Справа № 404/527/21
Номер провадження 1-кп/404/37/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2021 року Кіровський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому кримінальне провадження №0005575 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , уродженця м.Кіровограда, українця, громадянина України, з загальною середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ :

07.11.2020 року, точний час не встановлено, ОСОБА_3 перебував за місцем свого проживання у будинку по АДРЕСА_1 , де в цей час разом із ним знаходилась його матір ОСОБА_6 .

В подальшому між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 виник словесний конфлікт на ґрунті тривалих неприязних відносин, в результаті якого у ОСОБА_3 виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, перебуваючи у стані сп`яніння, діючи умисно, ОСОБА_3 підійшов до ОСОБА_6 та почав наносити численні удари кулаками обох рук в область обличчя та голові, близько 5 травматичних впливів в результаті чого спричинив потерпілій відповідно висновку судово-медичної експертизи тілесні ушкодження у вигляді: черепно-мозкової травми: крововиливу під тверду мозкову оболонку по правій верхньолатеральній поверхні, крововиливу в м`які тканини лоба справа та потилиці, ран на лобі та ділянці потилиці, синців навколо лівого та правого очей, в проекції кута лівої нижньої щелепи, дані тілесні ушкодження утворились від травматичного контакту с тупим об`єктом, що має обмежену контактуючу поверхню та призвели до розвитку загрозливих для життя явищ і тому за ознаками відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, внаслідок отриманих тілесних ушкоджень потерпіла померла.

Вказаними діями ОСОБА_3 заподіяв умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_6 , тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.121 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та показав суду, що за часу, обставин, вказаних в обвинуваченні, перебував разом з мамою ОСОБА_6 в будинку по АДРЕСА_1 , де разом розпивали алкогольні напої. В подальшому в ході сварки він наніс ОСОБА_6 тілесні ушкодження, які спричинили смерть. Шкодує про вчинене, просить суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та вироку суду, та приймаючи до уваги, що інші учасники, також не оспорюють фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч.3 ст.349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Таким чином, проводячи судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення відповідного до вимог ст.337 КПК України, обвинувачення, висунуте ОСОБА_3 відповідно до обвинувального акта, визнається судом доведеним, воно ніким не оспорюється, а тому суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч.2 ст.121 КК України як заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть.

При призначенні ОСОБА_3 покарання суд згідно з вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_3 вчинив умисний закінчений тяжкий злочин.

Як особа ОСОБА_3 характеризується посередньо (т.1 а.п.173), не одружений, на обліках в закладах з надання психіатричної або наркологічної допомоги не перебуває (т.1 а.п.164,165), осудний, офіційно не працює, раніше не судимий.

Обставина, яка пом`якшує покарання обвинуваченого є повне визнання вини у вчиненні злочину.

Обставина, яка обтяжує покарання обвинуваченого вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, при призначенні покарання суд враховую практику Європейського суду з прав людини (далі - Суд). Так, у справі «Ізмайлов проти Росії» Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий, надмірний тягар для особи» (п.38 рішення від 16.10.2008).

З урахуванням наведеного, характеру та тяжкості наслідків вчиненого кримінального правопорушення, вищенаведених даних про особу обвинуваченого ОСОБА_3 який вчинив умисний закінчений тяжкий злочин, характеризується посередньо, не працює, не одружений, суд вважає, що його виправлення можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства та йому слід призначити покарання в межах санкції ч.2 ст.121 КК України у виді позбавлення волі на строк, яке обвинувачений повинен відбувати реально. Саме таке покарання, на переконання суду, буде необхідним й достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження скоєння ним нових злочинів. Підстав для застосування ст.ст.69, 75 КК України при призначенні покарання суд не вбачає.

Так як судом призначається покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення волі з реальним відбуванням, враховуючи встановлені раніше обставини, які визначені ст.178 КПК України та ризики, передбачені п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, на переконання суду запобігання спробам вчинення інших кримінальних правопорушень та переховування від суду неможливе у разі застосування до вказаного обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою. Тому до набрання вироком законної сили суд залишає запобіжним заходом обвинуваченому ОСОБА_3 тримання під вартою.

Положеннями ч.4 ст.174 КПК України, визначено, що суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати на залучення експертів відповідно до ст.124 КПК України необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України і призначити йому покарання у виді 7 (сім) років позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили обраний щодо ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити без змін.

Строк відбування покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_3 обчислювати з моменту затримання з 07.11.2020 року (т.1 а.п.46).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у розмірі 7 104 грн.13 коп.

Речові докази:

зрізи нігтьових пластин з рук підозрюваного ОСОБА_3 , штани чорного кольору з білим візерунком, труси чорного кольору у білу смужку, бюстгальтер чорного кольору, штани камуфльовані з нашаруванням речовини бурого кольору, штани сірого кольору із нашаруванням речовини бурого кольору, підштаники зеленого кольору із нашаруванням речовини бурого кольору, футболка зеленого кольору із нашаруванням речовини бурого кольору, змив із поверхні дивану із нашаруванням речовини бурого кольору, виріз із підодіяльника із нашаруванням речовини бурого кольору, білий посуд із нашаруванням речовини бурого кольору, білий посуд із нашаруванням речовини бурого кольору, викрутка зі слідами речовини бурого кольору, фрагмент битого посуду із нашаруванням речовини бурого кольору, фрагмент битого скла з нашаруванням речовини бурого кольору, ніж із нашаруванням речовини бурого кольору, молоток із нашаруванням речовини бурого кольору, руків`я від сковорідки зі слідами речовини бурого кольору, деформована сковорідка зі слідами речовини бурого кольору, змив речовини бурого кольору з холодильника, змив речовини бурого кольору з пральної машини, мобільний телефон марки «Samsung» модель «GT S 5611 ІМЕІ: НОМЕР_2 чорного кольору, деформована сковорідка із нашаруванням речовини бурого кольору знищити;

диск зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м.Кіровограда від 12.11.2020 року на майно, вилучене в ході огляду місця події в будинку по АДРЕСА_1 (т.1 а.п.13-15), на предмети, в тому числі, які визнані речовими доказами, - скасувати.

Відповідно до ст.532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду згідно зі ст.ст.395, 396 КПК України може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Кіровограда протягом 30 діб з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою з моменту вручення їй копії судового рішення.

Згідно зі ст.376 КПК України копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в Кіровському районному суді м. Кіровограда копію цього вироку, подавши відповідну заяву.

Суддя ОСОБА_1