справа №176/704/21
провадження №1-кп/176/141/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2021 року Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Жовті Води кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жовті Води Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня-технічна, офіційно не працевлаштованого, маючого тимчасові підробітки, не одруженого, дітей не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 квітня 2021 року за № 0000103, -

з участю учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_5 ,-

В С Т А Н О В И В:

28 квітня 2021 року приблизно о 08 год. 00 хв., ОСОБА_3 , разом із потерпілою ОСОБА_5 знаходився за місцем її мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , на кухні. ОСОБА_3 , достовірно знаючи, оскільки безпосередньо бачив це, що потерпіла ОСОБА_5 тримає при собі мобільний телефон смартфон, марка НОМТОМ, модель S16, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , на дві сім-карти, вартістю якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №28 від 29.04.2021 року складає 825 грн. 00 коп., який знаходився в силіконовому чохлі, вартість якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №28 від 29.04.2021 року складає 80 грн.00 коп., вирішив заволодіти зазначеним майном.

В цей час ОСОБА_3 реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, що належить потерпілій ОСОБА_5 , наказав останній віддати телефон. Отримавши словесний опір з боку потерпілої та відмову добровільно віддати телефон, продовжуючи реалізацію свого раптово виниклого злочинного умислу, направленого на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_3 обома руками штовхнув потерпілу ОСОБА_5 до стіни, від чого потерпіла вдарилась головою об стіну, а правою частиною тулуба об стіл, що стояв поруч, внаслідок чого потерпілій спричинено тілесні ушкодження у вигляді синця на шкірі тімяної області голови, садна на шкірі задньої поверхні лівого ліктьового суглобу по центру, садна на шкірі задньої поверхні ліктьового суглобу, садна на шкірі задньої поверхні правого ліктьового суглобу по центру, осадження на шкірі задньої поверхні верхньої третини правого передпліччя, які відповідно до висновку експерта №37 «Е» від 29.04.2021 року мають незначні, скороминущі наслідки, тривалістю не більше як 6/шість/ днів, які відносяться до категорії Легких. Після чого ОСОБА_3 підійшов до потерпілої ОСОБА_5 та правою рукою вихопив з її руки телефон, яка утримувала його в своїй руці та не відпускала його з рук, який став утримувати в своїх руках.

Заволодівши викраденим майном, ОСОБА_3 вибіг з будинку та побіг у невідомому напрямку, тим самим з місця злочину зник, розпорядившись викраденим майном на свою користь, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 фізичної шкоди у вигляді тілесних ушкоджень та матеріальної шкоду на загальну суму 905 грн. згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №28 від 29.04.2021 року.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, та за обставин, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю, щиро розкаявся. Посилаючись на ст.63 Конституції України відмовився давати показання. Проте, суду зазначив, що обставини кримінального правопорушення не оспорює, підтримав формулювання обвинувачення, яке викладено в обвинувальному акті. Просив розглядати справу на підставі ч.3 ст.349 КПК України.

Також, обвинувачений зазначив, що докази його вини, добуті досудовим слідством, визнає повністю і не оспорює їх, правильно розуміє зміст фактичних обставин кримінального провадження і вважає недоцільним їх дослідження, оскільки вони ніким не оспорюються.

Посилання ОСОБА_3 не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Потерпіла, ОСОБА_5 , не заперечувала проти спрощеного розгляду кримінального провадження на підставі ч.3 ст.349 КПК України.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнає свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні, не оспорює фактичні обставини справи, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, а також заслухавши думку інших учасників судового розгляду, які не висловили жодних заперечень щодо встановлених обставин, роз`яснивши їм наслідки ч.3 ст. 349 та ч.2 ст. 394 КПК України та з їх згоди, суд обмежившись лише дослідженням таких матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, та роз`яснив усім учасникам судового розгляду, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, проводячи судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення відповідно до вимог ст. 337 КПК України, обвинувачення, висунуті ОСОБА_3 визнається судом повністю доведеним, ніким не оспорюється. У зв`язку із викладеним, суд вважає вину ОСОБА_3 доведеною, а його дії правильно кваліфіковані, за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд керується вимогами ст.ст.65-67 КК України та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Зокрема, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст.12 КК України, є тяжким злочином, особу обвинуваченого.

Зокрема, обвинувачений ОСОБА_3 характеризується наступним чином, відповідно до характеристики голови квартального комітету №6 за час проживання не створював труднощів і не був помічений у конфліктах з сусідами.
На обліку у лікаря-нарколога, лікаря-психіатра КНП «Жовтоводська міська лікарня» не перебуває.

Згідно інформації ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин ОСОБА_3 перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 як непридатний до військової служби. Строкову військову службу та військову службу за контрактом не проходив.

Обвинувачений ОСОБА_3 є особою раніше не судимою.

Згідно досудової доповіді на обвинуваченого, складеної 18.05.2021 року, уповноважений орган з питань пробації вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без позбавлення волі.

Обставиною, що відповідно до ст.66 КК України, пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що відповідно до ст.67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, ставлення обвинуваченого до вчиненого, його щире каяття, а також відсутність обтяжуючих обставин, суд вважає необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання в межах санкції частини та статті, за якими кваліфіковані його дії, у вигляді позбавлення волі,із звільненням від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком.

При цьому можливості застосування до останнього положення ст. 69 КК України суд не вбачає.

Згідно реєстру матеріалів досудового розслідування ОСОБА_3 запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати, відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ч.3 ст. 349, ст.ст. 368, 373-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 4 /чотири/ роки.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2/два/ роки.

На підставі ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 бов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази: мобільний телефон смартфон, марка НОМТОМ, модель S16, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , на дві сім карти, а також силі кований чохол, які переданий на зберігання під розписку потерпілій ОСОБА_5 залишити потерпілій.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим і прокурору.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області ОСОБА_1