ізолятор» з 17 вересня 2019 року ОСОБА_4 характеризувався негативно, мав одне стягнення, до праці не залучався.

З 05 червня 2020 року відбуває покарання в Державній установі «Темнівська виправна колонія (№100)». Згідно характеристики на засудженого, складеної начальником відділення соціально-психологічної служби майором внутрішньої служби ОСОБА_5 та погодженої із заступником начальника установи із соціально-виховної та психологічної роботи внутрішньої служби ОСОБА_6 від 16 лютого 2021 року, засуджений характеризується з посереднього боку, стягнень та заохочень не має, працевлаштований до промислової зони установи, до дільниці з виготовлення паперового пакету, до праці ставиться задовільно; підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику у свою адресу; дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом; намагається утримувати у чистоті і порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, не завжди має охайний зовнішній вигляд; не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці; до виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість; до виконання робіт з благоустрою установи ставиться посередньо, ініціативи не проявляє; участі у суспільному життя відділення не приймає; відповідно до ст. 123 КВК України приймає участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Творчість», до реалізації програми ставиться без зацікавлення; соціально-корисні зв`язки досить слабкі.

Як вбачається зі змісту довідки про працевлаштування засудженого, виданої заступником начальника планово-економічного відділу ОСОБА_7 та довідки про заробітну плату ОСОБА_4 , виданої бухгалтером установи ОСОБА_8 , засуджений був працевлаштований до господарчої обслуги днювальним відділення у вересні 2019 року, а також до цеху №1 з мехобробки деталей у червня 2020 року, до цеху №2 з виготовлення розкладачки, стільців, шезлонга, крісла, кронштейна в період з липня по жовтень 2020 року, та до майстерні установи з виготовлення пакета паперового в період з листопада по грудень 2020 року, за що отримував заробітну плату.

Згідно довідки, виданої бухгалтером установи ОСОБА_8 , а також змісту вироку, яким засуджено ОСОБА_4 , вбачається, що з засудженого стягнуті процесуальні витрати у загальному розмірі 715 гривень, однак виконавчі листи до установи не надходили та з особового рахунку утримань не було.
Крім того, як вбачається з матеріалів справи засудженому ОСОБА_9 30 липня 2020 року рішенням дисциплінарної комісії установи оголошено догану за фактом порушення встановленого порядку відбування покарання.

Згідно Витягу з протоколу №36 від 02 вересня 2020 року засідання комісії державної установи «Темнівська виправна колонія №100» по розгляду матеріалів щодо переведення до колонії мінімального рівня безпеки з полегшеними умовами тримання (або до дільниці соціальної реабілітації) на підставі ст.ст. 100,101 КВК України, засудженому ОСОБА_4 відмовлено в представленні матеріалів до регіональної комісії на переведення до колонії мінімального рівня безпеки з полегшеними умовами тримання (або до дільниці соціальної реабілітації) на підставі ст.ст. 100,101 КВК України як особі, яка не стає на шлях виправлення.

Згідно Витягу з протоколу №36 від 02 вересня 2020 року засідання комісії державної установи «Темнівська виправна колонія №100» по розгляду матеріалів щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ст. 82 КК України, засудженому ОСОБА_4 відмовлено в представленні матеріалів до Харківського районного суду Харківської області на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким засудженого ОСОБА_4 на підставі ст. 82 КК України, як особі, яка не стала на шлях виправлення.

Згідно Витягу з протоколу №53 від 30 грудня 2020 року засідання комісії державної установи «Темнівська виправна колонія №100» по розгляду матеріалів щодо умовно-дострокового звільнення на підставі ст. 81 КК України, засудженому ОСОБА_4 відмовлено в представленні матеріалів до Харківського районного суду Харківської області на умовно-дострокове засудженого ОСОБА_4 на підставі ст. 81 КК України, як особі, яка не стала на шлях виправлення.

Тобто, після відмови засудженому ОСОБА_4 комісією державної установи «Темнівська виправна колонія №100» в представленні матеріалів до Харківського районного суду Харківської області на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ст. 82 КК України як особі, яка не довела свого виправлення, поведінка засудженого не змінилась.

Крім того, в матеріалах справи наявні характеристики на засудженого від 02 вересня 2020 року та від 30 грудня 2020 року, зі змісту яких вбачається, що засуджений

характеризується з посереднього боку, стягнень та заохочень не має, працевлаштований до промислової зони установи, до праці ставиться задовільно; намагається утримувати у чистоті і порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, не завжди має охайний зовнішній вигляд; до виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість; до виконання робіт з благоустрою установи ставиться посередньо, ініціативи не проявляє; участі у суспільному життя відділення не приймає; відповідно до ст. 123 КВК України приймає участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Творчість», до реалізації програми ставиться без зацікавлення; соціально-корисні зв`язки досить слабкі.

Отже, матеріали особової справи не відображають процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування ним покарання, зміст вищезазначених матеріалів не свідчить, що цілі покарання досягнуті під час відбування покарання у виді позбавлення волі, як це було визначено вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 23 квітня 2020 року.

Також суд враховує ту обставину, що за вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 23 квітня 2020 року з ОСОБА_4 стягнуто процесуальні витрати на проведення судових експертиз у загальному розмірі 715 гривень, хоча до державної установи «Темнівська виправна колонія №100» виконавчі листи і не надходити, починаючи з дня постановлення зазначеного вироку, а саме з 23 квітня 2020 року засудженим самостійно не здійснено будь-яких заходів щодо ініціювання вирішення цього процесу, що також могло позитивно вплинути на питання щодо застосування до нього норм ст.82 КК України.
З огляду на наведене, а також на відбуття засудженим половини строку покарання, у суду виникають сумніви щодо виправлення засудженого, що є необхідною умовою під час застосування заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, матеріали справи на засудженого не містять об`єктивних даних, які б давали безсумнівні підстави суду вважати, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Враховуючи викладене, у суду відсутні правові підстави вважати, що відбування покарання у виді позбавлення волі перестало бути доцільним щодо засудженого і подальше його виправлення можливе в умовах відбування більш м`якого виду покарання - обмеження волі, в зв`язку з чим клопотання засудженого про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_4 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким - відмовити.
Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області, а засудженим в той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Повний текст ухвали складено 22 березня 2021 року

Суддя ОСОБА_1