В И Р О К
Іменем України
06.05.2021 р.
Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
із участю: секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
обвинуваченої ОСОБА_8 ,
захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
потерпілої ОСОБА_11 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Жмеринка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000001 від 01.01.2018 року, по обвинуваченню ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, одруженої, не працюючої, військовозобов`язаної, раніше судимої: вироком Барського районного суду Вінницької області від 28.12.2016 року за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн; вироком Барського районного суду Вінницької області від 04.12.2017 року за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ст.70,75 КК України на три роки позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком на три роки, ухвалою Барського районного суду Вінницької області від 21.12.2020 року звільненої від покарання, призначеного вказаним вироком Барського районного суду Вінницької області від 04.12.2017 року,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,
ВСТАНОВИВ :
ОСОБА_8 , маючи незняту та непогашену судимість за вчинення злочинів, передбачених ч.2,3 ст.185 КК України, зокрема за вироком Барського районного суду Вінницької області від 04.12.2017 року, близько 23 години 00 хвилин 14.10.2017 року прийшла для відпочинку до кафе "Мобі Дік", що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , перебуваючи у якому, звернула увагу на двох відвідувачок, раніше незнайомих їй жінок, які сиділи за сусіднім столиком та вживали алкогольні напої. В подальшому, спостерігаючи за вказаними особами та побачивши, що ті жінки залишили свої речі на танцполі, ОСОБА_8 вирішила протиправно ними заволодіти. Втілюючи свій злочинний намір, діючи таємно, умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій, шляхом вільного доступу ОСОБА_8 викрала належну відвідувачці закладу ОСОБА_11 жіночу шкіряну куртку, вартість якої згідно висновку експерта від 26.11.2017 року №7242/17-21 становила 5719,11 грн, а також належні ОСОБА_12 грошові кошти в сумі 270 грн і мобільний телефон "Lenovo A2010", вартість якого згідно висновку експерта від 01.12.2017 року №6770/17-21 становила 1159 грн. Разом із викраденим майном ОСОБА_8 з місця вчинення злочину зникла та надалі розпорядилась ним на власний розсуд, чим спричинила потерпілій ОСОБА_12 майнової шкоди на загальну суму 1420 грн, та потерпілій ОСОБА_11 майнової шкоди на суму 5719,11 грн.
Вказані дії ОСОБА_8 кваліфіковано за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_8 винуватою себе у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, не визнала. Пояснила, що ввечері 14.10.2017 року вона разом із своїм братом ОСОБА_13 , якій наразі помер, перебували у кафе "Мобі Дік" в м.Жмеринка в очікуванні братової дружини, яка тоді до опівночі працювала в готелі на території мікрорайону "Постройки". За столиком її брат пив пиво. За іншим столиком навпроти них відпочивали дві дівчини, що є потерпілими в даному кримінальному провадженні, які мали нетверезий вигляд. Брат звернув її увагу на те, що одна з інших двох дівчат, які відпочивали за сусіднім столиком, взяла і винесла сумку потерпілих, коли ті вийшли до туалету. Тоді брат сказав їй, що зараз він забере інші речі потерпілих, наказавши їй одразу ж виходити слідом за ним. Він взяв другу сумку потерпілих, на якій також висіла жіноча куртка, із якими вийшов з кафе, після чого вона вийшла слідом за братом. Потім вони дісталися річки біля мікрорайону "ТЕЦ", де брат залишив собі жіночу куртку, а також мобільний телефон і гроші з гаманця, що були у викраденій жіночій сумці. Саму сумку із рештою її вмісту він викинув. Скільки було грошей у гаманці їй невідомо. Брат зателефонував дружині, якій повідомив, що вони прямують до вокзалу, звідки удвох дісталися до м.Бару, де у належному раніше їх батькам будинку мешкали з братом. Викрадені речі залишались у даному будинку в м.Барі, зокрема мобільний телефон лежав на тумбочці у кімнаті брата, а жіночу шкіряну куртку вона поклала у прибудові, бо за розміром та їй не підійшла. Через кілька днів за їх з братом проханням ОСОБА_14 здала викрадений мобільний телефон до ломбарду в м.Вінниці. Усі гроші від цього забрав собі брат ОСОБА_15 . Шкіряну жіночу куртку вона видала працівникам поліції, коли вони приїхали до неї додому і запитали про неї. Особисто вона не вчиняла ніяких дій щодо викрадення майна потерпілих. Під час досудового розслідування вона визнавала свою вину у вчиненні даної крадіжки і не повідомляла слідству про заволодіння майном потерпілих одноособово її братом ОСОБА_16 з метою допомоги останньому уникнути відповідальності, оскільки в той час він вже обвинувачувався у вчиненні іншого тяжкого злочину. З цих підстав просила суд її виправдати за пред`явленим обвинуваченням.
Незважаючи на невизнання своєї вини обвинуваченою ОСОБА_8 , її винуватість у вчиненні вказаного злочину повністю доводиться безпосередньо дослідженими в ході судового розгляду наступними доказами.
Так, потерпіла ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що після 23 години вечора 14.10.2017 року вона із своєю подругою ОСОБА_12 вирішили завітати до кафе "Мобі Дік" в м.Жмеринка, де замовили і вживали спиртні напої та їжу. Їхній столик розташовувався на відстані 15-20 м. від танцювальної площадки. Кілька разів вона із ОСОБА_12 виходили з-за свого столику на танцпол, куди із собою щоразу брали жіночу сумку, через яку була також перекинута її шкіряна куртка. Останнього разу вказані речі вони залишили на танпцолі. Тоді вона хвилин на десять виходила до туалетної кімнати, про що попередила подругу, після повернення ОСОБА_12 повідомила їй, що їх речі зникли. Це було приблизно о 02 годині ночі 15.10.2017 року. Самостійно розшукати свої речі тоді їм не вдалося. У неї було викрадено шкіряну куртку, а у ОСОБА_12 жіночу сумку, гаманець із грішми та мобільний телефон. Вона намагалася телефонувати на свій мобільний телефон, якого було також викрадено, але на гудки виклику, які первісно було чути, ніхто не відповів. Після цього про дану крадіжку вони повідомили до поліції. Обвинувачену ОСОБА_8 тоді не бачила та особисто не пам`ятає. Про вчинення даної крадіжки обвинуваченою ОСОБА_8 дізналася від працівників поліції, де вона упізнала викрадену у неї шкіряну куртку. Уточнила, що того вечора у вказаному кафе у неї було викраденого також мобільний телефон, що, як з`ясувалося згодом, було вчинено іншою особою, кримінальне провадження щодо якої наразі розглянуто судом. Із експертною оцінкою вартості викраденої у неї куртки погодилася. Зазначила, що в добровільному порядку завдані їй збитки обвинуваченою ні в який спосіб не відшкодовано. Щодо суворості призначення покарання ОСОБА_8 висловився на розсуд суду.
Потерпіла ОСОБА_12 за її викликом до суду не з`явилася, попередньо подавши заяву щодо проведення судового розгляду без її участі, заперечень проти чого іншими учасниками кримінального провадження не подано.
Свідок ОСОБА_14 суду пояснила, що восени 2017 року до неї звернулася її давня знайома ОСОБА_8 спільно з братом останньої ОСОБА_13 , які попросили її здати до ломбарду мобільний телефон "Lenovo" в корпусі білого кольору, бо у жодного з них не було паспортів. При цьому вони сказали, що він їхній і не повідомили їй, що цей телефон є викраденим. Вона погодилась і утрьох вони дістались рейсовим автобусом з м.Бару до м.Вінниці, де вона здала переданий їй мобільний телефон до ломбарду, що розташований поблизу центрального ринка. Усі отримані за зданий телефон кошти забрав собі брат обвинуваченої, який одразу поїхав у м.Жмеринку до дружини, а вона разом з ОСОБА_8 рушили в інших особистих справах, які вирішили здійснити попутно.
Винуватість ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого їй злочину за обставин, встановлених судом, також підтверджується відомостями, що містяться у досліджених в судовому засіданні документах:
витягом з ЄРДР щодо кримінального провадження №0000001, згідно якого слідчим СВ Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_17 були внесені відомості, що були самостійно виявлені слідчим під час досудового розслідування кримінального провадження №0000699 за заявою потерпілої ОСОБА_12 від 15.10.2017 року (т.2 а.с.53), щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, за ознаками того, що ОСОБА_8 , перебуваючи в кафе "Мобі-Дік" по вул. Одеській, 27, в м.Жмеринка, маючи непогашену судимість закорисливі злочини, умисно, таємно, повторно вчинила крадіжку шкіряної куртки громадянки ОСОБА_11 та мобільного телефону "Lenovo A2010" у громадянки ОСОБА_12 , спричинивши обом потерпілим майнової шкоди в сумі близько 5000 грн (т.2 а.с.51);
постановою слідчого судді Жмеринського міськрайнного суду від 10.01.2018 року про надання стороні обвинувачення тимчасового доступу до матеріалів кримінального провадження №0000699. від 15.10.2017 року (т.2 а.с.52);
висновком судово-товарознавчої експертизи від 01.12.2017 року №6770/17-21, згідно якого встановлено, що ринкова вартість мобільного телефону "Lenovo A2010" станом на момент вчинення злочину 15.10.2017 року складала 1150 грн, при умові робочого стану та виконання всіх функцій даної моделі (т.2 а.с.54-55);
заявою ОСОБА_8 від 01.12.2017 року, за змістом якою останньою власноруч зазначено, що нею добровільно видано працівникам поліції жіночу куртку "Smy bollection", модель 3794, розмір 42, якою вона незаконно заволоділа 15.10.2017 року в кафе "Мобі Дік" в м.Жмеринка (т.2 а.с.57);
постановою слідчого СВ Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області від 01.12.2017 року про визнання жіночої куртки "Smy сollection", виготовленої зі шкіри коричневого кольору, розміру EUR 42, речовим доказом (т.2 а.с.58);
ухвалою слідчого судді Жмеринського міськрайонного суду від 05.12.2017 року про накладення арешту на тимчасово вилучене майно під час огляду 01.12.2017 року, а саме на жіночу куртку "Smy сollection", виготовлену зі шкіри коричневого кольору, розміру EUR 42 (т.2 а.с.59-60);
висновком судово-товарознавчої експертизи від 26.12.2017 року №7242/17-21, згідно якого встановлено, що ринкова вартість уживаної шкіряної куртки станом на 15.10.2017 року складала 5719,11 грн (т.2 а.с.61-62);
повідомленням ПТ "Найкращий ломбард" ОСОБА_18 і компанія" про те, що згідно договору від 16.10.2017 року ОСОБА_14 заклала смартфон "Lenovo A2010" (т.2 а.с.64).
Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони зібрані та представлені із дотриманням вимог закону, у їх сукупності, окрім власне частини пояснень в судовому засіданні обвинуваченої ОСОБА_8 щодо таємного заволодіння одноособово її братом ОСОБА_19 належними потерпілій ОСОБА_11 жіночою шкіряною курткою та потерпілій ОСОБА_12 грошовими коштами в сумі 270 грн і мобільним телефоном "Lenovo A2010", не суперечать один одному, містять у собі відомості щодо обставин даного кримінального правопорушення, експертні висновки мають наукове обґрунтування та виконані повноважними експертами і у встановленому порядку, а тому ці докази визнаються судом належними і допустимими.
Суд критично оцінює показання обвинуваченої ОСОБА_8 стосовно того, що нею не вчинялося заволодіння вказаним майном потерпілих у даному кримінальному провадженні, а викрадення даного майна ніби то вчинене її братом, про обставини чого нею не повідомлялося під час досудового розслідування.
Такі дії обвинуваченої ОСОБА_8 суд вважає способом уникнути відповідальності за вчинене суспільно небезпечне діяння, проте, її винуватість повністю підтверджується ретельно дослідженими у судовому засіданні доказами, зокрема, поясненнями самої обвинуваченої ОСОБА_8 стосовно її перебування у відповідний час на місці вчинення злочину, що не становить заздалегідь її алібі, та щодо подальшого зберігання за місцем свого проживання та реалізації викраденого майна, а також безпосередньо дослідженими судом письмовими доказами, серед іншого власною письмовою заявою ОСОБА_8 у якій вона власноруч зазначила про добровільну видачу викраденої жіночої куртки із вказівкою про незаконне заволодіння даною курткою саме нею, а не будь-ким іншим. Суд вважає, що показання обвинуваченої ОСОБА_8 в частині невизнання вини є непослідовними у її посткримінальній поведінці, на відміну від послідовних показань потерпілої ОСОБА_11 за відсутності жодних відомостей про їх попереднє знайомство з обвинуваченою або інших об`єктивних даних про її упереждене ставлення до ОСОБА_8 , а надто стосовно надання потерпілими завідомо неправдивих показань суду. Позаяк неспростовних фактів щодо неправдивості свідчень потерпілих або щодо протиправного впливу сторони обвинувачення на обвинувачену ОСОБА_8 не доведено, за відсутності іншого суд не вправі ґрунтувати власне рішення на жодних припущеннях, що втім не виключає підстав та можливості перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами в подальшому у разі їх підтвердження у встановленому порядку.
Тому суд вважає показання обвинуваченої ОСОБА_8 в цій частині її пояснень неправдивими, що суперечать дослідженим в судовому засіданні доказам, визнаними судом належними і допустимими, якими вони спростовуються.
Таким чином, суд доходить висновку, що, дотримуючись засад змагальності, стороною обвинувачення в порядку ст.92 КПК України доведено перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в ході судового розгляду, а саме винуватість ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, тобто таємному викраденні чужого майна (крадіжці), за кваліфікуючою ознакою вчинення крадіжки повторно, оскільки її вчинено до закінчення строків погашення судимості за вчинені 29.12.2016 року злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України, а також 20.01.2017 року та 06.02.2017 року відповідно злочини, передбачені ч.2 ст.185 КК України, винуватість ОСОБА_8 у вчиненні яких встановлена обвинувальним вироком Барського районного суду Вінницької області від 04.12.2017 року, що у встановленому порядку набув законної сили.
Отже, за обставин засудження ОСОБА_8 в іншому кримінальному провадженні за раніше вчинені нею вказані тотожні злочини щодо таємного викрадення чужого майна визначає наявність в даному випадку у її діях кваліфікуючої ознаки "повторність" щодо таємного викрадення майна потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_11 .
Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 14.09.2020 року в справі №591/4366/18.
При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_8 суд відповідно до статі 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують її покарання.
Згідно положень ст.12 КК України у чинній її редакції, ОСОБА_8 вчинила кримінальне правопорушення, яке належить до нетяжких злочинів.
Щодо особи обвинуваченої судом встановлено, що ОСОБА_8 є громадянином України та має повнолітній вік, що підтверджується копією заяви про видачу паспорту, за відомостями якої ОСОБА_8 27.09.2013 року було видано паспорт серії НОМЕР_1 (т.2 а.с.65). Згідно довідки виконкому Кармалюківської сільської ради Жмеринського району від 15.12.2017 року за зареєстрованим місцем проживання по АДРЕСА_3 ОСОБА_8 не мешкає (т.2 а.с.68). Відповідно до довідок ОСК ГУНП у Вінницькій області від 04.12.2017 року та від 16.03.2021 року ОСОБА_8 раніше неодноразово притягувалась до кримінальної відповідальності за вчинення умисних кримінальних правопорушень (т.2 а.с.69,90-91), що також підтверджується копіями відповідних судових рішень (т.2 а.с.70-73,74-75,79). Як вбачається з довідки виконкому Барської міської ради Вінницької області від 11.12.2017 року ОСОБА_20 за місцем її фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , характеризується позитивно; натомість відомостей щодо проживання у вказаному житловому будинку інших осіб не зазначено (т.2 а.с.76). Відповідно до довідок КНП "Жмеринська ЦРЛ" від 13.12.2017 року та довідки КУ "Барська ЦРЛ" обвинувачена ОСОБА_8 не перебуває на обліку у лікаря психіатра, перебуває на обліку лікаря нарколога при КУ "Барська ЦРЛ" з діагнозом "Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів; синдром залежності ІІ ст." (т.2 а.с.66,67,77). У відповідності до висновку амбулаторної судово-наркологічної експертизи від 08.02.2018 року №31 встановлено, що ОСОБА_8 виявляє ознаки опійної наркоманії ІІ ст. в стані ремісії, примусового лікування не потребує (т.2 а.с.78). Згідно власних пояснень існує за рахунок випадкових заробітків.
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_8 , в ході судового розгляду не встановлено.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_8 , судом також не встановлено.
З урахуванням наведеного та з огляду на те, що вчинене ОСОБА_8 кримінальне правопорушення є закінченим нетяжким злочином, з урахуванням особи обвинуваченої, яка раніше неодноразово притягувалася до кримінальної відповідальності, натомість позитивно характеризується за місцем проживання, за відсутності обставин, що пом`якшують та що обтяжують покарання, із врахуванням думок потерпілоих, які не вимагали суворого покарання, проте, з огляду на посткримінальну поведінку обвинуваченої, яка не містила жодних дієвих заходів щодо відшкодування завданих збитків, а також з урахуванням того, що даний злочин ОСОБА_8 вчинила під час здійснення досудового розслідування іншого кримінального провадження, що не становило для неї достатнього стримуючого фактору, суд доходить висновку про необхідність з метою виправлення обвинуваченої ОСОБА_8 та попередження вчинення нею нових правопорушень призначення їй покарання у виді позбавлення волі, передбаченого вказаної частиною статті закону про кримінальну відповідальність, визначаючи недостатнім застосування щодо неї покарань у виді арешту чи обмеження волі, водночас не вбачаючи підстав для застосування щодо ОСОБА_8 вимог ст.69, 69-1, 75 КК України.
Також з урахуванням звільнення наразі ухвалою Барського районного суду Вінницької області від 21.12.2020 року ОСОБА_8 від покарання, призначеного їй вироком Барського районного суду Вінницької області від 04.12.2017 року, відсутні підстави складання відповідних покарань за сукупністю вказаних злочинів.
Цивільний позов не заявлений.
Речовий доказ, який зберігається у Жмеринському РВП ГУНП у Вінницькій області, а саме жіночої куртки "Smy сollection", виготовленої зі шкіри коричневого кольору, розміру EUR 42 підлягає поверненню за належністю потерпілій ОСОБА_11 (т.2 а.с.58).
Відтак за відсутності подальшої потреби відповідного заходу забезпечення даного кримінального провадження підлягає скасуванню арешт, накладений на вказане тимчаово вилучене майно ухвалою слідчого судді Жмеринського міськрайонного суду від 05.12.2017 року (т.2 а.с.59-60).
Процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 297 грн (99 грн + 198 грн) слід стягнути з обвинуваченої ОСОБА_8 на користь держави (т.2 а.с.56,63).
Клопотань про застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченої ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили наразі не представлено.
Керуючись ст. 368-371, 373, 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ :
ОСОБА_8 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на один рік один місяць 1 день.
Строк відбування покарання ОСОБА_8 відраховувати з моменту її затримання в порядку виконання даного вироку суду.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 05.12.2017 року на тимчасово вилучене майно, а саме на жіночу куртку "Smy сollection", виготовлену зі шкіри коричневого кольору, розміру EUR 42.
Речовий доказ: жіночу куртку "Smy сollection", виготовлену зі шкіри коричневого кольору, розміру EUR 42, яка зберігається у Жмеринському РВП ГУНП у Вінницькій області, повернути за належністю потерпілій ОСОБА_11 .
Стягнути з обвинуваченої ОСОБА_8 на користь держави 297 гривень процесульних витрат на залучення експертів.
Вирок суду набуває законної сили, якщо протягом строків, встановлених Кримінальним процесуальним кодексом України, не подано апеляційну скаргу.
Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його оголошення, Вінницькому апеляційному суду через Жмеринський міськрайонний суд.
Копія вироку після його проголошення підлягає негайному врученню прокурору та обвинуваченій.

Суддя ОСОБА_1