Справа №295/8250/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.07.2021 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_3 , погоджене прокурором Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , не одруженого, не працюючого, на час вчинення злочину поліцейського відділення № 2 взводу № 3 роти № 6 батальйону конвойної служби поліції ГУНП у м. Києві, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, винесене в кримінальному провадженні № 0000045 від 17.04.2021 року за ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 262, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з указаним клопотанням, посилаючись на те, що Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000045 від 17.04.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 262, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 263 КК України. Нагляд за додержанням законів під час досудового розслідування у формі процесуального керівництва здійснюється Житомирською обласною прокуратурою.

Клопотання обґрунтоване тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , перебував на посаді поліцейського відділення № 2 взводу № 3 роти № 6 (з охорони заарештованих в лікувальних закладах) батальйону конвойної служби поліції ГУНП у м. Києві. У позаслужбовий час 17.04.2021 близько 08 години ОСОБА_5 зателефонував ОСОБА_7 та попросив забрати з гаража за місцем його проживання тканевий чохол для перенесення зброї чорного кольору зі зброєю та боєприпасами. В цей же день у достовірно невстановлений досудовим слідством час ОСОБА_5 прибув на транспортному засобі ВАЗ 21061, д.н.з. НОМЕР_1 за місцем проживання ОСОБА_7 по АДРЕСА_2 . За вказаною адресою в сараї ОСОБА_5 виявив прихований ОСОБА_7 тканевий чохол для перенесення зброї чорного кольору, в якому знаходились нарізна стрілецька вогнепальна зброя - багатоцільовий карабін калібру 7.62?39 мм «АКС МП - УОС», серія та номер « НОМЕР_2 », а також боєприпаси до стрілецької вогнепальної зброї 17 мисливських патронів з кулею «FMJ» (Full Metall Jacket) зі свинцевим осердям та 10 мисливських патронів з експансивною кулею типу «SP» (Soft Point). В цей же день, час, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на незаконне придбання, носіння та зберігання вищезазначеної вогнепальної зброї та боєприпасів. З метою реалізації злочинного умислу ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, маючи умисел, спрямований на незаконне придбання вогнепальної зброї та боєприпасів до неї, незаконно взяв, та таким чином придбав, нарізну стрілецьку вогнепальну зброю - багатоцільовий карабін калібру 7.62?39 мм «АКС МП - УОС», серія та номер « НОМЕР_2 », а також боєприпаси до стрілецької вогнепальної зброї 17 мисливських патронів з кулею «FMJ» (Full Metall Jacket) зі свинцевим осердям та 10 мисливських патронів з експансивною кулею типу «SP» (Soft Point). Таким чином, ОСОБА_5 , утримуючи вказану зброю та боєприпаси при собі, порушив вимоги п. 9 абзацу другого Постанови Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 р. № 576 «Про затвердження Положення про дозвільну систему» відповідно до якого видача дозволів на виготовлення, придбання, зберігання, облік, охорону, перевезення і використання предметів, матеріалів і речовин, відкриття підприємств, майстерень і лабораторій здійснюється: на вогнепальну зброю (нарізну воєнних зразків), бойові припаси до неї, - у порядку, визначеному МВС, а також порушив вимоги п. 2.1 Наказу МВС України №622 від 21.08.1998 року «Про затвердження Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної зброї, пневматичної і холодної зброї, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», відповідно до якого особа для придбання, зберігання і використання вогнепальної зброї, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів повинна отримати відповідний дозвіл органів внутрішніх справ. Продовжуючи свою протиправну діяльність, ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, маючи умисел, спрямований на незаконне придбання, носіння та зберігання вогнепальної зброї та боєприпасів, помістив вищевказану вогнепальну зброю та боєприпаси до неї у салон автомобіля марки ВАЗ 21061, д.н.з. НОМЕР_1 , перевіз та закопав на земельній ділянці з правої сторони проїзної частини на відстані 500 м від будинку АДРЕСА_3 . У подальшому, 17.04.2021 приблизно о 18 годині 30 хвилин під час огляду місця події ОСОБА_5 вказав місце, де закопав вогнепальну зброю і боєприпаси, викопав їх та видав працівникам відділення поліції № 2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області. 25.06.2021 йому вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, тобто придбання, носіння, зберігання вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Як зазначено в клопотанні, що під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, а саме ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

У судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання з наведених у клопотанні підстав.

Підозрюваний та його захисник заперечували проти застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, пояснивши, що підозрюваний не переховувався від органів досудового слідства та не вчиняв дій, які б підтверджували існування зазначених у клопотанні ризиків. ОСОБА_5 добровільно вказав місце, де була закопана зброя, а також проживає в багатодітній сім`ї та є годувальником малолітніх братів, працюючи неофіційно.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до висновку, що в задоволенні клопотання слідчого про запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту необхідно відмовити та слід застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Частиною 2 ст. 177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

За положеннями частин 1 та 5 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Окрім того, згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав, а відтак слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

У судовому засіданні прокурором на підставі доданих до клопотання матеріалів доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, що підтверджується наступними документами: протоколом огляду місця події від 17.04.2021; протоколами допитів свідків, підозрюваного ОСОБА_8 ; висновком експерта Житомирського НДЕКЦ МВС України від 27.05.2021 № СЕ-19/106-21/5188-БЛ за результатами проведення судової експертизи зброї.

Органом досудового розслідування 25.06.2021 ОСОБА_5 у порядку ст. 278 КПК України було вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, згідно якої обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише у передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з врахуванням низки відповідних факторів, які можуть підтверджувати існування таких ризиків, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може слугувати підставою для запобіжного ув`язнення.

У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного (обвинуваченого), а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Також варто зауважити, що існують усталені правові позиції ЄСПЛ, згідно з якими сама лише тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується особа, не може виправдовувати застосування суворого запобіжного заходу.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , а саме санкція ч. 1 ст. 263 КК України передбачає позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, у зв`язку з чим відноситься до тяжких кримінальних правопорушень, вагомість наявних доказів вчинення ним зазначеного кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у його вчиненні, зважаючи на те, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання, має молодий вік та міцні соціальні зв`язки, проживає в багатодітній сім`ї, до якої належать його мати ОСОБА_9 та в тому числі четверо малолітніх дітей, раніше не судимий, слідчий суддя дійшов до висновку про необхідність застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з метою запобігання ризику незаконного впливу на свідків.

Під час розгляду клопотання прокурором не доведено, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, так як він не вчиняв дій, направлених на переховування, як також і не було доведено існування ризику перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Згідно положень ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу. Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати. Контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий, а якщо справа перебуває у провадженні суду, - прокурор.

Керуючись ст. ст. 176-179, 181, 184, 186-187, 193-194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_3 , погодженого прокурором Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та покласти на нього наступні обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

2) не відлучатися за межі населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;

4) утримуватися від спілкування з потерпілим, свідками та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Попередити підозрюваного, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.

Обов`язки на ОСОБА_5 покладено на строк до 24 серпня 2021 року.
Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на слідчого, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала в частині відмови в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді та включені до апеляційної скарги на судове рішення.

Оголошення повного тексту ухвали о 16-00 год. 05.07.2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1