Справа №: 398/4273/20
провадження №: 1-кп/398/193/21
ВИРОК
Іменем України

"18" березня 2021 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
із секретарем ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Олександрії кримінальне провадження, внесене 01.10.2020 року до ЄРДР за №0000412 за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця місто Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, невійськовозобов`язаного, неодруженого, не маючого на своєму утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , не маючого судимості,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:
29 вересня 2020 року, близько 19 год. ОСОБА_3 ,маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, прибув до території домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , що знаходиться у правомірному володінні та користуванні раніше знайомого ОСОБА_5 .Реалізуючи злочинний умисел, достовірно знаючи, що господар відсутній за місцем свого проживання, діючи умисно, впевнившись, що його дії не будуть помічені сторонніми особами і власником домоволодіння та мають таємний характер, шляхом пошкодження вікна проник до приміщення житлового будинку, з якого таємно викрав майно, яке належить потерпілому ОСОБА_5 , а саме: дві комп`ютерні колонки марки «PRIMAX», вартістю 218 гривень, одну музичну колонку марки «CHARGE MINI 3+», вартістю 210 гривень та інше майно, яке останньому матеріальної цінності не представляє.З викраденим майном ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, заподіявши ОСОБА_5 , відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № 3746 від 13.11.2020 р., майнової шкоди на загальну суму 428 гривень.

Своїми протиправними діями ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану з проникненням у житло, тобто кримінальне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений вину у вчиненні даного злочину визнав повністю, підтвердив вчинення злочину при наведених обставинах, у вчиненому розкаявся. В судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_5 був винен йому кошти і він вирішив викрасти належне останньому майно. Знаючи, що ОСОБА_6 відсутній, він через вікно проник в його будинок і викрав 2 комп`ютерні колонки та одну музичну колонку. Викрадене майно він потім повернув потерпілому.У вчиненому розкаюється Вважає, що немає необхідності досліджувати докази по даним обставинам, які ним не оспорюються. Розуміє, що не зможе оскаржити дані обставини в апеляційному порядку.

Суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, переконавшись, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції у суду немає, роз`яснив, що в такому випадку вони будуть позбавлені можливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку та дійшов висновку, що обвинувачений винний у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло.

Відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Згідно досудової доповіді Олександрійського МРВ філії ДУ "Центр пробації" в Кіровоградській області відносно обвинуваченого ОСОБА_3 ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як середній. Виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у т.ч. окремих осіб). На думку органу пробації, виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення з боку органу пробації нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень. У разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладення на правопорушника обов`язку «виконувати заходи, передбачені апробаційною програмою».
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який являється тяжким злочином, особу винного, який вважається таким що не має судимості, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем фактичного проживання скарг на нього не надходило, неодружений, не працевлаштований, заподіяну шкоду відшкодував.

Обставинами, які пом`якшують покарання, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставини, які обтяжують покарання , судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, враховуючи обставини справи та особу обвинуваченого, відсутність обтяжуючих покарання обставин, пом`якшуючі покарання обставини, досудову доповідь, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливі при призначенні покарання без ізоляції від суспільства у виді позбавлення волі з випробуванням, так як таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
Цивільний позов під час кримінального провадження не заявлено.
Речовий доказ залишити за належністю потерпілому.
Процесуальні витрати відсутні.
Керуючись ст.ст. 374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді 3 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, встановивши іспитовий строк 2 роки.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_3 повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Речові докази:
- дві комп`ютерні музичні колонки марки «РRIМАХ», передані на
зберігання власнику ОСОБА_5 (постанова про визнання
речових доказів та передачу їх на зберігання від 16 листопада 2020 року та
зберігальна розписка від 16 листопада 2020 року) - залишити потерпілому за належністю;
Вирок суду набирає законної сили після спливу строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя