Справа № 212/4520/21
У Х В А Л А

04 червня 2021 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу кримінальне провадження, за ч. 5 ст. 185 КК України внесений в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000182 від 28.08.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває вищевказана справа.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строків тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , посилаючись на ризики можливості вчинення нових злочинів, переховування від суду, перешкоджанню розгляду справи іншим чином, з підстав того, що вони не мають реєстрації місця проживання у Кривому Розі.

Обвинувачені та їх захисники заперечували проти продовження строків тримання під вартою, просили його змінити на домашній арешт, посилаючись на те що у обвинувачених ОСОБА_5 поганий стан здоров`я, ОСОБА_7 є переміщеною особою з зони АТО, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, ОСОБА_6 , має на утриманні неповнолітню дитину, є одинокою матір`ю. Обвинувачені мають міцні соціальні зв`язки, мають утриманців, позитивно характеризуються та мають постійне місце проживання.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали, надані прокурором в обґрунтування клопотань, та сторони захисту щодо заперечення проти заявленого клопотання, суд дійшов такого висновку.
Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Судом встановлено, обвинуваченій ОСОБА_5 , ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10.04.2021 року, обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 60 днів. Строк дії ухвали - до 19.50 години 07.06.2021 року. Одночасно визначено заставу у розмірі вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 181600,00 гривень.

Обвинуваченій ОСОБА_7 , ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10.04.2021 року, обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 60 днів. Строк дії ухвали - до 17.45 години 09.06.2021 року. Одночасно визначено заставу у розмірі 90800,00 гривень.

Обвинуваченій ОСОБА_6 , ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10.04.2021 року, обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 60 днів. Строк дії ухвали - до 21.58 години 07.06.2021 року. Одночасно визначено заставу у розмірі 136200,00 гривень.

Порядок продовження строку тримання під вартою визначений статтею 199 Глава 18 Розділ ІІ «Заходи забезпечення кримінального провадження» КПК України, згідно з якою прокурор має право подати клопотання про продовження строку тримання під вартою не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити, зокрема виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
У своїх клопотаннях, поданих до суду, прокурор посилався на те, що на теперішній час існують ризики переховування обвинувачених від суду, вчинення інших злочинів, незаконного впливу на потерпілих, свідків, експертів та інших осіб, які діяли за попередньою змовою з обвинуваченими та місцезнаходження яких не встановлено, і саме ці ризики були підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд враховує вимоги ст. 177 КПК України, згідно з якою підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, зокрема переховуватися від органів суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінального провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Крім того, судом враховуються обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченим у разі визнання їх винуватими у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вони обвинувачуються; вік та стан здоров`я обвинувачених; міцність їх соціальних зв`язків; наявність постійного місця роботи або навчання; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення.
Також, суд враховує, що обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 до затримання не працювали, доходу не мали, раніше не судимі, мають утриманців та місце проживання.

При цьому суд, виходить з того, що не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим лише тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням органів досудового розслідування (попереднього слідства). Також, Європейський суд з прав людини у справі «Фокс, Кембел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.
Відомості, що дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , у вчиненні інкримінованого їм злочину за ч. 5 ст. 185 КК України наведені прокурором у своїх клопотанням із посиланням на відповідні матеріали досудового розслідування.
Оцінюючи наведені обставини, суд вважає, що існують ризики, які були підставою для застосування запобіжного заходу щодо обвинувачених, а саме ризик переховування від суду, незаконного впливу на потерпілих, свідків, експертів, а також ризик вчинення іншого кримінального правопорушення.
При цьому, суд зважає на практику ЄСПЛ, зокрема, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07. 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).
Крім того, відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.
Отже, на підставі викладеного суд, дійшовши висновку про продовження існування вказаних вище ризиків, виходячи з положень статей 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та вимог статті 199 КПК України, вважає, що обраний відносно обвинувачених запобіжний захід відповідає характеру і тяжкості діянь, які їм інкримінуються, а разом з іншим, допомагає уникнути ризиків, існування яких доведено, і які не зменшилися, є реальними, тому суд приходить до висновку про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим строком на 60 днів з визначення розміру застави на підставі ст. 182,183 КПК України,вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, в сумі 181600,00 гривень.

Судом приймаються доводи захисників про наявність у обвинувачених міцних соціальних зв`язків, постійного місця проживання, однак вказані обставини не зможуть в повній мірі запобігти вказаним прокурорам ризикам.
Матеріали кримінального провадження не містять переконливих відомостей про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинувачених під вартою та стороною захисту в судовому засіданні такі відомості не надані.
Таким чином суд вважає, що у цій конкретній справі суспільний інтерес превалює над принципом поваги до свободи обвинувачених та саме запобіжний захід у виді тримання під вартою забезпечить виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків, а менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і застосування саме такого запобіжного заходу буде виправданим з точки зору наявності відповідного суспільного інтересу, а отже не суперечитиме вимогам ст. 5 Конвенції та практиці ЄСПЛ.
Суд також враховує, що на час вирішення питання щодо продовження строку тримання під вартою обвинувачених у кримінальному провадженні лише розпочато підготовче провадження.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 199, 315, 392 КПК України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 02.08.2021 року включно.

Одночасно визначити заставу для кожної обвинуваченої ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , у розмірі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 181600,00 гривень, яка може бути внесена як самою обвинуваченою так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА у Дніпропетровській області протягом дії ухвали.

Покласти на обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , у разі внесення застави, наступні обов`язки: прибувати на виклики до суду, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження, не відлучатись із населеного пункту, де вони мешкає.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 02.08.2021 року.

Роз`яснити обвинуваченим, що у разі внесення застави у визначеному розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі установи виконання покарання.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа установи виконання покарання негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , з-під варти.

У разі внесенні застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачені зобов`язаний виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , вважається такими, що до них застосовано запобіжний захід у виді застави.

Строк дії ухвали до 02.08.2021 року.

Копію ухвали вручити сторонам кримінального провадження, направити уповноваженій особі за місцем ув`язнення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1