Справа №127/1752/21
Провадження №1-кп/127/78/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 липня 2021 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
при розгляді у відкритому судовому засіданні кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.07.2020 р. за № 0001385 за обвинуваченням ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 194 КК України,-
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника адвоката ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:
Вінницьким міським судом Вінницької області здійснюється судове провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 194 КК України.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 заявила клопотання про продовження застосованого до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з одночасним визначенням застави 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, посилаючись на те, що продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України. ОСОБА_3 раніше неодноразово судимий, обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів. Обвинувачений може ухилятися від суду, усвідомлюючи тяжкість можливого покарання, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення. Дані ризики не зменшилися та не відпали. Вважає, що підстав для зміни, скасування застосованого до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою немає, а тому просить продовжити строк застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Вважає, що застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, окрім виняткового, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого та запобігти вказаним ризикам. Обвинувачений відмовлявся отримати клопотання, тому нею було направлено клопотання для вручення обвинуваченому до Державної установи "Вінницька установа виконання покарань (№1)", де на даний час утримується обвинувачений ОСОБА_3 . Зазначила, що доказів того, що обвинувачений уклав угоду з іншим захисником до суду не надано. Крім того, клопотала про продовження дії покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язків, посилаючись на те, що продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, оскільки обвинувачений може ухилятися від суду, впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_6 , позицію якого підтримав обвинувачений, проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою заперечував, мотивуючи це тим, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, прокурором не доведенні. Обвинувачений ОСОБА_3 має постійне місце проживання, родину, дитину, а отже має міцні соціальні зв`язки. Також просив врахувати стан здоров`я обвинуваченого, те, що обвинувачений не має наміру ухилятися від суду, впливати на потерпілого та свідків, вчиняти інше кримінальне правопорушення. Вважає, що до обвинуваченого ОСОБА_3 може бути застосовано більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 - проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою заперечував. Зазначив, що ним укладено угоду із іншим захисником, який приймав участь при розгляді клопотання про продовження строку запобіжного заходу під час досудового розслідування, а тому він бажає, щоб участь у судовому засіданні приймав інший захисник. Доказів про укладення угоди надати не має можливості. Пояснив, що клопотання прокурором йому не вручалося.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував щодо здійснення судового розгляду у відсутність його захисника. Проти задоволення клопотання прокурора про продовження дії покладених на нього обов`язків не заперечував.
Заслухавши позиції сторін кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт, суд дійшов таких висновків.

Частиною 1 статті 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Суд зазначає, що відповідно до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання. (ч. 4 ст. 194 КПК України).

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 31.07.2020 року до обвинуваченого ОСОБА_3 було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком до 26.09.2020 року з одночасним визначенням застави в розмірі 659 100 грн. 00 коп.
Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 24.09.2020 року було продовжено строк застосованого до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 29.10.2020 року.
Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 27.10.2020 року було продовжено строк застосованого до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 25.12.2020 року.
Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 24.12.2020 року було продовжено строк застосованого до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 29.01.2021 року.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 28.01.2021 року було продовжено строк застосованого до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 28.03.2021 року з одночасним визначенням розміру застави.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 25.03.2021 року було продовжено строк застосованого до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 21.05.2021 року з одночасним визначенням розміру застави.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 19.05.2021 року було продовжено строк застосованого до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 17.07.2021 року з одночасним визначенням розміру застави.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 раніше неодноразово судимий, обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, перебуває в незареєстрованому шлюбі, має на утриманні неповнолітню дитину, до затримання мав постійне місце проживання, був працевлаштований.
Суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно положень ч. ч. 1-2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Стосовно ризику переховування від суду, то як вбачається із практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання, якому може бути підданий підозрюваний чи обвинувачений, можна законно розглядати, як таку, що може спонукати до втечі, однак можливість жорстокого засудження є недостатньою для виправдання тримання під вартою. При цьому загроза втечі не випливає з простої можливості для обвинуваченого перетнути кордон держави. Для того, щоб ця обставина мала реальний характер потрібно доказувати наявність інших обставин, а саме: характеристики особи, місце проживання, професію, прибуток, наявність сімейних зв`язків, будь-яких зв`язків з іншою країною, або наявність зв`язків в іншому місці. Ризик втечі не виникає лише за відсутності постійного місця проживання («Сулаоя проти Естонії», «Панченко проти Росії») та зменшується зі збігом часу, проведеного під вартою («Ноймайстер проти Австрії»). Небезпека переховування обвинуваченого не може бути оцінена виключно на основі тяжкості покарання за злочин. Наявність небезпеки переховування повинно бути оцінено з посиланням на ряд інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки втечі, або зробити її настільки незначною, що вона не може виправдати тримання під вартою («Строган проти України»).
При цьому суд зазначає, що тяжкість злочину не може бути єдиною підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Однак, суд враховує, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, що в сукупності з іншими обставинами збільшує ризик переховування від суду настільки, що його неможливо відвернути, не тримаючи особу під вартою.
Суд зазначає, що доводи сторони захисту про те, що обвинувачений не має наміру переховуватися від суду, оскільки має міцні соціальні зв`язки та постійне місце проживання, самі по собі не можуть служити підставою для зміни запобіжного заходу, а мають враховуватися в сукупності з іншими обставинами, встановленими під час розгляду клопотань.
Що стосується ризику незаконно впливати на свідків, суд, оцінюючи наявність ризику незаконно впливати на свідків, враховує, що свідки на даний час судом не допитанні, та вважає, що ризик такого впливу зберігається до дослідження показань свідків безпосередньо судом під час судового розгляду. Суд не виключає ймовірності того, що не будучи обмеженим у спілкуванні із свідками, обвинувачений може здійснювати на них незаконний вплив.
Крім того, суд також враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованих злочинів, та приймає до уваги стадію даного судового провадження, в межах якого докази судом не досліджувалися.
В разі переховування обвинуваченого, ризик якого залишається високим, стане неможливим подальше судове провадження та реалізація принципу змагальності сторін під час судового розгляду, що також зумовлює подальше тримання під вартою обвинуваченого.
Отже, враховуючи встановлені судом обставини, в сукупності із даними про особу обвинуваченого, суд дійшов висновку про наявність підстав для продовження строку застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки ризики переховування від суду, незаконного впливу на свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення є доведеними та достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам. Вказані ризики на даний час не зменшилися.
На думку суду, залишається достатньо підстав вважати, що обвинувачений, опинившись на волі, зможе перешкодити встановленню істини у справі під час судового провадження.

Що стосується тверджень обвинуваченого про те, що порушено його право на захист та прокурором не вручено йому клопотання суд зазначає таке.

Як вбачається з пояснень прокурора в судовому засіданні, оскільки обвинувачений відмовлявся отримати клопотання, тому нею було направлено клопотання для вручення обвинуваченому до Державної установи "Вінницька установа виконання покарань (№1)".
Докази направлення клопотання для вручення обвинуваченому до Державної установи "Вінницька установа виконання покарань (№1)", де на даний час утримується обвинувачений ОСОБА_3 , надано до суду.

Крім того, суд зазначає, що доказів того, що обвинуваченим укладено угоду із іншим захисником у даному кримінальному провадженні, до суду не надано.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 15.07.2021 року доручено директору Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Вінницькій області призначити обвинуваченому ОСОБА_3 адвоката для здійснення захисту за призначенням та забезпечити його прибуття у Вінницький міський суд Вінницької області об 11 год. 40 хв. 16.07.2021 року в зал судових засідань № 28 для участі у судовому розгляді.

Як вбачається з доручення Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Вінницькій області від 15.07.2021 року обвинуваченому ОСОБА_3 призначено захисника - адвоката ОСОБА_6 , який був присутній в судовому засіданні, отже право обвинуваченого на захист не порушено.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для продовження строку застосованого до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки встановлені ризики є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

Отже, з метою забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_3 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, суд дійшов висновку про доцільність задоволення клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого.
Суд вважає, що позицію сторони захисту про зміну застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не можливо визнати такою, що ставить під сумнів вище викладені висновки суду.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Частиною 5 статті 182 КПК України встановлено, що розмір застави визначається у межах, зокрема щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження застосованого до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з одночасним визначенням застави 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Враховуючи обставини кримінальних правопорушень, майновий та сімейний стан обвинуваченого, інші дані про особу обвинуваченого, а також ризики, передбачені статтею 177 КПК України, суд вважає, що достатньою для забезпечення виконання обвинуваченим покладеного на нього обов`язків буде застава у розмірі 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки застава у меншому розмірі не здатна забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 31.07.2020 року до обвинуваченого ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком до 26.09.2020 року з одночасним визначенням застави в розмірі 659 100 грн. 00 коп.
Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 23.09.2020 року було продовжено строк застосованого до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 29.10.2020 року.
Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 27.10.2020 року було продовжено строк застосованого до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 25.12.2020 року.
Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 23.12.2020 року було продовжено строк застосованого до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 29.01.2021 року.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 28.01.2021 року було продовжено строк застосованого до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 28.03.2021 року з одночасним визначенням розміру застави.
11.02.2021 року ОСОБА_4 було звільнено з Державної установи "Вінницька установа виконання покарань (№1)" під заставу.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 25.03.2021 року продовжено дію, покладених відповідно до ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 28.01.2021 року, на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язків строком на 60 днів з 25.03.2021 року до 23.05.2021 року включно.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 19.05.2021 року продовжено дію, покладених відповідно до ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 28.01.2021 року, на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язків строком на 60 днів з 19.05.2021 року до 17.07.2021 року включно.
Суд зазначає, що ч. ч. 5-6 ст. 194 КПК України встановлено, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме: 1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; 5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом; 6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності; 7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання; 8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 9) носити електронний засіб контролю.
При цьому, обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, перебуває в незареєстрованому шлюбі, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, до затримання мав постійне місце проживання, офіційно працевлаштований не був.
Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов до переконання про необхідність продовження обвинуваченому строку дії покладених на нього відповідних обов`язків, що може запобігти ризикам, визначеним в ст. 177 КПК України, а саме, ухилятися від суду, впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 176, 177, 183, 194, 291, 331 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_5 про продовження строку застосованого до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та клопотання про продовження дії покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язків - задовольнити.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою, застосований до обвинуваченого ОСОБА_3 - залишити без зміни, продовжити строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк 60 днів, починаючи з 16.07.2021 року до 13.09.2021 року включно.
Одночасно визначити розмір застави обвинуваченому ОСОБА_3 в розмірі 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 000 (чотириста п`ятдесят чотири тисячі) гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленим Кабінетом Міністрів України.
Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою протягом дії ухвали.
Покласти на обвинуваченого у разі внесення застави такі обов`язки: прибувати до суду за першою вимогою; не відлучатися з місця проживання без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання, роботи або навчання, утримуватися від спілкування з особами, які є потерпілими та свідками у кримінальному провадженні, носити електронний засіб контролю.
Термін дії обов`язків покладених судом, у разі внесення застави визначити на час дії ухвали суду.
У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави.
У разі невиконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Продовжити дію, покладених відповідно до ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 28.01.2021 року, на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обов`язків строком на 60 днів з 16.07.2021 року до 13.09.2021 року включно, а саме: прибувати до суду за першою вимогою; не відлучатися з місця проживання без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання, роботи або навчання, утримуватися від спілкування з особами, які є потерпілими та свідками у кримінальному провадженні, носити електронний засіб контролю.
Копію ухвали направити начальнику Державної установи "Вінницька установа виконання покарань (№1)" для відома та виконання ухвали в частині продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Ухвала в частині продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим, захисником, прокурором безпосередньо до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.
Для осіб, які перебувають під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їм копії судового рішення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції, не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції.
Подання апеляційної скарги на ухвалу зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених КПК України.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя