490/8382/17 16.02.2021
н/п 1-кп/490/295/2021
Справа № 490/8382/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2021 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2
провівши підготовче судове засіданні у кримінальному провадженні №0003368, внесеного до ЄРДР, за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: с. Зелений Гай Жовтневого району Миколаївської області, громадянин України, неодружений, з загальною середньою освітою, непрацюючого, місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , раніше судимий 23 листопада 2015 року Центральним районним судом м. Миколаєва за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки, від відбування якого на підставі ст. 75 КК України звільнений з випробуванням строком на два роки,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження: м. Миколаїв, громадянин України, неодружений, з загальною середньою освітою, не працюючого, місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,-
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_6 , захисник ОСОБА_7 , захисник ОСОБА_8

в с т а н о в и в:

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 19.01.2021 року ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 25.11.2020 року про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0003368 за обвинуваченням ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України скасовано, та призначено новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого засідання.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи від 12.02.2021 року судову справу №490/8382/17 розподілено та передано для здійснення судового розгляду судді ОСОБА_1 .
Під час підготовчого судового засідання судом встановлено, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні складений у відповідності з вимогами Кримінального процесуального кодексу України і поверненню прокурору не підлягає, кримінальне провадження підсудне Центральному районному суду м. Миколаєва. Порушення вимог КПК України, які б унеможливлювали призначення провадження до судового розгляду, не встановлені, відтак суд приходить до висновку про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України до розгляду, судовий розгляд здійснювати у відкритому судовому засіданні.
В даному кримінальному провадженні обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Миколаївським апеляційним судом запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою продовжено на 30 днів до 18 лютого 2021 року.
Відповідно до ст. 315 КПК України в підготовчому судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 строк тримання під вартою, оскільки на думку прокурора, такий запобіжний захід здатний забезпечити виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків під час розгляду справи, в іншому випадку цілком ймовірно, що обвинуваченими можуть бути прийнято спроби незаконно впливати на свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 та потерпілого ОСОБА_11 . Крім того, на думку прокурора запобіжний захід у виді тримання під вартою попереджає можливість вчинення обвинуваченими інших злочинів, тому зміна запобіжного заходу обвинуваченим на інший більш м`який є недоцільним.

На підтримку клопотань прокурор у підготовчому судовому засіданні додатково зазначила, що обвинувачені під час тримання під вартою вчиняли спроби незаконного впливу на свідків з метою зміни їх показів, та на потерпілого, який в свою чергу звернувся з заявою до правоохоронних органів, розпочато досудове розслідування обставин викладених у заяві.

Захисник ОСОБА_8 заперечувала щодо клопотання прокурора та клопотала змінити ОСОБА_3 запобіжний захід, на інший, не пов`язаний з триманням під вартою, оскільки ризики, наведені прокурором є необґрунтованими. Крім того, захисник зазначила, що її підзахисний знаходиться під вартою 3 роки 6 місяців, тобто тривалий час, кримінальне провадження досі не розглянуто, а тому буде доцільним змінити запобіжний захід з тримання під вартою на інший, більш мякий.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав клопотання захисника, просив обрати йому запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Захисник ОСОБА_7 просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора, обгрутовуючи свою позицію тим, що ризики, на які посилається прокурор, не доведені, а тривале перебування обвинуваченого ОСОБА_4 - 3 роки 6 місяців під вартою є необґрунтованим. Просив застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, який, на його думку, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку його підзахисного.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання свого захисника.

Суд, вислухавши думку учасників судового процесу, оцінивши ступінь обґрунтованості заявленого клопотання, приходить до наступних висновків.

Згідно ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Заявлене прокурором клопотання про продовження строку тримання обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 під вартою за процесуальним змістом і формою відповідають вимогам ст. 199 КПК України, та в порядку п. 6 ст. 9, ч. 1 ст. 7 КПК України може бути предметом розгляду під час підготовчого судового засідання.

Відповідно до частини 4 ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою розглядається згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Підставами для застосування заходів забезпечення кримінального провадження ст. 194 КПК України визначає: існування обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченими кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Суд, при наданні оцінки наявності обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 інкримінованого кримінального правопорушення за ознаками ч. 2 ст. 187 КК України, - враховує положення статей 368, 369, 371, 374 КПК України, змістом яких передбачено, що надання оцінки доказів у справі відбувається в нарадчій кімнаті на стадії постановлення вироку. Зазначене свідчить про те, що суд на стадії проведення підготовчого судового засідання не може робити висновок щодо «обґрунтованості підозри» шляхом надання оцінки всіх доказів у справі, а повинен виходити з поняття наявності відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення, що узгоджується з висновками Європейського суду з прав людини. На думку суду, відомості, викладені в Реєстрі матеріалів досудового розслідування, а також посилання прокурора в клопотанні на матеріали можуть свідчити про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченими інкримінованого кримінального правопорушення. Вагомість таких доказів наразі не викликає сумнівів. Таким чином, суд на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначає, що причетність обвинувачених до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу з огляду потреб судового розслідування.

В судовому засіданні прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто обвинувачені без застосування до них запобіжного заходу зможуть незаконно впливати на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні, вчиняти інші кримінальні правопорушення. Підставою вважати такі ризики реальними є та обставина, що свідки є знайомими обвинуваченим, та не були допитаними у судовому засіданні. Крім того, не допитаним у провадженні є і потерпілий. Також, підставою є те, що ОСОБА_3 раніше судимий, на теперішній час має не зняту та непогашену судимість за скоєння насильницького майнового злочину, новий злочин, в якому обвинувачується на даний час, вчинено під час випробувального терміну, що свідчить про те, що останній на шлях виправлення не став. Крім того, обвинуваченому ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення на території Інгульського району м. Миколаєва, який був скоєний за годину до події кримінального правопорушення, що розглядається судом, обвинувальний акт знаходиться на розгляді у Ленінському районному суді м. Миколаєва.

При наданні оцінки ступеню ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд враховує, що згідно п. 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Яжинський проти Польщі» ризик незаконного впливу обвинувачених особисто на свідків може бути визнано на початкових стадіях процесу. Суд з огляду на вказане, з урахуванням, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 наразі лише призначений до розгляду, - вважає, що ризик прийняття обвинуваченими спроб незаконного впливу на свідків, які безпосередньо перед судом не допитані, з метою переконання або змушення останніх надати покази в вигідному для них аспекті є реальним.

Також, суд вважає, що прокурором доведено існування ризику, визначеного п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість вчинення обвинуваченими інших кримінальних правопорушень.

Перевіряючи наявність законних підстав вважати, що застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою буде достатнім для запобігання встановленим ризикам кримінального провадження, судом, відповідно до ст. 178 КПК України, оцінено в сукупності фактори, пов`язані з характером особи обвинуваченого, моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, особистими та соціальними обставини його життя, сімейними зв`язками та зв`язками з суспільством.

Вищевказані обставини, за переконанням суду, мають бути оцінені як такі, що жодним чином не будуть стримуючими факторами для вживання обвинуваченими перешкод запобігання відправлення правосуддя в спосіб неявки в судові засідання та для запобігання встановленим ризикам кримінального провадження. В зв`язку з чим, жодний інший вид запобіжного заходу ніж тримання під вартою не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у кримінальному провадженні.

Згідно ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати 60 днів.

Таким чином, вирішуючи питання стосовно запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , суд, з метою запобігання ризику переховування ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину, вважає за необхідне продовжити відносно них запобіжний захід у виді тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст. 314-316 КПК України, -

п о с т а н о в и в:
Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України на 15:00 год. 00 хв. 25 лютого 2021 року.
Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , продовжити до 13 квітня 2021 року.
Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , продовжити до 13 квітня 2021 року.
Ухвала в частині продовження запобіжного заходу може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала в частині призначення справи до судового розгляду оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1