ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/1751/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/817/71/21 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - запобіжний захід
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2021 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах Тернопільського апеляційного суду в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю
секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_7
адвоката ОСОБА_8
розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 лютого 2021 року,-
встановила:
Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_6 та продовжено
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернополя, громадянин України, з вищою освітою, неодружений, не працює, зареєстрований та проживає АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
строк тримання під вартою до 23 год. 59 хв. 17 березня 2021 року.
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відмовлено.
Як вбачається з матеріалів, СУ ГУНП в Тернопільській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002423 від 18 грудня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що в ніч з 17 на 18 грудня 2020 року у ОСОБА_7 , який перебував у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , під час раптово виниклого конфлікту на побутовому ґрунті із ОСОБА_10 , виник прямий умисел, направлений на умисне протиправне позбавлення життя останньої.
Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_7 , в ніч з 17 на 18 грудня 2020 року, перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , за місцем проживання ОСОБА_10 , під час словесного конфлікту, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи його настання, знаючи про те, що здоров`я та життя будь-якої людини рівною мірою охороняється законом і протиправне посягання на нього є кримінально караним, діючи цілеспрямовано та рішуче, з прямим умислом на вбивство, підійшов до ОСОБА_10 , яка в цей час лежала на ліжку, оскільки самостійно не пересувалась, перекривши рукою органи дихання (рот та ніс) потерпілої, утримував її в такому положенні, внаслідок чого перекрив доступ кисню в дихальні шляхи, що призвело до механічної асфіксії та смерті останньої.
18 грудня 2020 року о 14 год. 30 хв. ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України та 19 грудня 2020 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченою ч.1 ст.115 КК України - умисному вбивстві ОСОБА_10
19 грудня 2020 року слідчим суддею Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 23 год. 59 хв. 10 лютого 2020 року.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02.02.2021 року відносно ОСОБА_7 - скасувати та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого від 01.02.2021 року про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 - відмовити і змінити застосований до ОСОБА_7 запобіжний захід на більш м`який у вигляді домашнього арешту.
На думку захисника, ризики, вказані у клопотанні, котрі надалі покладено в основу прийнятого слідчим суддею рішення, є лише припущенням, оскільки будь-якими даними не підтверджені.
Вважає, що зазначені ризики в сукупності з тяжкістю злочину не можуть служити винятковими підставами для запобіжного ув`язнення підозрюваного ОСОБА_7 , а відтак у слідчого судді були відсутні правові підстави для продовження щодо підозрюваного ОСОБА_7 строків запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Також не доведена неможливість застосування до підозрюваного ОСОБА_7 більш м`якого виду запобіжного заходу.
Зазначає, що ОСОБА_7 має постійне зареєстроване місце проживання і є власником квартири у житловому будинку, де він до вчинення інкримінованого йому злочину постійно проживав та є зареєстрованим, що дає можливість для застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Вказує, що ОСОБА_7 , у разі вчинення ним інкримінованого злочину, не мав наміру ухилитися від відповідальності або приховати злочин, оскільки саме за його ініціативи було виявлено факт вчинення злочину. В цей час він перебував за місцем свого проживання, де і був виявлений працівниками поліції.
Посилається на те, що у даному кримінальному провадженні не встановлено фактів будь-яких спроб ОСОБА_7 перешкодити встановленню істини, зокрема фактів вчинення ним активних дій, спрямованих на приховування слідів злочину з метою уникнення від кримінальної відповідальності.
Зазначає, що в оскаржуваній ухвалі зазначено про можливість впливу ОСОБА_7 на свідків з метою зміни ними показань, як ризик, що виправдовує тримання ОСОБА_7 під вартою. Проте вказує, що свідки у цьому кримінальному провадженні, вже допитані слідчим.
Вказує, що у клопотанні наведено перелік слідчих (розшукових) та процесуальних дій, котрі слідчий планує виконати на стадії завершення розслідування, а саме: долучення висновків СМЕ щодо причин смерті потерпілої ОСОБА_10 , речових доказів щодо змивів з рук, одягу ОСОБА_7 , а також тимчасовий доступ до інформації, що перебуває у володінні оператора мобільного зв`язку, і аналіз цієї інформації. На думку апелянта, підозрюваний не зможе, перебуваючи на будь-якому запобіжному заході, не пов`язаному із триманням під вартою, вплинути на хід та результати наведених слідчих (розшукових) та процесуальних дій, тим самим перешкоджати розслідуванню.
Посилається на те, що підозрюваний ОСОБА_7 активно співпрацює з органом досудового розслідування, тому вважає, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту є співмірним з можливими ризиками, відповідає особі обвинуваченого та тяжкості інкримінованого йому злочину, може забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_7 процесуальних обов`язків та унеможливить переховування підозрюваного ОСОБА_7 від слідства і суду.
Заслухавши суддю-доповідача, в судових дебатах адвоката та підозрюваного ОСОБА_7 , які підтримали подану апеляцію, просять її задовольнити, думку прокурора, яка вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, просить її залишити без змін, обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника до задоволення не підлягає, виходячи з наступних підстав.
Продовжуючи підозрюваному строк тримання під вартою, слідчий суддя своє рішення мотивував тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, тому прийшов до висновку про наявність обставин, передбачених ч.3 ст.199 КПК України.
Висновки слідчого судді про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри, колегія суддів вважає вірними, оскільки вони підтверджуються доданими до клопотання органу досудового слідства та оголошеними в судовому засіданні доказами.
Задовольняючи клопотання слідчий суддя належним чином вмотивував своє рішення про продовження строку тримання під вартою, зазначивши про наявність ризиків, визначених в ст.177 КПК України, а саме можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Оскільки заявлені ризики не зменшилися та продовжують існувати, а у провадженні необхідно провести ряд слідчих дій, що перешкоджає завершенню досудового розслідування, слідчий суддя, з врахуванням вимог, передбачених ст. 199 КПК України, прийшов до вірного висновку про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 ..
При цьому, слідчий суддя взяв до уваги, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, тяжкість покарання, яке загрожує останньому у випадку визнання його винним, враховуючи особу підозрюваного, який ніде не працює, відсутність в останнього міцних соціальних зв`язків, тому прийшов до вірного висновку, що інший, більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, не зможе попередити ризикам, встановленим ст. 177 КПК України.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, особлива тяжкість деяких злочинів, яка викликає негативну реакцію суспільства і соціальні наслідки, виправдовує попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу (рішення у справі (Летельє проти Франції).
Крім цього, судом обґрунтовано взято до уваги і посилання слідчого у клопотанні на те, що провести ряд слідчих та процесуальних дій у передбачений законом строк неможливо з об`єктивних причин, зокрема на даний час тривають експертизи у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч.3 ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування.
У даному кримінальному провадженні строк досудового розслідування продовжено до трьох місяців.
Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що ухвала слідчого судді про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_7 є обґрунтованою, підстав для її скасування немає.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 183, 194, 199, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 02 лютого 2021 року щодо ОСОБА_7 - без змін.
Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Судді