ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД

УХВАЛА

м. Фастів Київська область 18 лютого 2021 року

Слідчий суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 ,

за участю слідчого СВ Фастівського районного управління поліції ГУНП в Київській області ОСОБА_2 ,

з участю серетаря ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Фастівського районного управління поліції ГУНП в Київській області про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000030 від 11.01.2021 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Перевірив надані матеріали клопотання, дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку учасників судового процесу,

ВСТАНОВИВ:

18.02.2021 року до Фастівського міськрайонного суду надійшло клопотання слідчого СВ Фастівського Фастівського районного управління поліції ГУНП в Київській області ОСОБА_2 за погодженням прокурора Фастівської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_4 про арешт майна.

З матеріалів клопотання вбачається, що в провадженні СВ Фастівського РУП ГУНП в Київській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000030 від 11.01.2021 року, правова кваліфікація за ч. 3 ст. 185 КК України.

В ході проведення досудового розслідування було встановлено, що 10.01.2021 року до Фастівського РУП зі служби «102» надійшло повідомлення від ОСОБА_5 про те, що в період часу з 10 год. 00 хв. 06.01.2021 року до 15 год. 30 хв. 09.01.2021 року невідома особа шляхом підбору ключа проникла до її будинку за адресою: АДРЕСА_1 , звідки вчинила крадіжку мотокоси.

При проведенні досудового розслідування встановлено, що до даного кримінального правопорушення може бути причетний гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В подальшому, 17.02.2021 року ОСОБА_6 добровільно видав працівникам поліції дві шини від автомобіля чорного кольору «MICHELIN GREEN Alpin 195|65|R 15 95T EXTRA LOAD», які з його слів були викрадені з домоволодіння за вищевказаною адресою.
Постановою слідчого СВ Фастівського РУП від 17.02.2021 року вилучені речі визнано речовим доказом.

Відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ст. 131 КПК України, арешт майна є одним з заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Частиною 2 ст. 171 КПК України встановлено, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Слідчий в клопотанні посилається на те, що арешт вилучених речей є забезпечення збереження як речових доказів.
Частина друга ст.170 КПК України передбачає, що арешт майна допускається з метою забезпечення в тому числі збереження речових доказів.
В даному випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього кодексу.

У відповідності до ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

З наданих до клопотання матеріалів Згідно Витягу з ЄРДР 000030 відомості були внесені 11.01.2021 року правова кваліфікація за ч. 3 ст. 185 КК України. У фабулі внесених відомостей вбачається, що 10.01.2021 року зі служби «102» надійшло повідомлення від ОСОБА_5 про те, що в період часу з 10 год. 00 хв. 06.01.2021 року до 15 год. 30 хв. 09.01.2021 року невідома особа шляхом підбору ключа проникла до її будинку за адресою: АДРЕСА_1 , звідки вчинила крадіжку мотокоси.

Разом з тим, слідчий в клопотанні зазначає про арешт тимчасово вилученого майна, а саме дві шини від автомобіля чорного кольору «MICHELIN GREEN Alpin 195|65|R 15 95T EXTRA LOAD», при цьому не обґрунтовано щодо відповідності даного майна критеріям зазначеним у ст. 98 КПК України в рамках даного кримінального провадження.

Також, в матеріалах клопотання відсутні документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.
Відповідно до ст.167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене майно можливості володіти, користуватися та розпоряджатися даним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208,298-2 КПК України. Також, тимчасово вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду (ч.1,2 ст. 168 КПК України).

Згідно ч.3 ст.168 КПК України, слідчий, прокурор, інша уповноважена службова особа під час затримання або обшуку і тимчасового вилучення майна або негайно після їх здійснення зобов`язана скласти відповідний протокол, копія якого надається особі, у якої вилучено майно, або її представнику.

В клопотанні відсутні обґрунтування під час якої слідчої дії відбулося вилучення майна.

При цьому слідчим не обгрунтовано підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна, а також,наявність ризиків, передбачених абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК України та не надано докази цього, як це передбачено ч. 2 ст. 132 КПК України.

Згідно частини першої ст. 172 КПК України, суд зобов`язаний повідомити особу-володільця майна, що належить арештувати, про судовий розгляд поданого клопотання. Проте данних про місцезнаходження володільця, розпорядника або користувача майна чи інших контактів слідчим в клопотанні не зазначено, що унеможливлює його виклик до суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 КПК України, повертає його прокурору, для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст.170-173 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Фастівського районного управління поліції ГУ НП в Київській області про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000030 від 11.01.2021 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України повернути прокурору для усунення недоліків та встановити строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1