Справа № 461/3339/21
Провадження № 1-кс/461/2696/21
УХВАЛА

08.06.2021 року, слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2
за участі:

слідчого ОСОБА_3

представника власника майна ОСОБА_4 ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУ Національної поліції у Львівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000311 від 13 квітня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло відповідне клопотання слідчого, яке вмотивоване тим, що ОСОБА_6 , шляхом обману заволоділа комунальною квартирою АДРЕСА_1 . З метою легалізації майна, остання подала Державному реєстратору свідоцтво про право на спадщину за заповітом та технічний паспорт. У поданому технічному паспорті Тригубою Раїсою Ульянівною квартира №11а була визначена як комора.
Крім цього, під час досудового розслідування встановлено, що невідомі особи використовуючи договір дарування квартири АДРЕСА_2 від 21.06.2006, перебуваючи у приміщенні приватного нотаріуса ЛМНО ОСОБА_7 уклали договір купівлі продажу вищевказаної квартири. Під час досудового розслідування в порядку ст. 93 КПК України отримано відомості з ОКП ЛОР «БТІ та ЕО». Так, згідно вказаних відомостей договір дарування квартири АДРЕСА_2 від 21.06.2006, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 , та зареєстровано в реєстрі вчинення нотаріальних дій за №427. Сторонами вказаного договору виступали: дарувальники ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , обдаровуваний ОСОБА_11 . Згідно відповіді Київського державного нотаріального архіву Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в справі №02-27 «Реєстр для реєстрації нотаріальних дій» приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 міститься запис про засвідчення справжності підписів на чотирьох установчих картках від 20 березня 2006 року за реєстровим №427. В порядку ст. 93 КПК України отримано відомості від Львівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції згідно яких, актових записів про народження, шлюб та смерть громадян Державного реєстру актів цивільного стану громадян, щодо ОСОБА_11 не має.
Слідчий зазначає, що в порядку ст. 93 КПК України отримано відомості від Головного управління Державної міграційної служби у Львівській області, відповідно до яких ОСОБА_11 за наявними обліками управління з питань ідентифікації та паспортизації та відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС у Львівській області на території Львівської області не значиться, документування паспортом громадянина України, паспортом України для виїзду за кордон не проводилося.
Відтак в органу досудового розслідування на даний час вбачається достатньо підстав, що договір дарування, який був використаний у приватного нотаріуса ЛМНО ОСОБА_7 , як підстава права власності на квартиру АДРЕСА_2 є підробленим, що в свою чергу дає підстави вважати, що вказана квартира є об`єктом кримінально-протиправних дій. Враховуючи вищевикладене, просив суд накласти арешт на вказану квартиру.
Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовільнити в повному обсязі.
Представник власника майна в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечив, та зазначив, що власник квартири не є підозрюваним у вказаному кримінальному провадженні, відтак підстави для його задоволення відсутні.
Слідчий суддя, заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, дійшов до висновку про необхідність його задоволення виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням ГУ Національної поліції у Львівській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженні, відомості про яке 13.04.2021 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000311, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, про те що група осіб у період з 2019 року по даний час, перебуваючи на території міста Львова шляхом обману, використовуючи підроблені документи заволодівають об`єктами нерухомості.
Постановою слідчого у даному кримінальному провадженні від 11 травня 2021 року квартира за адресою: АДРЕСА_3 визнана речовим доказом.
Відповідно до ч. 1-3 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 98 КПК України).
Відповідно до частини 4 ст. 170 КПК України, заборона використання майна, а також заборона розпорядження таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до знищення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
При вирішенні клопотання слідчий суддя враховує мотиви клопотання та обґрунтування його слідчим, склад майна, на яке слідчий просить накласти арешт, потреби досудового розслідування, правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна для інших осіб, виходячи із розумності та співмірності обмеження в результаті накладення арешту на майно завданням кримінального провадження.
До уваги також приймається, що є достатні підстави вважати, що збереження речових доказів необхідне для здійснення належного досудового розслідування кримінального провадження, ступінь втручання у права та свободи володільця виправдовуюся потребами досудового розслідування.
З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання слідчого у повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУ Національної поліції у Львівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , - задовільнити повністю.

Накласти арешт на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , котра на праві власності належить ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), шляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування.

Виконання ухвали покласти на слідчих слідчого управління ГУНП у Львівській області: ОСОБА_3 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 .

Повний текст ухвали проголошений 11 червня 2021 року о 15 год. 15 хв.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1