Справа № 542/1597/19
Кримінальне провадження № 1-кп/542/55/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 травня 2021 року Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

ахисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Нові Санжари, вул. Незалежності, 32, кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,
В С Т А Н О В И В :
31.08.2019 року близько 10:00 год. по вул. Старосанжарській в с. Старі Санжари Новосанжарського району Полтавської області, на узбіччі дороги поряд з господарством № 143, на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 виникла суперечка, під час якої у ОСОБА_4 виник прямий умисел на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел на нанесення тілесних ушкоджень іншій людині, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки свого діяння і бажаючи їх настання, ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_6 та, знаходячись обличчям до обличчя, правою ногою наніс один удар в область лівого коліна ОСОБА_6 , від чого останній впав спиною назад. Продовжуючи побиття, ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_6 , який знаходився в сидячому положенні на землі, та, знаходячись обличчям до обличчя, правою ногою знову наніс один удар в ліве коліно ОСОБА_6 , після цього побиття припинилось.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 123 від 06.11.2019 року ОСОБА_6 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: багатоскалкового внутрішньо-суглобового перелому лівої велико-гомілкової кістки зі зміщенням, гемартрозу в області колінного суглобу по зовнішній поверхні, які у сукупності за ступенем тяжкості відносяться до ушкоджень середнього ступеню тяжкості за критерієм довготривалого розладу здоров`я.

В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав та пояснив, що того дня вони з друзями відпочивали біля річки, випивали. Зателефонував чоловік та повідомив, що якийсь інший чоловік бігає з сокирою за дітьми, і вони з компанією у кількості п`ятьох осіб, поїхали в село, щоб розібратися з ситуацією. Приїхали до магазину, з магазину вийшов потерпілий ОСОБА_7 , який був сам. Він вийшов з автомобіля першим та ударив рукою ОСОБА_8 по обличчю, після чого той, не втримавши рівновагу, упав на землю. Підійшли інші. Він наніс удар ногою по нозі потерпілого. На даний час з потерпілим вони не примирились, шкоду він останньому не відшкодовував.

Не зважаючи на визнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 , його вина у заподіянні потерпілому умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, що спричинило тривалий розлад здоров`я, підтверджується дослідженими у судовому засіданні показаннями потерпілого, свідків, письмовими доказами.
Так, потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні суду пояснив, що напередодні того дня, ввечері у нього з ОСОБА_9 та родичем останнього відбулась суперечка, в результаті якої його ударили по обличчю, після чого він взяв палицю, щоб захистись, ті розбіглись. Наступного дня близько 10 год. ранку він перебував в магазині, коли під`їхав автомобіль, з нього вибігла компанія з п`яти чоловік, серед яких був і обвинувачений ОСОБА_10 . Почалась суперечка, коли він почав відбігати, ОСОБА_11 ногою наніс йому удар в область коліна, після чого він не втримав рівновагу та упав набік, ОСОБА_11 ще раз ударив його долонею по обличчю. Тоді ОСОБА_12 на прізвисько « ОСОБА_13 » узяв його за ноги та відтяг з того місця, про що він розповідав слідчому. Побиття припинив водій автомобіля ОСОБА_14 . ОСОБА_11 з друзями на автомобілі поїхали, хтось з них сказав: «Досить, він і так дійде». Вказав, що його побиття бачила стороння особа, яка допитана в якості свідка. Після цього він зателефонував до ОСОБА_15 , той відвіз його додому, тоді зателефонував на швидку допомогу, його забрали до Новосанжарської лікарні, де констатували факт наявності ушкоджень середньої тяжкості. В результаті отриманої травми він перебував рік без роботи. Обвинувачений телефонував йому один раз в нетверезому стані, але ситуацію не залагоджував. При визначенні ОСОБА_11 міри покарання покладається на розсуд суду. Вказав, що також визнає свою провину з приводу виникнення конфлікту з обвинуваченим ОСОБА_11 .

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні пояснив, що близько 10 години вечора він перебував з своїм однокласником, з села Мала Перещепина приїхав незнайомий йому чоловік, в якого разом з іншим чоловіком відбувся конфлікт з потерпілим ОСОБА_17 . ОСОБА_8 кудись побіг після чого приблизно через 10 хвилин повернувся на місце суперечки з сокирою (колуном). Тоді вони з другом поїхали до магазину, де знову бачили ОСОБА_8 з колуном, не палицею. На другий день він перебував вдома, коли близько 10 години ранку у двері постукав ОСОБА_7 , він не відчинив двері, зателефонував вітчиму. Приїхав автомобіль, вони з молодшим братом сіли в автомобіль та ще з трьома особами поїхали до магазину. Там вже перебував ОСОБА_7 , всі вийшли з автомобіля, він забрав брата та відійшов в сторону, бо відбувались словесні образи з нецензурною лайкою. Вітчим почав штовхатись з ОСОБА_18 , між обвинуваченим та потерпілим бійки не бачив. Через 7-8 хвилин він повернувся на місце, де відбувався конфлікт, ОСОБА_7 сидів на траві, запропонував останньому допомогу, на що він відмовив, сказавши, що по нього зараз приїдуть. Пропонував допомогти підвестись, але ОСОБА_8 сказав, що його дуже болить нога.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_19 пояснив, що того дня, точної дати не пам`ятає, близько до обіду, відразу після телефонного дзвінка з приводу якоїсь інформації про ОСОБА_20 , він з друзями з річки, де випивали, поїхав до магазину, коло якого перебував потерпілий ОСОБА_7 . Обвинувачений ОСОБА_10 почав штовханину з потерпілим, ногами не махав, бачив як він наніс останньому один удар рукою, після чого той присів. Інші з компанії тілесних ушкоджень потерпілому не наносили. Коли все скінчилось вони поїхали, а ОСОБА_8 , мабуть, пішов додому.

Свідок ОСОБА_21 в судовому засіданні суду пояснив, що він перебував на відстані приблизно 100 метрів від магазину, коли з нього вийшов ОСОБА_7 та пішов центральною вулицею по іншій стороні в тому самому напрямку, що і він. За ОСОБА_18 рухався автомобіль марки Фольксваген Пасат сірого кольору. На відстані близько 20 метрів він бачив як відбувався конфлікт між обвинуваченим ОСОБА_11 та потерпілим ОСОБА_18 , в результаті якого ОСОБА_11 ногою ударив ОСОБА_18 в ліву ногу, після чого той присів, ОСОБА_11 ще раз ударив потерпілого рукою в обличчя, хотів ще нанести удар, але друзі його відвели. Після того всі поїхали, ОСОБА_18 залишився сидіти, сам він до нього не підходив.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 пояснив, що того дня він був свідком суперечки між ОСОБА_11 та ОСОБА_18 , в результаті якої обвинувачений рукою наніс удар по обличчю потерпілого, після чого той, не втримавши рівновагу, упав набік.

Протоколом огляду місця події від 12.11.2019 року з фототаблицями до нього, в якому зафіксовані ділянка дороги в напрямку від місця події, магазин, місце події.

Висновком судово-медичного експерта № 123 від 06.11.2019 року, відповідно до якого багатоскалковий внутрішньо-суглобовий перелом лівої велико-гомілкової кістки зі зміщенням, гемартроз в області лівого колінного суглобу, синець в області лівого колінного суглобу по зовнішній поверхні могли утворитись одномиттєво в результаті дії тупого предмету, який діяв у вище вказану область не менше одного раз. Дані ушкодження не могли утворитись в результаті падіння з висоти власного зросту на необмежену контактуючу поверхню, як з раніше наданим прискоренням, так і без такого. Могли утворитись в строк та при обставинах, вказаних вище, можуть розглядатись лише у сукупності і за ступенем тяжкості відносяться до ушкоджень середнього ступеню тяжкості за критерієм довготривалого розладу здоров`я; садно в області проекції лівого ліктьового суглобу по задній поверхні утворилось в результаті дії тупого предмету, чи удару об такий, який діяв у вище вказану область не менше одного разу. Дане ушкодження могло утворитись в результаті падіння спиною назад в строк, вказаний вище, і за ступенем тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень. При проведенні судово-медичної експертизи ОСОБА_6 у нього яких-небудь ушкоджень в області кистей рук та передпліч не виявлено. Приймаючи до уваги анатомічну локалізацію і механізм спричинення ушкоджень, виявлених в процесі проведення судово-медичної експертизи ОСОБА_6 , експерт вважає, що в момент нанесення ушкоджень потерпілий міг знаходитись обличчям до обличчя по відношенню до нападника, лівою або задньою поверхнями тіла по відношенню до нападника.
Протоколом проведення слідчого експерименту від 12.11.2019 року за участю потерпілого ОСОБА_6 з фототаблицями до нього.
Протоколом проведення слідчого експерименту від 14.11.2019 року за участю свідка ОСОБА_22 з фототаблицями до нього.
Протоколом проведення слідчого експерименту від 16.11.2019 року за участю свідка ОСОБА_21 з фототаблицями до нього.
Протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.11.2019 року.
Довідкою-характеристикою № 02-21/2841 та довідкою № 02-45/4573 від 22.11.2019 року стосовно ОСОБА_4 , виданими виконавчим комітетом Мачухівської сільської ради Полтавського району Полтавської області.
Довідкою Комунального некомерційного підприємства «Полтавська центральна районна клінічна лікарня» Полтавської районної ради № 352 від 05.11.2019 року, відповідно до якої ОСОБА_4 на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.
Вказані докази судом визнаються належними доказами, оскільки вони підтверджують подію злочину та винуватість обвинуваченого у його вчиненні, а також оцінюються судом як достовірні, оскільки підстав сумніватися у їх правдивості судом не встановлено, та допустимі, оскільки здобуті з дотриманням відповідної процедури.

Враховуючи об`єктивно з`ясовані обставини, суд приходить до висновку про те, що дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 1 ст. 122 КК України, як нанесення умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України обвинуваченим ОСОБА_4 вчинено нетяжкий злочин (ч. 1 ст. 122 КК України).

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Виходячи з положень ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Відповідно до ст. 66 КК України обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Видами покарання, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 122 КК України, є виправні роботи на строк до двох років або обмеження волі на строк до трьох років, або позбавлення волі на строк до трьох років.

Суд вважає, що ОСОБА_4 слід призначити покарання у вигляді обмеження волі.

ОСОБА_4 є раніше не судимим, вину визнав повністю, критично оцінює скоєне.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 75 КК України при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років суд вправі прийняти рішення про звільнення особи від відбування покарання з випробуванням, якщо з урахуванням тяжкості злочину, особи винного та інших обставин справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_4 на обліках у психіатра і нарколога не перебуває, задовільно характеризується за місцем проживання, раніше не судимий.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України враховує, що він обвинувачується у скоєнні злочину, який відноситься до категорії нетяжких злочинів, дані, які характеризують його особу, викладені вище обставини, суд приходить до висновку про те, що перевиховання та виправлення обвинуваченого можливо без його ізоляції від суспільства, а тому необхідно призначити йому покарання в межах санкції ч. 1 ст. 122 КК України із застосуванням ст. 75 КК України із звільненням від відбування покарання з випробуванням з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, вважаючи таке покарання необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Згідно досудової доповіді, підготовленої старшим інспектором Полтавського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення даної особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не може становити небезпеку для суспільства (в тому числі окремих осіб). На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень: сприяння працевлаштуванню, участь у виховних заходах та соціально-корисній діяльності, проведення індивідуально-профілактичної роботи (а.с. 68, 69).
Цивільний позов не заявлено.

Судові витрати та речові докази відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,
З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирати.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Новосанжарський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя Новосанжарського районного суду

Полтавської області ОСОБА_1