Справа № 584/731/21
Провадження №1-кс/584/316/21
УХВАЛА

30.06.2021 м. Путивль

Слідчий суддя Путивльського районного суду Сумської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю: прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Відділення поліції №2 (м. Путивль) Конотопського районного відділу поліції ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000080 від 19 травня 2021 року про арешт майна,

встановив:

19 травня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.197-1 КК України, досудове розслідування якого здійснює Відділення поліції №2 (м. Путивль).
Своє погоджене з прокурором клопотання слідчий обґрунтовує тим, що у ході проведення перевірки за фактом незаконної обробки земельних ділянок на території Конотопського району, оглядом земельних ділянок з кадастровими номерами :04:000:0611 (комунальна власність), :02:002:0015 (комунальна власність), :04:000:0100 (державна власність), :03:000:0607 (комунальна власність) та :04:000:0606 (комунальна власність), які знаходиться на території Стрільниківського старостинського округу Путивльської ОТГ, встановлено що вказані земельні ділянки самовільно зайняті невстановленою особою, а саме засіяні сільськогосподарськими культурами.

Факт самовільного використання вказаних земельних ділянки підтверджується актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства України за об`єктом земельної ділянки №204-ДК/175/АП/09/01/-21 від 27 квітня 2021 року Головного управління Держгеокадастру в Сумській області, відповідно до якого земельна ділянка з кадастровими номерами :04:000:0611 площею 1,8911 га на території Стрільниківського старостинського округу Путивльської ОТГ з цільовим призначенням землі запасу використовується невідомими особами та засіяна сільськогосподарською культурою єдиним масивом (озима пшениця), а земельна ділянка :02:002:0015 площею 2,69 га на території Стрільниківського старостинського округу Путивльської ОТГ з цільовим призначенням землі запасу використовується невідомими особами та оброблена шляхом розорювання, що є порушенням вимог статей 125, 1226 Земельного кодексу України.

Крім того, згідно з актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства України за об`єктом земельної ділянки №104-ДК/76/АП/09/01/-21 від 18 лютого 2021 року Головного управління Держгеокадастру в Сумській області, земельні ділянки :04:000:0606 площею 0,6700 га та :03:000:0607 площею 0,7760 га на території Стрільниківського старостинського округу Путивльської ОТГ з цільовим призначенням землі запасу використовуються невідомими особами та оброблені шляхом розорювання. Земельна ділянка :04:000:0100 площею 27,0081 га обробляється частково, орієнтованою площею 1,1820 га, що є порушенням вимог статей 125, 1226 Земельного кодексу України.

У ході проведення оглядів місця події від 21 травня 2021 року встановлено, що земельна ділянка :02:002:0015 має сліди обробки, а саме розорювання, дискування та за сіяння сільськогосподарською культурою соняшником; земельна ділянка :04:000:0100 має сліди обробки, а саме розорювання, дискування та за сіяння сільськогосподарською культурою кукурудзою.

Крім того, у ході проведення оглядів місця події від 2 червня 2021 року встановлено, що земельна ділянка :04:000:0611 має сліди обробки, а саме розорювання, дискування та за сіяння сільськогосподарською культурою озимою пшеницею; земельні ділянки :04:000:0606 та :03:000:0607, мають сліди обробки, а саме розорювання, дискування та за сіяння сільськогосподарською культурою кукурудзою.

Оскільки збереження посівів кукурудзи, соняшника та озимої пшениці, що ростуть на самовільно зайнятих земельних ділянках, на думку слідчого, необхідно для подальшого проведення досудового розслідування, подальшого повернення урожаю в дохід держави, в тому числі з метою відшкодування державі шкоди завданої кримінальним правопорушенням, слідчий просить накласти арешт на це майно.
Власник майна в судове засідання не з`явився, його неявка не перешкоджає розгляду клопотання.
Дослідивши надані матеріали, заслухавши прокурора, який підтримав таке клопотання з мотивів, аналогічних викладеним у ньому, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання, зважаючи на таке.
В силу ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Особа може бути обмежена у здійсненні права власності лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до ч.2 цієї ж статті, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст.170 КПК України визначено, що увипадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 98 КПК України).
З наданих матеріалів кримінального провадження вбачається, що до ЄРДР за №0000080 від 19 травня 2021 року були внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України, про те, що у ході проведення перевірки за фактом незаконної обробки земельних ділянок на території Конотопського району, оглядом земельних ділянок з кадастровими номерами :04:000:0611 (комунальна власність), :02:002:0015 (комунальна власність), :04:000:0100 (державна власність), :03:000:0607 (комунальна власність) та :04:000:0606 (комунальна власність), які знаходиться на території Стрільниківського старостинського округу Путивльської ОТГ, встановлено що вказані земельні ділянки самовільно зайняті невстановленою особою, а саме засіяні сільськогосподарськими культурами.

21 травня 2021 року було проведено огляди місця події, в ході яких було виявлено, що земельна ділянка :02:002:0015 має сліди обробки, а саме розорювання, дискування та за сіяння сільськогосподарською культурою соняшником; земельна ділянка :04:000:0100 має сліди обробки, а саме розорювання, дискування та за сіяння сільськогосподарською культурою кукурудзою.

Крім того, 2 червня 2021 року було проведено огляди місця події, в ході яких було виявлено, що земельна ділянка :04:000:0611 має сліди обробки, а саме розорювання, дискування та за сіяння сільськогосподарською культурою озимою пшеницею; земельні ділянки :04:000:0606 та :03:000:0607, мають сліди обробки, а саме розорювання, дискування та за сіяння сільськогосподарською культурою кукурудзою.

Відповідно до ч. 4 ст. 132 КПК України при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Слідчий клопотання зокрема обґрунтовує тим, що зазначені в клопотанні посіви можуть бути доказом самовільного використання земельних ділянок.

У той же час з`ясувати обставини щодо фактів здійснення посіву спірних земельних ділянок можливо іншим менш обтяжливим шляхом, зокрема шляхом їх огляду, у тому числі із застосуванням фото чи відеозапису, а також шляхом допиту відповідних свідків.

Згідно п.п. 5 та 6 ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна необхідно врахувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження а також наслідки арешту майна для третіх осіб.

Суд враховує, що накладення арешту на посіви може за певних обставин ускладнити або ж звести нанівець можливість своєчасного зібрання врожаю, що може потягти наслідком непоправне псування посівів та завдання шкоди їх власникам.

Слідчий посилається на те, що зазначені посіви фактично є речовими доказами у кримінальному провадженні, однак ткі посилання не є перешкодою для відмови в задоволенні клопотання про арешт майна.

Також клопотання про арешт майна слідчий обґрунтовує необхідністю забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

У той же час згідно з вимогами п.4 ч.2 ст.170 та ч.6 ст. 170 КПК України можливість арешту майна для забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, передбачена лише стосовно майна підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також стосовно майна юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Однак в клопотанні відсутні відомості та докази про те, що посіви належать особам, зазначеним у ч.6 ст. 170 КПК України.

Жодній особі в рамках цього кримінального провадження не було повідомлено про підозру, цивільний позов заявлений не був, а санкцією ч.1 ст.197-1 КК України не передбачено конфіскація або спеціальна конфіскація.

Крім того, клопотання слідчого не узгоджується з вимогами ст.171 КПК України щодо необхідності зазначення точної кількості та індивідуальних характеристик майна, про арешт якого йдеться у клопотанні, розмір завданої значної шкоди її законному володільцю або власнику на момент подання клопотання слідчим не встановлено, що є обов`язковою вимогою при вирішенні зазначеного питання для з`ясування співмірності вартості майна на яке накладається арешт і завданої шкоди. Орган досудового розслідування, в порушення ч.5 ст.132, ч.2 ст.171 КПК України, не додав до клопотання матеріали, які б підтверджували вартість посівів кукурудзи, якою засіяні та яка вирощується на зазначених земельних ділянках, не визначено стан розвитку та стадія зрілості посівів, шляхи збереження і збору врожаю.

Враховуючи те, що слідчим заявлено клопотання про накладення арешту саме на посіви зернових, що не відповідає вимогам, передбаченим ст.98 КПК України щодо речових доказів, на які може бути накладено арешт, у задоволенні клопотання слід відмовити.
Виходячи з наведеного, керуючись ст. 98, ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 170, 171-175 КПК України, слідчий суддя
ухвалив:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Відділення поліції №2 (м. Путивль) Конотопського районного відділу поліції ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000080 від 19 травня 2021 року про арешт майна відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1