Білоцерківський міськрайонний суд Київської області
У Х В А Л А

"21" травня 2021 р. Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000227, від 10.10.2020 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Воля Блажівська, Самбірського району Львівської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, розлученого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , до затримання проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.185, ч. 2 ст. 289 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

У С Т А Н О В И В:

В провадженні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.185, ч. 2 ст. 289 КК України.
21 травня 2021 року, в судовому засіданні прокурор заявив клопотання про відкладення розгляду справи для забезпечення явки свідка сторони обвинуваченя до суду.
Заслухавши думки учасників процесу з приводу заявленого клопотань, клопотання прокурора підлягає задоволенню, а судовий розгляд відкладенню.
Відповідно до частини 3 статті 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 березня 2021 року відносно обвинуваченого ОСОБА_3 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 24 травня 2021 року.
Таким чином, враховуючи, що до 24 травня 2021 року судовий розгляд кримінального провадження не вбачається завершити з об`єктивних причин, дотримуючись вимог частини 3 статті 331 КПК України, суд, зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.
Прокурор зазначив про доцільність продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки ризики, які були підставою для обрання та продовження запобіжного заходу обвинуваченому не зменшилися та продовжують існувати. Змінилася лише одна обставина - впливати на потерпілого.
Захисник та обвинувачений просили обрати менш суворий запобіжний захід, а саме у виді домашнього арешту. При цьому зазначали, що обвинувачений хоча раніше і судимий, однак відбув повністю покарання, що свідчить про його виправлення.
Заслухавши думки учасників судового засідання, дослідивши надані матеріали, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до частини 3 статті 331 КПК України суд, незалежно від наявності клопотань, зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Враховуючи характер інкримінованих ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, дані про його особу, те, що відповідно до ч. 3 ст. 95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показах, які він безпосередньо отримав під час судового засідання, суд дійшов висновку, що ризики та обставини відповідно до ст. ст. 177, 178 КПК України, які враховувалися при обранні і продовження відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на сьогодні не зменшилися та продовжують існувати.
В даному конкретному випадку, продовження строку тримання під вартою виправдано наявністю справжніх інтересів суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи, що узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини.
Приймаючи рішення про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Оскільки, ризики та обставини, передбачені пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які враховувалися при обранні та продовженні запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_3 не змінилися і на даній стадії процесу продовжують існувати, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слід продовжити.
Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків для застосування обвинуваченому більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.
Суд також враховує те, що будь-які дані, які б свідчили про неможливість тримання ОСОБА_3 під вартою, сторонами кримінального провадження не надавалися.
Керуючись статтями 131-132, 176-178, 183, 193, 194, 196, 199, 318, 331 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, відкласти на 9 год. 30 хв. 11 червня 2021 року.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київський СІЗО» Міністерство юстиції України продовжити на 60 днів, тобто до 19 липня 2021 року включно.

Ухвала в частині продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена обвинуваченим, захисником безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

СуддяОСОБА_1