Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/1744/21
Провадження № 1-кс/711/565/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.03.2021 м. Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду міста Черкаси ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Придніпровського районного суду міста Черкаси клопотання слідчого ВР ОТЗ СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , погодженого заступником начальника відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у рамках кримінального провадження № 0000136, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 04.04.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365-2 КК України, -

в с т а н о в и в :

Слідчий ВР ОТЗ СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням, за погодженням заступника начальника відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_4 , що внесене у кримінальному провадженні № 0000136, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 04.04.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365-2 КК України, в якому просить накласти арешт на майнові права ТОВ «Силікат-1» (ЄДРПОУ 3076963), а саме щодо права оренди ряду земельних ділянок за договорами оренди, що укладені між фізичними особами та ТОВ «Силікат-1», шляхом заборони будь-яким фізичним та юридичним особам, нотаріусам, підприємствам, організаціям, установам, будь-якої форми власності, органам місцевого самоврядування, державним реєстраторам здійснювати будь-які дії щодо реєстрації (перереєстрації), оренди, припинення оренди, у тому числі заборони вчиняти дії, пов`язані з поділом, розподілом, виділом, об`єднанням вказаних земельних ділянок, які перебувають в орендному користуванні ТОВ «Силікат-1».

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Статтею 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження визначено арешт майна, який згідно ч. 2 ст. 170 КПК України допускається з метою забезпечення : збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Вимоги до клопотання про арешт майна передбачені ст. 171 КПК України. Зокрема, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання. У клопотанні цивільного позивача у кримінальному провадженні про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третіх осіб для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, повинно бути зазначено: 1) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір позовних вимог; 2) докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди. Клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Разом з тим, ч. 2 ст. 642 КПК України визначено, що третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України. Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ч.ч. 1, 2 ст. 1 КПК України).

Слідчий суддя вважає, що, попри формулювання частини другої статті 1 КПК України, - система норм КПК чітко визначає, що повноваження будь-якого суб`єкта кримінального процесу визначаються лише цим Кодексом. Корпус норм КПК свідчить про те, що законодавець визначив повноваження кожного суб`єкта кримінального процесу лише цим Кодексом і виключив будь-яку можливість виводити наявність таких повноважень із положень «інших законів».

Згідно з ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Одним з елементів цього засадничого принципу є доступ до правосуддя, забезпечений незалежними та неупередженими судами.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

У свою чергу, пункт 18 частини першої статті 3 КПК України визначає: «слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні…».

Таким чином, законодавець чітко визначив роль слідчого судді у системі кримінального судочинства: забезпечити, аби правоохоронні органи під час здійснення наданих їм повноважень не порушували права, свободи і інтереси особи.

Це завдання може виправдати різноманітні повноваження слідчого судді, спрямовані на забезпечення прав, свобод і інтересів осіб, навіть якщо вони недостатньо чітко передбачені законодавством. Приклад таких повноважень можна знайти у статті 206 КПК України, коли законодавство зобов`язує слідчого суддю «вжити необхідних заходів», не визначаючи перелік цих заходів.

Однак, навіть при найширшому розумінні ролі слідчого судді, неможливо узгодити з нею право слідчого судді розширювати - порівняно із законодавством - повноваження державних органів і посадовців. Слідчий суддя може лише обмежити у конкретному випадку, виходячи з обставин справи, використання вже наданих їм законом повноважень.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом. Тобто, враховуючи сферу дії принципу диспозитивності, процесуальний закон чітко зазначає, у який спосіб суд, слідчий суддя вирішують питання. Таким чином, слідчий суддя має вирішувати питання, які віднесені до його повноважень процесуальним законом і саме в спосіб, передбачений процесуальними нормами.

Кримінальне процесуальне законодавство за своєю суттю складає корпус положень, які обмежують свободу дій держави при розслідуванні злочинів. Сенс кримінального процесуального законодавства у демократичній країні полягає в тому, щоб збалансувати цей легітимний інтерес у розслідуванні злочинів з іншими - не менш важливими - цінностями і інтересами суспільства: захистом від надмірного втручання держави в приватну сферу, захистом від свавілля, цінністю особистої свободи, запобіганню приниженню гідності, цінністю сімейних зв`язків, свободою підприємницької діяльності тощо.

Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Як вбачається з самого клопотання, його ініціатором є слідчий ВР ОТЗ СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , який відповідно до відомостей із витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 19.03.2021 входить до групи слідчих, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000136 від 04.04.2018.

Враховуючи зазначені вище обставини, дане клопотання подане суб`єктом (слідчим ВР ОТЗ СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 ), який не має на це відповідних повноважень, відповідно до норм чинного кримінального процесуального законодавства, оскільки ч. 2 ст. 642 КПК України чітко визначено, що саме прокурор уповноважений звертатися до суду з клопотаннями про арешт майна третьої особи.

Таким чином, порушено порядок звернення до суду стороною обвинувачення із даним клопотанням.

Дані обставини свідчать про неможливість вирішення клопотання по суті, а тому клопотання слідчого слід повернути прокурору для виконання вимог ч. 2 ст. 642, ст. 171 КПК України, встановивши йому строк для усунення недоліків до 25.03.2021 до 12 год. 00 хв., з моменту отримання повного тексту даної ухвали.

Перелічені недоліки є суттєвими для вирішення відповідного клопотання.

При цьому, як на думку слідчого судді визначення саме такого строку є достатнім для виконання вимог ч. 2 ст. 642, ст. 171 КПК України, враховуючи категорію справи, перелік майна та графік роботи органів прокуратури та досудового розслідування.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 3, 642, 107, 113, 131, 132, 170-173, 309, 372 КПК України слідчий суддя, -

у х в а л и в :

Клопотання слідчого ВР ОТЗ СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , погодженого заступником начальника відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у рамках кримінального провадження № 0000136, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 04.04.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365-2 КК України, - повернути прокурору для виконання вимог ч. 2 ст. 642, ст. 171 КПК України, встановивши йому строк для усунення недоліків до 25.03.2021 до 12 год. 00 хв., з моменту отримання повного тексту даної ухвали.

Копію ухвали надіслати слідчому та прокурору.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1