Провадження № 1-кс/643/2980/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.07.2021 м.Харків
Московський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
слідчого - ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,
захисника - ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Московського районного суду в м. Харкові погоджене прокурором Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , клопотання старшого слідчого Харківського РУП №2 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 , подане в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001542 від 05.07.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, розлученого, офіційно не працюючого, з середньою освітою, в силу ст.89 КК України не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , -

ВСТАНОВИВ:

До Московського районного суду м. Харкова 07.07.2021 надійшло відповідне клопотання, в обґрунтування якого слідчим зазначено, що у провадженні СВ Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області знаходиться кримінальне провадження №0001542 від 05.07.2021 за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України. В ході проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 05.07.2021 близько о 21:00 год., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у приміщенні першого під`їзду будинку АДРЕСА_3 , вчинив сварку на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з раніше не знайомим ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з приводу виниклих під час спілкування суперечок. В ході вказаного словесного конфлікту, між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 виникла бійка в ході якої ОСОБА_7 наніс ОСОБА_5 декілька ударів по обличчю. В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті останньому, тобто умисел на умисне вбивство ОСОБА_7 . Далі, ОСОБА_5 , тримаючи в руці в якості знаряддя злочину ніж, тобто предмет небезпечний для життя людини, та продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, і бажаючи діяти саме таким чином, умисно, використовуючи в якості знаряддя злочину вказаний ніж, реалізовуючи злочинний умисел, спрямований на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_7 усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, та бажаючи настання наслідків у вигляді смерті потерпілого, умисно зі значною силою, знаходячись навпроти один одного, наніс зазначеним ножом, тобто предметом небезпечним для життя потерпілого, множинні прицільні удари у частини тіла (живіт, шию), де розташовані життєво - важливі органи потерпілого. Після чого, ОСОБА_5 покинув місця вчинення злочину та повернувся до свого місця мешкання: АДРЕСА_2 . В цей же день, з отриманими тілесними ушкодженнями потерпілого ОСОБА_7 було доставлено до КНП «МКЛШНМД ім. проф. О.І. Мещанінова» ХМР. В результаті протиправних дій ОСОБА_5 , спрямованих на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_7 згідно довідки з КНП «МКЛШНМД ім. проф. О.І. Мещанінова» ХМР спричинено колото-різані рани живота зліва та шиї з права, правобічний гемо - пневмоторакс, перелом ребр зправа. Таким чином, ОСОБА_5 виконав усі дії, які вважав необхідними для реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на заподіяння смерті ОСОБА_7 проте, злочин не було доведено до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки смерть потерпілого ОСОБА_7 не наступила з причин, що не залежали від волі ОСОБА_5 , так як останній зник з місця вчинення кримінального правопорушення, побоюючись бути затриманим мешканцями під`їзду та у зв`язку з своєчасною госпіталізацією ОСОБА_7 до КНП «Харківська міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова», де йому було надано медичну допомогу та збережене життя. ОСОБА_5 05.07.2021 о 22 год. 15 хв затримано співробітниками поліції за адресою: АДРЕСА_4 , та в цей же день останнього повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України.

Враховуючи обґрунтованість підозри, особу підозрюваного, наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме ризиків: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, сторона обвинувачення просила обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави, оскільки кримінальне правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_5 , вчинене із застосуванням насильства. Більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, на думку органу досудового розслідування, буде недостатнім для запобігання ризикам зазначеним вище.

У судовому засіданні прокурор, слідчий подане клопотання підтримали, просили задовольнити, посилаючись на викладені у ньому обставини. Також, прокурор зазначала про наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

Підозрюваний у судовому засіданні визнав фактичні обставини події, однак заперечував щодо кваліфікації та причин власних протиправних дій. Вказував, що конфлікт розпочав потерпілий, проти задоволення клопотання заперечував, просив обрати запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.

Захисник проти задоволення клопотання заперечувала, зазначала, що ризики, наведені стороною обвинувачення нічим не доведені та необґрунтовані, просила обрати підозрюваному запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.

Вислухавши думку прокурора, слідчого, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали провадження та зміст клопотання встановлено наступне.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, кримінальне провадження зареєстроване 05.07.2021 за №0001542 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, з коротким викладом обставин: «До ч/ч ХРУП №2 надійшло повідомлення про те, що 05.07.2021 близько 21:03 год., за адресою АДРЕСА_5 , ОСОБА_5 1968 р.н., у ході раптового виниклого конфлікту умисно наніс декілька ударів ножем ОСОБА_7 1987 р.н., внаслідок чого спричинив потерпілому проникаючі поранення живота та шиї. ЖЄО (28020, 28027).»

ОСОБА_5 , в порядку, передбаченому ст.208 КПК України, фактично затримано - 05.07.2021 о 22:15 год., за адресою: АДРЕСА_4 .

У подальшому, 06.07.2021 о 15:45 год., тобто у строк менший за 24 години з моменту фактичного затримання, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України. Таким чином, вимоги кримінального процесуального законодавства під час повідомлення підозрюваному про підозру не порушені.

Клопотання про обрання запобіжного заходу вручене підозрюваному та його захиснику 06.07.2021 о 16:40 годині, тобто більше ніж за 3 години до початку судового розгляду. Таким чином, стороною обвинувачення не порушені вимоги кримінального процесуального законодавства щодо забезпечення підозрюваному можливості підготувати та здійснювати свій захист під час судового розгляду клопотання про застосування щодо нього запобіжного заходу.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність відповідних ризиків, передбачених ч.1 даної статті.

У даному випадку, суд вважає, що підозра є обґрунтованою до ступеню даної стадії процесу, підтверджується: електронним рапортом зі «служби 102» щодо повідомлення про вчинення кримінального правопорушення; протоколом огляду місця події проведеного в період часу з 22:30 по 22:55 год., 05.07.2021 за адресою: АДРЕСА_2 ; протоколом огляду місця події проведеного в період часу з 23:00 по 23:30 год., 05.07.2021 за адресою: АДРЕСА_6 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 05.07.2021, в ході якого остання повідомила про обставини, які їй відомі з приводу вищевказаного злочину; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 05.07.2021, в ході якого остання повідомила про обставини, які їй відомі з приводу вищевказаного злочину; письмовим рапортом співробітника роти №5 батальйону №3 УПП в Харківській області ОСОБА_10 за фактом виїзду на виклик за повідомленням про спричинення умисних тілесних ушкоджень; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 05.07.2021, в ході якого останній повідомив про обставини, які йому відомі з приводу вищевказаного злочину; протоколом затримання ОСОБА_5 , як особи підозрюваної у вчиненні злочину, в порядку ст.208 КПК України; довідкою КНП «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги» ім. проф. О.І. Мещанінова ХМР від 06.07.2021 № 67/1843, відповідно до якої ОСОБА_7 спричинені тілесні ушкодження, а саме колото-різані рани живота зліва та шиї з права, правобічний гемо - пневмоторакс, перелом ребра зправа.
При цьому судом враховується, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню, судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення про наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме ризику переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду.

Аналізуючи ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду слід врахувати практику Європейського суду, який у своїх рішеннях, неодноразово вказував, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна, і необхідність в утриманні під вартою відсутня. («Панченко проти Росії» (Panchenko v. Russia), § 106, «Летельє проти Франції», п. 43). Таким чином, сама по собі тяжкість покарання, що може бути застосоване до особи за умови визнання її винуватості, не є самостійною і достатньою підставою для встановлення ризику втечі. Така обставина має значення лише у сукупності з іншими релевантними факторами. Найбільш вагомими факторами при оцінці ризику переховування є дані про особистість підозрюваного, адже саме за їх сукупного аналізу можна скласти уявлення про те, наскільки вагомою є вірогідність недобросовісної поведінки особи. З цього приводу Європейський суд зазначав, що ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova («Бекчиєв проти Молдови») § 58, п.33 рішення «В. проти Швейцарії», п. 76 рішення у справі «Пунцельт проти Чехії», § 64 рішення справі «Сулаоя проти Естонії» (Sulaoja v. Estonia,) п.128 рішення у справі «Олександр Макаров проти Росії»).

Так, ризик переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду підтверджується тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину проти життя людини, що є найвищою соціальною цінністю в державі, максимальна санкція за який передбачає покарання у вигляді позбавлення волі строком від 7 до 15 років, а тому, усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання, в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, останній може переховуватися від органів досудового розслідування, з метою уникнення покарання. Вказаний ризик поряд з невідворотністю можливого покарання підтверджується тим, що підозрюваний не має стійких соціальних зв`язків (офіційного місця роботи, осіб на утриманні), негативно характеризується сусідами, після скоєння злочину організував вжиття заходів щодо його укриття шляхом знищення доказової бази.

Водночас, суд погоджується з доводами сторони захисту, що під час судового засідання стороною обвинувачення не доведені та необґрунтовані ризики, передбачені п.п. 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Під час вирішення питання про вид запобіжного заходу, судом враховуються дані про особу підозрюваного ОСОБА_5 який є громадянином України, розлучений, офіційно не працюючий, з середньою освітою, в силу ст.89 КК України не судимий, міцні соціальні зв`язки відсутні, осіб на утриманні немає, зареєстрований та проживаючий в м. Харків. Одночасно, слідчий суддя зазначає, що вказані особисті обставини не нівелюють вищевказаний передбачений ч.1 ст.177 КПК України ризик, якому має запобігати застосований запобіжний захід у кримінальному провадженні.

Вирішуючи питання про обрання стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вивчав можливість застосування щодо нього іншого, більш м`якого запобіжного заходу, однак, враховуючи обґрунтованість підозри, доведеність одного передбаченого ст.177 КПК України ризику, дані про особу підозрюваного, характер вчиненого кримінального правопорушення, не знайшов для цього підстав. На переконання слідчого судді, інший більш м`який запобіжний захід, не забезпечить належне виконання процесуальних обов`язків підозрюваним. Окрім цього, в ході розгляду клопотання не встановлено обставин, що підозрюваний за станом здоров`я не може перебувати в умовах слідчого ізолятора.

Відповідно до п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовується відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод. В даному випадку ОСОБА_5 , підозрюється у скоєнні особливо тяжкого злочину, а саме в умисному закінченому замаху на вбивство людини, в цьому полягає суспільний інтерес, що виправдовує відповідний відступ. Крім того, суд не може лишити поза увагою обставини скоєння кримінального правопорушення, що також підтверджує соціальну неприйнятність вчиненого діяння та виправдовує вимушене обмеження прав підозрюваного.

Відповідно до вимог ч.2 ст.197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання, - з моменту затримання.

Відповідно до приписів ч.1 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, має право не визначити розмір застави.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 193, 196 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого Харківського РУП №2 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» терміном на 60 діб з моменту затримання.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання з 22:15 год., 05.07.2021.

Строк дії ухвали до 22:15 год. 02.09.2021.

Зобов`язати орган досудового розслідування негайно повідомити родичів ОСОБА_5 , про взяття під варту останнього.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали слідчого судді.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1