Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 695/1762/19
номер провадження 1-кс/695/368/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 травня 2021 рокум. Золотоноша

Слідчий суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2
представника скаржника, адвоката ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золотоноша провадження за клопотанням, поданим адвокатом ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту, накладеного на майно у кримінальному провадженні №0000652 від 23.06.2018 року, -
ВСТАНОВИВ:

До Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області звернувся адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 з клопотанням про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000652 від 23.06.2018 року, внесеного до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, у якому просив скасувати арешт на автомобіль марки КІА Sportage чорного кольору, 2008 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , номер двигуна НОМЕР_3 , який накладений ухвалою слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 28.05.2019 року.

В обґрунтування клопотання зазначено, що на підставі ухвали слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області в межах кримінального провадження №0000652 накладено арешт на автомобіль, марки КІА Sportage чорного кольору, 2008 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 .

Підставою для накладення арешту слугувало те, що вказаний автомобіль є речовим доказом і саме з метою забезпечення збереження його за доцільне накладення арешту. Однак протягом тривалого часу із вказаним автомобілем не проводяться жодні слідчі дії, крім того розслідування по даному кримінальному провадженні триває понад два роки, що значно перевищує встановлені строки досудового розслідування, в свою чергу захід забезпечення кримінального провадження, яким є арешт майна, не може бути безстроковим, а тому має бути скасований як такий, у якому відпала потреба.

За таких обставин представник володільця майна звернувся до суду ь із вказаним клопотанням.

У судовому засідання представник ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_3 на задоволенні клопотання наполягав вказуючи при цьому про безпідставність накладення арешту на вказаний автомобіль протягом такого тривалого часу, що є невиправданим втручанням у права заявника на вільне володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Представник Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області в судове засідання не прибув із невідомих для суду причин, однак надав до суду матеріали кримінального провадження.
Заслухавши доводи представника заявника, дослідивши матеріали клопотання та кримінального провадження, слідчий суддя зазначає про таке.

СВ Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області здійснював досудове розслідування по кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000652 від 23.06.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.
28.05.2019 року Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області було частково задоволено клопотання слідчого СВ Золотонісьткого РВП ГУНП в Черкаській області та накладено арешт на автомобіль марки КІА Sportage чорного кольору, 2008 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , номер двигуна НОМЕР_3 . Автомобіль передано під зберігальну розписку ОСОБА_4 .

Підставою накладення арешту на вказаний автомобіль стало те, що слідчим суддею було встановлено, що вказаний автомобіль підпадав під ознаки речових доказів і відповідно був речовим доказом, а його подальше використання могло призвести до його втрати, знищення, зміни, продажу, переховування.
Разом із тим із матеріалів кримінального провадження вбачається, що постановою заступника начальника СВ Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 від 29.07.2020 р. кримінальне провадження за № 0000652 від 23.06.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. Проте питання арештованого майна вказаною постановою не вирішено.
Вирішуючи обґрунтованість клопотання про скасування арешту майна, слідчий суддя виходить з такого.
Згідно з ч.,ч. 1, 2 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.
Речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні.
Відповідно до п. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Згідно з п. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Відповідно до положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Так, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним
За таких обставин, на початковому етапі досудового розслідування, існувала необхідність накладення арешту на вказаний автомобіль з метою забезпечення збереження речових доказів та проведення відповідних слідчих дій.
Частиною першою статті 174 КПК України визначено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
На даний час вказане кримінальне провадження закінчено, слідчі дії не проводяться, а тому відпала потреба в арешті вказаного майна, існування якого суттєво обмежує права як власника майна так і його законного володільця у здійсненні права володіння, користування та розпорядження ним.
Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 є володільцем зазначеного автомобіля, підстав, які б спростовували законність володіння останнього вказаним автомобілем матеріалами справи не встановлено.
Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 30.06.2020 року по справі №727/2878/19 звертає увагу на те, що вона вже неодноразово вирішувала питання щодо юрисдикції суду за вимогами про звільнення майна з-під арешту, накладеного за правилами кримінального судочинства.

Спір щодо звільнення майна з-під арешту є приватноправовим, якщо арешт накладений на майно особи, яка не була учасником кримінального провадження, розпочатого за Кримінально-процесуальним кодексом України (далі - КПК України 1960 року) та завершеного (вирок, постанова про закриття провадження) у порядку, передбаченому КПК України 1960 року (постанова Великої Палати Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі № 372/2904/17-ц) або КПК України 2012 року (постанова Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 2-3392/11). Залежно від суб`єктного складу учасників цього спору його слід розглядати за правилами цивільного чи господарського судочинства.

Якщо арешт накладений за КПК України 2012 року на майно особи, яка не є учасником кримінального провадження, то вирішення питання щодо зняття такого арешту й оскарження відповідних дій або бездіяльності слідчого в кримінальному провадженні здійснюються за правилами КПК України 2012 року (постанови Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2018 року у справі № 202/5044/17, від 28 листопада 2018 року у справі № 636/959/16-ц, від 12 грудня 2018 року у справі № 640/17552/16-ц, від 27 березня 2019 року у справі № 202/1452/18, від 11 вересня 2019 року у справі № 504/1306/15-ц).

Правовідносини щодо арешту майна, накладеного в межах кримінального провадження, регулюються главою 17 КПК України 2012 року. За змістом статті 173 цього Кодексу питання про накладення арешту на майно вирішують слідчий суддя або суд.

Отже, у випадках, визначених вказаною статтею, власник або інший володілець майна під час досудового розслідування не позбавлений права звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.

Згідно із частиною третьою статті 26 КПК України 2012 року слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Окремою формою судової діяльності відповідно до КПК України 2012 року є судовий контроль, який реалізує слідчий суддя, за додержанням законів органами досудового розслідування та прокурором. Зміст і характер судового контролю в межах кримінального процесу пов`язаний передусім із необхідністю забезпечення прав і свобод людини як на стадії досудового розслідування кримінального провадження, так і після його закінчення.

На слідчого суддю покладена функція судового контролю за дотриманням прав і свобод осіб у кримінальному провадженні, зокрема,під час досудового розслідування (пункт 18 частини першої статті 3 КПК України 2012 року), і він наділений повноваженнями накладати арешт на майно та його скасовувати (статті 173 і 174 цього Кодексу). Крім того, у КПК України 2012 року немає заборони ініціювати перед слідчим суддею, коли кримінальне провадження вже закрив слідчий, питання про скасування арешту на майно, накладеного під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді на підставі приписів цього Кодексу. З огляду на вказане, беручи до уваги відсутність у слідчого повноважень, при закритті кримінального провадження самостійно скасувати арешт, накладений на майно ухвалою слідчого судді, Велика Палата Верховного Суду вважає, що для гарантування прав і свобод осіб, на майно яких ухвалою слідчого судді за КПК України 2012 року накладений арешт у кримінальному провадженні, саме слідчий суддя, здійснюючи судовий контроль, повноважний за клопотанням власника або іншого володільця відповідного майна в порядку, передбаченому частиною другою статті 174 цього Кодексу, вирішити питання про скасування такого арешту після закриття слідчим кримінального провадження.

Такий порядок захисту права на майно є ефективним, оскільки забезпечить відновлення права власника або іншого володільця майна, на яке був накладений арешт слідчим суддею у кримінальному провадженні.

Враховуючи вищевикладені обставини, з огляду на те, що у застосуванні заходу забезпечення виконання зобов`язань арешті майна відпала необхідність, суд дійшов висновку про задоволення клопотання про скасування арешту майна.
Керуючись ст.,ст.100, 174, 376 КПК України, слідчий суддя -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання адвоката ОСОБА_3 , яке подане в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту, накладеного на майно у кримінальному провадженні №0000652 від 23.06.2018 року, - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 28.05.2019 р. по справі №695/1762/19 на автомобіль марки КІА Sportage чорного кольору, 2008 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , номер двигуна НОМЕР_3 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .

Повний текст ухвали оголошено 17 травня 2021 року о 17 год. 05 хв.