КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 лютого 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
з участю особи, яка подала скаргу ОСОБА_5 ,
представника особи, яка подала скаргу -
адвоката ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві, шляхом проведення відеоконференцзв`язку між Київським апеляційним судом та Шевченківським районним судом м. Чернівці, апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17 грудня 2020 року,
в с т а н о в и л а:
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17 грудня 2020 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення за заявою від 23.10.2020 року.
Таке рішення слідчий суддя мотивувала тим, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають лише ті заяви чи повідомлення, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення, а, оскільки у заяві ОСОБА_5 не наведено об`єктивних даних та не подано доказів, які свідчили б про ознаки кримінального правопорушення, то в діях уповноважених осіб Державного бюро розслідувань відсутня бездіяльність щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви ОСОБА_5 , тому необхідно відмовити у задоволенні скарги.
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій, вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною та __________________________________________
Справа №11-сс/824/1424/2021 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_7
Категорія: ст. 303 КПК України Доповідач ОСОБА_1
такою, що не відповідає нормам Конституції України, КПК України та Закону України «Про судоустрій і статус суддів», просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою повністю задовольнити його скаргу від 06.11.2020 року, і зобов`язати уповноважених осіб ДБР внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_5 від 23.10.2020 року про вчинення керівником Другого управління організації досудових розслідувань ДБР ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364 та ч. 2 ст. 382 КК України.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що слідчий суддя, розглядаючи його скаргу на бездіяльність та неправомірні дії уповноважених осіб Державного бюро розслідувань щодо не вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 214 КПК України, за його заявою від 23.10.2020 року, фактично взяла на себе функції органу досудового розслідування та розглядала у судовому засіданні саме його заяву від 23.10.2020 року про скоєнні керівником Другого управління організації досудових розслідувань ДБР ОСОБА_8 кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 364, ч. 2 ст. 382 КК України, та ухвалила судове рішення фактично за розглядом саме його заяви від 23.10.2020 року, тобто вийшла за межі своїх повноважень та вимог його скарги від 06.11.2020 року.
Разом з тим, будь-яке дослідження щодо обставин та фактів щодо бездіяльності та неправомірних дій уповноважених осіб Державного бюро розслідувань щодо саме не розгляду його заяви від 23.10.2020 року, не вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 214 КПК України, за його заявою про скоєнні кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 364, ч. 2 ст. 382 КК України, керівником Другого управління організації досудових розслідувань ДБР ОСОБА_8 , які зобов`язані були вчинити та не вчинили уповноважені особи ДБР, відповідно вимог ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчим суддею здійснено не було, а також не було надано правової оцінки щодо вчинених грубих порушень уповноважених осіб ДБР вимог ст. 214 КПК України, бездіяльність по невиконанню яких ним оскаржена, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України.
За таких обставин, вчиняючи такі дії, слідчий суддя грубо порушила ст. 8 Конституції України, ст. 303 КПК України, його права та інтереси, як скаржника, та діяла виключно в інтересах Державного бюро розслідувань.
Будучи повідомленим про день та час проведення апеляційного розгляду, прокурор в призначений час до суду апеляційної інстанції не з`явився, про поважність причин своєї неявки суду не повідомив і ніяких клопотань про відкладення розгляду не подавав, а тому, відповідно до вимог ч. 4 ст. 405 КПК України, апеляційний суд, враховуючи, що його неявка не перешкоджає проведенню розгляду, вважає можливим розглянути апеляційну скаргу без його участі.
Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_5 та його представника - адвоката ОСОБА_6 на підтримку доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження за скаргою та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Відповідно до приписів п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Як убачається з матеріалів провадження, 06 листопада 2020 року ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва зі скаргою на бездіяльність слідчого Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання його заяви від 23 жовтня 2020 року про злочини, передбачені ч. 1 ст. 364 та ч. 2 ст. 382 КК України, які, як зазначено в заяві, було вчинено керівником Другого управління організації досудових розслідувань Державного бюро розслідувань ОСОБА_8 .
Отже, ОСОБА_5 оскаржив до слідчого судді таку бездіяльність слідчого, що підлягає оскарженню.
Згідно положень ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.
Як видно з матеріалів досліджуваного провадження, ОСОБА_5 , направивши 26 жовтня 2020 року засобами поштового зв`язку, звернувся до Державного бюро розслідувань із заявою від 23.10.2020 року про внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення керівником Другого управління організації досудових розслідувань Державного бюро розслідувань ОСОБА_8 злочинів, передбачених ч. 1 ст. 364 та ч. 2 ст. 382 КК України, а саме: щодо використання службового становища, всупереч інтересів служби, із не вчинення дій, відповідно ч. 1 ст. 214 КК України, по заяві ОСОБА_5 від 15 липня 2019 року та невнесення відомостей в ЄРДР про кримінальні правопорушення за ст.ст. 364, 365, 366, 367, 382 КК України щодо слідчого ОСОБА_9 , прокурорів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та громадянина ОСОБА_12 , і щодо невиконання ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 15 серпня 2019 року, якою зобов`язано уповноважену особу Державного бюро розслідувань виконати вимоги ч. 1 ст. 214 КПК України, згідно заяви ОСОБА_5 від 15 липня 2019 року.
Слідчий суддя, за результатом судового розгляду скарги ОСОБА_5 , прийшов до висновку про відмову у задоволенні цієї скарги з посиланням на те, що у заяві ОСОБА_5 не наведено об`єктивних даних та не подано доказів, які свідчили б про ознаки кримінального правопорушення, тому в діях уповноважених осіб Державного бюро розслідувань відсутня бездіяльність щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення.
Проте, з таким висновком слідчого судді колегія суддів погодитися не може, оскільки заява про вчинене кримінальне правопорушення є єдиною підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань і лише після внесення таких відомостей слідчий, дізнавач або прокурор може прийняти рішення про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу злочину чи з інших підстав, передбачених ст. 284 КПК України.
Окрім цього, відповідно до правової позиції, викладеної в п.п.1.1 Узагальнення «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» від 12.01.2017 за №9-49/0/4-17, визначений у ч. 1 ст. 214 КПК України, обов`язок слідчого або прокурора не вимагає оцінки цими суб`єктами такої заяви (повідомлення) на предмет наявності ознак складу злочину для того, щоб вчинити процесуальну дію, яка полягає у внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Такі вимоги не передбачають здійснення оцінки обґрунтованості заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а передбачають лише обов`язок уповноважених органів здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення, які вона надає усвідомлено для реалізації відповідними органами завдань кримінального провадження.
Отже, виходячи з того, що слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва в ухвалі від 17.12.2020 року відобразив власну оцінку стосовно фактів, викладених у заяві ОСОБА_5 від 23.10.2020 року про вчинення злочину, оцінивши їх як такі, що не вказують на наявність ознак кримінального правопорушення, що є неприпустимим з огляду на стадію кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17 грудня 2020 року і постановлення нової ухвали про задоволення скарги ОСОБА_5 та зобов`язання уповноважених осіб Державного бюро розслідувань внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_5 від 23.10.2020 року.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів
апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17 грудня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення за заявою від 23.10.2020 року, скасувати.
Скаргу ОСОБА_5 задовольнити.
Зобов`язати уповноважених осіб Державного бюро розслідувань внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_5 від 23.10.2020 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

___________________ _____________________ ___________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3