Справа № 464/490/20
пр.№ 1-кп/464/28/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.05.2021 Сихівський районний суд м. Львова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000068 від 13.01.2020 року, про обвинувачення:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Львова, громадянки України, не одруженої, із середньою освітою, не працевлаштованої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ст.89 КК України раніше не судимої,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України,
з участю сторін судового провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 , 21.11.2019 близько 11.30 год., перебуваючи за адресою: м.Львів вул. Дж. Вашингтона, 8 г у приміщенні магазину «Метро», маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно викрала майно ТзОВ «Метро кеш енд Кері», а саме: один блок сигарет марки «Бонд стріт класік селекшн» вартістю 320 грн. та заховавши вищевказане майно під шарф, в якому була одягнута та не оплативши за товар покинула приміщення ТЦ «Метро» після чого викраденим майном розпорядилася на власний розсуд. Своїми умисними діями ОСОБА_3 спричинила матеріальну шкоду ТзОВ «Метро кеш енд Кері» на загальну суму 320 грн.
Окрім цього, ОСОБА_3 , 22.12.2019 близько 16.00 год., перебуваючи за адресою: м. Львів вул. Дж. Вашингтона, 8 г у приміщенні магазину «Метро», маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, повторно з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно викрала майно ТзОВ «Метро кеш енд Кері», а саме: один блок сигарет марки «Честерфілд класік ред», вартістю 381 грн. 14 коп., та заховавши вищевказане майно під шарф, в якому була одягнута, після чого зайшовши в приміщення туалету даний товар заховала під куртку ззаду та не оплативши за товар покинула приміщення ТЦ «Метро», після чого викраденим майном розпорядилася на власний розсуд. Своїми умисними діями ОСОБА_3 спричинила матеріальну шкоду ТзОВ «Метро кеш енд Кері» на загальну суму 381 грн. 14 коп.
Під час судового розгляду обвинувачена ОСОБА_3 повністю визнала себе винуватою у пред`явленому обвинуваченні, підтвердила викладені в обвинувальному акті обставини. Додатково зазначила, що вчинила дані кримінальні правопорушення у зв`язку із важким матеріальним становищем. У вчиненому щиро розкаялась та просить суд суворо не карати.
За згодою сторін, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів, зібраних в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, оскільки учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів в добровільності їх позицій, а також фактичні обставини справи ніким не оспорюються. При цьому судом сторонам було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Тому суд обмежився допитом обвинуваченої та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують її особу.
Оцінивши показання обвинуваченої, які вона надала вільно, без примусу та тиску, будучи ознайомленою із правилами ст. ст. 349, 394 КПК України, і які узгоджуються між собою та не суперечать обвинувальному акту, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 вчинила кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.185 та ч.2 ст. 185 КК України.
ЇЇ дії органом досудового розслідування, вірно кваліфіковано за ч.1 ст.185 КК України, оскільки така вчинила таємне викрадання чужого майна (крадіжку).
Окрім цього, її дії органом досудового розслідування, вірно кваліфіковано за ч.2 ст.185 КК України, оскільки така повторно вчинила таємне викрадання чужого майна (крадіжку).
Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ст. 12 КК України, злочини, передбачені ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, є проступком та не тяжким злочином.
Обвинувачена ОСОБА_3 не працевлаштована, має на утриманні малолітні діти, згідно ст.89 КК України раніше не судима, на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 суд, відповідно до ст. 66 КК України, визнає її щире каяття.
Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 судом не встановлено.
Відповідно до досудової доповіді фахівця Франківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_5 від 31.03.2021, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства обвинуваченої ОСОБА_3 є середній. На думку органу пробації, виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не створить високої небезпеки для суспільства.
За положенням ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Враховуючи вищенаведене та конкретні обставини справи, за яких вчинено діяння, беручи до уваги дані про особу обвинуваченої ОСОБА_3 , наявність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, ОСОБА_3 слід визначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України у виді громадських робіт та за ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, оскільки суд, застосовуючи принцип індивідуалізації покарання, переконаний, що таке покарання є необхідним і достатнім для її виправлення, попередження нових злочинів.
Згідно із ч.1 ст.70 КК України при сукупності злочинів, суд призначивши покарання за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.
Таким чином, остаточне покарання обвинуваченій слід обрати на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, враховуючи характер та співвідношення тяжкості злочинних діянь, їх наслідки, ступінь суспільної небезпечності скоєних злочинів, - шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Між тим, суд, приймаючи до уваги наведене, наявність обставин, що пом`якшують покарання, ставлення обвинуваченої до вчиненого, вважає за можливе застосувати до ОСОБА_3 ст.79 КК України і звільнити її від відбування покарання з випробуванням, оскільки її виправлення можливе без реального відбування покарання, встановивши іспитовий строк, який буде оптимальним, покаже стійкість такого виправлення і неможливість вчинення нею в подальшому інших злочинів із покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні, цивільний позов не заявлено.
Запобіжний захід відносно обвинуваченої у даному кримінальному провадженні не обирався.
Керуючись ст.ст. 368, 371, 373, 374 КПК України,суд,-

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити покарання:
- за ч. 1 ст. 185 КК України - 80 (вісімдесят) годин громадських робіт;
- за ч.2 ст. 185 КК України - 1 (один) рік 6 (шість) місяців позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волію.
На підставі ст. 79 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік.
На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази: компакт-диск DVD-R на якому знаходяться відеозаписи, DVD-R на якому знаходяться відеозаписи залишити при матеріалах справи.
Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м. Львова протягом 30-ти днів з дня його проголошення.
Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченій та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя ОСОБА_1