Справа № 243/1286/21
Провадження № 1-кп/243/486/2021
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2021 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області, у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретарів судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №3 кримінальне провадження внесене до ЕРДР за № 0001483 від 30 липня 2021 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, українця, з середньотехнічною освітою, одруженого, має на утримання неповнолітню дитину, працює ФОП ОСОБА_4 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого, -

у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

29 липня 2020 року приблизно о 20 годині 00 хвилин водій ОСОБА_4 керуючи технічно справним, належним ОСОБА_6 автомобілем марки ВАЗ 2109 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Виноградній, яка має ґрунтове покриття у напрямку вул. Абрикосової, смт. Райгородок Слов`янського району. На нерегульованому перехресті виїздом з другорядної дороги на перехрестя з головною дорогою маневр правого повороту з вул. Виноградної, на вул. Абрикосову, всупереч вимог п.10.1 п.16.11 Правил дорожнього руху України, затверджених постовою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, згідно з якими:

10.1 Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

16.11 На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорогі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Діючи необережно проявляючи злочинну самовпевненість, легковажно розраховуючи на запобігання дорожньо-транспортної події, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, не забезпечив безпечний рух, не врахував дорожню обстановку, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, повертаючи праворуч на нерегульованому перехресті не надав дорогу та

скоїв зіткнення передньою лівою частиною кузова керованого автомобіля з передньою частиною мопеда марки Viper Active без державно реєстраційного номера, під керуванням водія ОСОБА_5 , який рухався по головній дорозі проїзної частині вул. Абрикосова, у напрямку перехрестя з вул. Виноградної, зі сторони вул. Шосейної смт. Райгородок, Слов`янського району.

Внаслідок дорожньо-транспортної подію водію мопеда арки Viper Active без державно реєстраційного номера, ОСОБА_5 заподіяно закритий перелом нижній третині правої променевої кістки та закритий перелом шилоподібного відростка правої ліктьової кістки, що відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, як потребуючи для свого загоєння термін понад 21-ї доби; садна лобної ділянки, лівої гомілки, лівого гомілковоступневого суглоба, синець та садна лівого стегна, що відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Допущені водієм ОСОБА_4 порушення вимог п.10.1, п.16.1 Правил дорожнього руху України знаходячись в прямому причино-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної події та настанням суспільно-небезпечних наслідків.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, покарання призначити обвинуваченому на розсуд суду.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у висунутому обвинуваченні за ч.1 ст.286 КК України визнав, повністю, підтвердив обставини скоєного кримінального правопорушення вказані в обвинувальному акті, у вчиненому щиросердно розкаявся. Вибачився перед потерпілим.

Просить суворо не карати, та призначити покарання без позбавлення волі.

У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував правильність розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин, добровільність позиції обвинуваченого, а також роз`яснив, що в даному випадку, сторони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Сукупність наведених та оцінених судом доказів переконує в тому, що подія кримінального правопорушення мала місце, провину обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведено, таким чином, суд вважає, що органами досудового слідства противоправні дії ОСОБА_4 за ст. 286 ч. 1 КК України, кваліфіковані вірно, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Згідно роз`яснень п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року, «Призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів».

Суд, призначаючи ОСОБА_4 покарання, також враховує вимоги ч.2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, що відповідно до ч.2 ст. 50 Кримінального кодексу України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні ОСОБА_4 певного виду та конкретної міри покарання в межах, встановлених у санкціях ч.1 ст. 286 Особливої частини КК України відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжкого злочину, дані про особу обвинуваченого, який позитивно

характеризується за місцем проживання, одружений, має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , на обліку в КЛПЗ «Обласна психоневрологічна лікарня м. Слов`янська» та в КЛПЗ «Міський наркологічний диспансер м. Краматорськ» у м. Слов`янськ» не перебуває, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, згідно висновку Слов`янського МРВ філії Державної установи «Центр пробації» в Донецькій області, ризик вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства низький, потерпілий не наполягає на суворій мірі покарання для обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає ту обставину, що останній щиро покаявся. Про щиросердне каяття обвинуваченого свідчить визнання ним своєї вини, критичне ставлення до скоєного.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

На підставі викладеного, з урахуванням особи винного, вищезазначених обставин справи, а також обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, враховуючи ставлення обвинуваченого до вчиненого, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 потрібно призначити покарання у виді обмеження волі в розмірі санкції інкримінованої статті КК України, з застосуванням додаткового покарання у виді позбавленням права керування транспортними засобами.

Однак, з урахуванням характеристики особи обвинуваченого, його критичного ставлення до скоєного, що свідчить про його намір стати на шлях виправлення та перевиховання, та дають підстави вважати, що можливість соціальної реабілітації не втрачена, і виправлення обвинуваченого можливе без реального відбування покарання, суд приходить до висновку про можливість застосування відносно нього положень ст. 75 КК України, звільнивши останнього від відбування покарання з іспитовим строком з покладенням на нього обов`язків, передбачених у ст. 76 КК України.

Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Процесуальні витрати у розмірі 4576,32 грн. за проведення судової транспортно-трасологічної і авто-технічної експертизи від 04.09.2020 року Донецьким НДІСЕ МЮ України, та витрати 980,70 гривень за проведення судової авто-технічної експертизи №СЕ-19/105-21/530-ІТ від 26.01.2021 року Донецьким НД ЕКЦ, відповідно до Закону України «Про судову експертизу» та ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави.

Цивільного позову не заявлено. Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік, 6 (шість) місяців, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від відбуття покарання звільнити, якщо він протягом 1 (один) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , покласти такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Захід забезпечення кримінального провадження в порядку передбаченому ст. ст. 131, 176 КПК України стосовно ОСОБА_4 не застосовувався та не обирався.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати у розмірі 4576 (чотири тисячі п`ятсот сімдесят шість) гривень 32 копійки за проведення судової транспортно-трасологічної і автотехнічної експертизи від 04.09.2020 року Донецьким НДІСЕ МЮ України, та витрати у розмірі 980 (дев`ятсот вісімдесят) гривень 70 копійок за проведення судової авто-технічної експертизи №СЕ-19/105-21/530-ІТ від 26.01.2021 року Донецьким НДЕКЦ.

Речовий доказ по справі: автомобіль марки ВАЗ 2109 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який долучений в якості речових доказів відповідно Постанови слідчого від 30.07.2020 року - залишити власнику.

Речовий доказ по справі: мопед марки Viper Active без реєстраційного номеру, який долучений в якості речових доказів відповідно Постанови слідчого від 30.07.2020 року, - залишити власнику.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним. З інших підстав вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя Слов`янського міськрайонного суду ОСОБА_1