Справа № 361/41/21
Провадження № 1-кп/361/583/21
В И Р О К
Іменем України

---------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
16 лютого 2021 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючої судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002848 від 23 листопада 2020 року, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Княжичі Броварського району Київської області, громадянина України, українця, із середньою освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий

11 листопада 2012 року вироком Броварського міськрайонного суду Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 , маючи непогашену в порядку передбаченому законом судимість, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та знову, повторно вчинив корисливе кримінальне правопорушення (злочин), а саме:

16 листопада 2020 року приблизно о 23 год. 00 хв. ОСОБА_5 знаходився за адресою: АДРЕСА_2 , де в цей час у нього виник умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

Того ж дня, а саме 16 листопада 2020 року приблизно о 23 год. 00 хв. з метою реалізації свого умислу ОСОБА_5 , діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, переконавшись у відсутності власника та очевидців, перебуваючи за зазначеною адресою, переліз через паркан, тим самим незаконно проник на територію домоволодіння, належного ОСОБА_6 . Після цього ОСОБА_5 шляхом вільного доступу зайшов до прибудови, яка знаходилась на території домоволодіння. Перебуваючи всередині цієї прибудови, останній таємно взяв із підлоги мотокосу марки «Могилев» моделі КМ-5500 вартістю 259,67 грн, бензопилу марки «Байкал», модель БП-03-08 вартістю 1 933,33 грн та шуруповерт марки «Bosch» моделі Worcraft CA-S20 lie вартістю 766,67 грн, які знаходилися на полиці прибудови та належали ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого покинув місце вчинення злочину.

Викраденими речами ОСОБА_5 розпорядився на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 2 959,67 грн.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжки), поєднані з проникненням в інше приміщення, вчинені повторно.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся і показав, що дійсно 16 листопада 2020 року, з метою викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, приблизно о 23 год. 00 хв. переліз через паркан та зайшов до прибудови, яка знаходилась на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , звідки викрав мотокосу марки «Могилев» моделі КМ-5500, бензопилу марки «Байкал», модель БП-03-08 та шуруповерт марки «Bosch» моделі Worcraft CA-S20 lie, які знаходилися на полиці прибудови та належали ОСОБА_7 , після чого покинув місце вчинення злочину. Викрадене майно ОСОБА_5 сховав, проте після приїзду до нього працівників поліції, добровільно повернув вказане майно.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.
Учасники судового провадження не заперечували проти проведення судового засідання без участі потерпілого, від якого до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, стосовно міри покарання покладається на розсуд суду, цивільний позов у цьому кримінальному провадженні заявляти не буде, претензій не має.
За вказаних обставин, враховуючи думку учасників судового провадження, відповідно до положень ст. 325 КПК України, суд вважає можливим за відсутності потерпілого з`ясувати всі обставини під час судового розгляду та провести судовий розгляд без вказаної особи.
Вислухавши думку учасників судового провадження, які вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, переконавшись, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, перевіривши добровільність його позиції, роз`яснивши ОСОБА_5 наслідки застосування положень частини третьої статті 349 КПК України, а саме позбавлення його права оскаржити в апеляційному порядку визнані ним обставини вчинення кримінального правопорушення - злочину, що викладені в обвинувальному акті, беручи до уваги визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення у повному обсязі, зважаючи на те, що жодним учасником судового провадження не оспорено винуватість обвинуваченого у вчиненні злочину та визначені обвинуваченням обставини його вчинення, переконавшись, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує щодо такого порядку судового розгляду, суд вважає можливим застосувати положення частини третьої статті 349 КПК України та визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежується допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.
Прийняття судом рішення про проведення скороченого судового розгляду свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку.
Судом створено необхідні умови для виконання сторонами обвинувачення і захисту їхніх процесуальних обов`язків і здійснення прав, в тому числі і права на захист.
Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), Series А, заява № 25, від 18 січня 1978 року, пункт 161, та «Коробов проти України», заява № 39598/03, від 21 липня 2011 року, пункт 65, Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.
Будь-яких вагомих, достовірних доказів, які надають розумні підстави сумніватися у доведеності вини ОСОБА_5 , у судовому засіданні не здобуто.
З огляду на вищевикладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, враховуючи позицію обвинувачення та визнання обвинуваченим вини, дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження та вважає, що його дії, які відбулися 16 листопада 2020 року вірно кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжки), поєднаному з проникненням в інше приміщення, вчинене повторно.
Підстав відповідно до частини третьої статті 337 КПК України для виходу за межі висунутого обвинувачення чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, не встановлено.
Відтак, суд, за внутрішнім переконанням, дійшов висновку про те, що встановлені судом обставини дозволяють ухвалити обвинувальний вирок щодо обвинуваченого ОСОБА_5 .

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд керується вимогами ст. ст. 65 67 КК України, виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Відповідно до положень статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті завдання фізичних страждань або приниження людської гідності.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує наступне:
- позицію сторін судового провадження щодо необхідної міри покарання (прокурор просив призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі статті 75 КК України звільнити останнього від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки, обвинувачений просив суд його суворо не карати, не позбавляти волі, захисник просив призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі статті 75 КК України звільнити останнього від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік);
- відношення обвинуваченого до вчиненого (визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування шкоди);
- ступінь тяжкості вчинених кримінального правопорушення (злочину), яке відповідно до статті 12 КК України відноситься до категорії тяжких;
- особливості й обставин вчинення кримінального правопорушення (злочину): форму вини (прямий умисел), мотив і мету (корисливий мотив, мета збагачення за рахунок чужого майна), спосіб (проникнення до на територію домоволодіння шляхом перелізання через паркан, та проникнення до прибудови), стадію вчинення (закінчений злочин), характер і ступінь тяжкості наслідків що настали (завдання майнової шкоди потерпілому);
- особу обвинуваченого, який притягувався до кримінальної відповідальності та відбував покарання у місцях позбавлення волі; визнав свою вину; щиро розкаявся; за місцем проживання скарг на останнього не надходило; офіційно не працює; є неодружений; на утриманні неповнолітніх дітей не має; раніше судимий за вчинення корисливого злочину; на обліку у лікаря - нарколога та лікаря - психіатра не перебуває; злочин вчинив у зв`язку з важкими сімейними обставинами.
Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку, при цьому відсутності обставин, які згідно зі ст. 67 КК України обтяжують його покарання.
Суд вважає, що підстави застосування ст. ст. 69, 69-1 КК України при призначенні покарання відсутні.
З урахуванням вищевикладених обставин у справі, особистості обвинуваченого, тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відшкодування обвинуваченим завданої шкоди потерпілому, покарання, яке передбачено за вчинене кримінальне правопорушення, обставини, що пом`якшують покарання, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства, шляхом призначення ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки зі звільненням від його відбуття на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 (один) рік 6 (шість) місяців.
Разом з цим суд, діючи відповідно до положень ч. ч. 1, 3 ст. 76 КК України, покладає на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, а також п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Таке покарання, на переконання суду, відповідає положенням ст. 65 КК України та буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особистості обвинуваченого та є достатнім, для досягнення, відповідно до ст. 50 КК України мети покарання.
Цивільний позов не заявлявся.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.

Розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, відсутній.

Процесуальні витрати у провадженні, а саме: витрати на залучення експерта на проведення експертизи (висновок експерта Київського НДЕКЦ МВС України від 02 грудня 2020 року № СЕ-19/111-20/57512-ТВ) у сумі 817,25 грн відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з ОСОБА_5 на користь держави.
Питання речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України, а саме:

- паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити за належністю у ОСОБА_5 ;

- мотокоса марки «Могилев» моделі КМ-5500 та бензопила марки «Байкал» модель БП-03-08, залишити за належністю у потерпілого ОСОБА_7 .

Керуючись ст. ст. 100, 124, 349, 368, 370 , 371, 373-376 КПК України, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців, поклавши на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Процесуальні витрати у провадженні на проведення експертизи (висновок експерта Київського НДЕКЦ МВС України від 02 грудня 2020 року № СЕ-19/111-20/57512-ТВ) у сумі 817 (вісімсот сімнадцять) гривень 25 коп. стягнути з ОСОБА_5 на користь держави.
Речові докази, а саме:

- паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити за належністю у ОСОБА_5 ;

- мотокоса марки «Могилев» моделі КМ-5500 та бензопила марки «Байкал» модель БП-03-08 залишити за належністю у потерпілого ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1