Справа № 276/901/20
Провадження по справі 1-кп/276/116/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2021 року смт. Хорошів

Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Коростишівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження №0000333 від 23.06.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 293 КК України, на підставі п. 3-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності

В С Т А Н О В И В:
До Володарсько Волинського районного суду Житомирської області надійшло клопотання прокурора Коростишівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 293 КК України, відомості про яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000333 від 23.06.2015, на підставі п.3-1 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку з невстановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що слідчим відділенням Хорошівського ВП Коростишівського відділу поліції ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000333 за ст. 293 КК України, з фабули якого вбачається, що 23.06.2015 року з прокуратури району до Володарсько-Волинського РВ УМВС в Житомирській області надійшла заява громадянина ОСОБА_5 про те, що організацію поїздок жителів Володарсько-Волинського району на акції «антимайдану» під час Революції Гідності у м. Києві протягом листопада 2013 - березня 2014 років за наявною у нього інформацією планували та здійснювали посадові особи Володарсько-Волинської райдержадміністрації та її підрозділів.

В ході досудового розслідування проведено ряд слідчих дій, зокрема, допитано у якості свідків заявника ОСОБА_5 , посадових осіб та працівників органів влади, державних та комунальних підприємств і установ, членів політичної партії «партія регіонів», а також мешканців Хорошівського району Житомирської області, витребувано відомості про притягнення мешканців Хорошівського району до відповідальності на території м. Києва під час Революції Гідності, їх перебування у медичних закладах.

З дня внесення відомостей до ЄРДР до теперішнього часу встановити особу, причетну до вчинення злочину не вдалося, а строки давності притягнення до кримінальної відповідальності, визначені ст.49 КК України за вчинення кримінального проступку, до яких законодавством віднесено і ст. 293 КК України, скінчилися, прокурор просить суд на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закрити.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та аргументував його викладеними в ньому доводами, просив суд клопотання задовольнити.
Надавши оцінку доводам клопотання та дослідивши матеріали кримінального провадження №0000333, суд вважає, що клопотання прокурора не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно ч. 1 ст. 219 КПК України, строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Згідно з ч. 4 ст. 38 КПК України, орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Аналіз вищенаведених положень КПК України дає підстави для висновку, що рішенню про закриття кримінального провадження за будь-якою із підстав, що визначені у ч. 1 ст.284КПК України має передувати повне, всебічне та неупереджене дослідження усіх обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

У відповідності до ст.92КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91КПК України покладається на слідчого, прокурора, та у встановлених цим Кодексом випадках - потерпілого.

Закриття кримінального провадження це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

З матеріалів досудового розслідування встановлено, що 23.06.2015 за заявою ОСОБА_5 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000333 внесено відомості щодо організації поїздок жителів Володарсько-Волинського району на акції «антимайдану» під час Революції Гідності у м. Києві протягом листопада 2013 - березня 2014 років посадовими особами Володарсько-Волинської райдержадміністрації та її підрозділів за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 293 КК України.

Відповідно до пункту 3-1 частини першої статті 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Відповідно до приписів ст. 12, ст. 293 КК України вказане кримінальне правопорушення відноситься до кримінальних проступків.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки.

З огляду на конструкцію норм права, передбачених п.3-1 ч.1 ст. 284 та ст. 49 КК України обов`язковою умовою закриття кримінального провадження судом є вчинення особою кримінального правопорушення, що містить всі ознаки такого кримінального правопорушення. Оскільки за відсутності події або складу кримінального правопорушення рішення про закриття кримінального провадження приймається іншими суб`єктами (слідчим або прокурором) та на підставі інших пунктів частини першої статті 284 КПК України.

Диспозиція ст. 293 КК України передбачає, що одним з обов`язкових елементів складу цього злочину є наслідки злочинних дій, що призвели до грубого порушення громадського порядку або суттєвого порушення роботи транспорту, підприємства, установи чи організації.

Як вбачається зі змісту клопотання прокурора (арк.9) досудовим розслідуванням кримінального провадження № 0000333 встановлено факт організації групових поїздок на підтримку „антимайдану, проте не наведено жодних обставин що такі дії прямо призвели до грубого порушення громадського порядку або суттєвого порушення роботи транспорту, підприємства, установи чи організації. Не доведено таких обставин прокурором і у судовому засіданні під час розгляду клопотання про закриття кримінального провадження № 0000333.

Зокрема, по вказаному кримінальному проваджені у період з 14.07.2015 по 20.07.2015 допитано 20 безпосередніх учасників протесаної акції на підтримку так званого „антимайдан з числа жителів району, а саме: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 .

Під час допитів вищевказані особи повідомили, що відвідували вказані заходи абсолютно добровільно і кожного разу з ними розраховувалися. У м. Києві вони відвідували Маріїнський парк та приймали участь у мітингу, який там проходив. Жодних неправомірних дій учасники акції не вчиняли, зброї не отримували, участі у масових заворушеннях не приймали. У ході допитів інформації про перевізників, організаторів акції, джерела фінансування вказаних поїздок не отримано. Крім того, встановлено, що усі допитані, у період відвідування заходів перебували на пенсії чи отримували допомогу по безробіттю, що спростовує факти примусової відправки працівників підприємств, установ та організацій Володарсько-Волинського району державної форми власності.

Також, процесуальним керівником допитано у якості свідків з приводу організації поїздок на протесті акції „антимайдан у м. Києві ОСОБА_26 та ОСОБА_27 , на яких заявник ОСОБА_5 вказує як на безпосередніх організаторів.

Так, будучи допитаною 21.07.2015 ОСОБА_26 пояснила, що дізналася про поїздки на „антимайдан від жителів смт. Володарськ-Волинський. Особисто свідок відвідувала вказані заходи декілька разів абсолютно добровільно, кожного разу отримуючи за це грошову винагороду. ОСОБА_26 також пояснила, що у її присутності жоден з учасників акції не приймав участі у будь-яких сутичках з активістами „Революції гідності, порушенні громадського порядку, тілесних ушкоджень не отримував, зброя та засоби самозахисту організаторами акції їм не надавалися. Будь якої інформації з приводу того, ким надавалися автобуси для поїздок, гроші для розрахунку з учасниками свідок надати не змогла. Свою причетність до організації поїздок ОСОБА_26 заперечила.

Допитаний у якості свідка 20.07.2015 ОСОБА_27 пояснив, що у період революційних подій 2013-2014 років очолював громадську приймальню „Партії регіонів у Володарсько-Волинському районі. Восени 2013 року він отримав вказівку від обласного осередку партії щодо необхідності організації поїздок жителів району до м. Києва для підтримки „ ІНФОРМАЦІЯ_1 та діючої на той момент влади. ОСОБА_27 зауважив, що займаючий у той час пост голови ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_28 будь якої підтримки вказаним заходам не здійснював. Щоб заохотити жителів району до участі у вказаних заходах ОСОБА_27 зателефонував декільком громадянам, які були раніше у нього на прийомі та попросив поширити вказану інформацію. У подальшому люди приходили абсолютно добровільно. До керівників підприємств, установ та організацій Володарсько-Волинського району з метою залучення працівників цих підприємств до участі у вказаних заходах ОСОБА_27 ніколи не звертався. Організацією поїздок займався штаб „Партії регіонів Житомирської області, який надавав транспорт для перевезення людей. Особисто ОСОБА_27 їздив на вказані заходи лише декілька разів до Нового року, у 2014 році останній на вказані заходи не їздив.

Також, в ході проведення досудового розслідування не підтверджено фактів примусового направлення керівниками установ, підприємств та організацій Хорошівського району підлеглих працівників для участі у протестних акціях, що відбувалися у період з 21.11.2013 по 25.02.2014 в м. Київ, про які повідомляв заявник ОСОБА_5 у своїх заявах.

Окрім цього, відповідно до вимог п. 1-1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої п.3-1 частини 1 цієї статті якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Тобто, вказані норми кримінального процесуального закону пов`язують можливість закриття кримінального провадження виключно із наявністю одночасно двох підстав: не встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Водночас, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що заявник

ОСОБА_5 чітко вказував, хто на його думку вчинив кримінальне правопорушення, а відтак передчасним є висновок, що особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, неможливо встановити. Зокрема, допитаний у ході досудового розслідування заявник показав, що за наявною у нього інформацією організацією відправки жителів безпосередньо займалися посадові особи органів влади Хорошівського району Кочин ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 та ОСОБА_32 , а також пенсіонери з числа жителів смт.Хорошів, а саме: ОСОБА_33 та ОСОБА_26 .

Слідством були встановлені та перевірялись на причетність до вчинення кримінального правопорушення зазначені особи, однак, як випливає зі змісту клопотання прокурора про закриття кримінального провадження, жодних доказів щодо організації групових дій, вчинених службовими особами Володарсько-Волинської районної державної адміністрації, головою та депутатами Володарсько-Волинської районної ради, мешканцями Хорошівського району, що призвели до грубого порушення громадського порядку або суттєвого порушення роботи транспорту, підприємства, установи чи організації, а також активна участь у таких діях у м. Києві не здобуто (арк.9 клопотання).

Таким чином, у разі не підтвердження у ході розслідування у діях конкретних осіб складу кримінального правопорушення або події кримінального правопорушення слідчий має прийняти рішення у відповідності до пунктів 1-2 ч.1 ст. 284 КПК України.

Враховуючи, що в даному кримінальному провадженні наявності відомості про осіб, які причетні до його вчинення, а в ході розслідування не підтверджено наявність усіх ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст. 293 КК України, а тому у суду відсутні підстави для закриття провадження саме на підставі пункту 3-1 частини першої статті 284 КПК України у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення.

На переконання суду, органом досудового розслідування не було вжито належних заходів для встановлення всіх обставин вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 293 КК України, а тому висновок про закриття провадження саме на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України є необґрунтованим та буде суперечити зазначеним і засадам кримінального провадження.
Вищевказане також узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 16.09.2020 року у справі № 750/153/20.
За таких обставин, клопотання прокурора не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.2, 9, 25, 284 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :
У задоволенні клопотання прокурора Коростишівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження №0000333 від 23.06.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 293 КК України, на підставі п. 3-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, - відмовити.

Матеріали кримінального провадження повернути прокурору.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали оголошено 02.06.2021 року.

Суддя ОСОБА_1