Справа № 308/5277/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2021 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , дослідивши матеріали клопотання заступника начальника СВ ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні за №0000244, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.04.2021 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, про арешт майна,-
ВСТАНОВИВ:
26 квітня 2021 року заступник начальника СВ ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області старший лейтенант поліції ОСОБА_2 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням у кримінальному провадженні за №0000244, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.04.2021 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, про арешт майна.
Просить з метою забезпечення збереження речових доказів накласти арешт на купюру номіналом 200 (двісті) гривень серії УБ 7497697 та купюру номіналом 500 (п`ятсот) гривень серії АГ 7347568.
Ознайомившись з матеріалами клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, і збереження речових доказів, при цьому арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи. Третьою особою, щодо майна вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, має права і обов`язки, передбачені цим Кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, що стосуються арешту майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, повідомляється про прийняті процесуальні рішення в кримінальному провадженні, що стосуються арешту майна, отримує їх копії у випадках та в порядку, встановлених цим Кодексом.
Як убачається з наданих суду матеріалів, підозру ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000244, не оголошено, а тому він не перебуває в рамках вказаного кримінального провадження у процесуальному статусі підозрюваного.
За таких обставин, ОСОБА_4 на даному етапі досудового розслідування у згаданому кримінальному провадженні бере участь у статусі третьої особи.
Разом з тим, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді звернувся заступник начальника СВ ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області старший лейтенант поліції ОСОБА_2 , що суперечить вимогам ч. 2 ст. 64-2 КПК України, в якій чітко зазначено, що з даним клопотанням має право звертатися лише прокурор.
Окрім того, до клопотання не додана постанова про призначення групи прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні. Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань не може замінити таку постанову, оскільки він не є кримінально-процесуальним рішенням, яке породжує зазначені правові наслідки в конкретному кримінальному провадженні.
З урахуванням викладених обставин слідчий суддя приходить до висновку, що відповідно до наведених вимог кримінального процесуального закону клопотання про арешт майна підлягає поверненню прокурору, який його погодив; для усунення недоліків клопотання слід встановити строк в 72 години, початок обчислення якого рахувати з моменту фактичного отримання вказаного клопотання разом з копією даної ухвали прокурором.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170, 171, 172, 173 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання заступника начальника СВ ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні за №0000244, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.04.2021 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, про арешт майна, повернути прокурору для усунення недоліків.
Встановити строк в сімдесят дві години з моменту отримання копії даної ухвали для усунення зазначених у ній недоліків.
Роз`яснити, що повернення клопотання не є перешкодою для повторного звернення до слідчого судді з клопотанням про вжиття заходів кримінального провадження (арешту майна).
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1