Київський апеляційний суд
Категорія: ст.ст. 303-304 КПК України
Головуючий в суді першої інстанції: ОСОБА_1 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 лютого 2021 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах потерпілого ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 28 грудня 2020 року,

В С Т А Н О В И Л А:
В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя зазначив, що зі змісту скарги адвоката ОСОБА_6 вбачається, що останнім порушено питання про визнання бездіяльності слідчого, разом з тим в скарзі не зазначено, яку саме дію, відповідно до положень ч. 2 ст. 307 КПК України, повинен слідчий суддя зобов`язати слідчого вчинити. Крім того, як зазначено в судовому рішення, з матеріалів скарги адвоката ОСОБА_6 вбачається, що останній звернувся до Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві з клопотанням в порядку ст. 220 КПК України, яке не розглянуто та проігноровано, разом з тим в прохальній частині скарги особа, яка подала скаргу, не ставить питання про зобов`язання слідчого розглянути подане клопотання в порядку ст. 220 КПК України.
Не погоджуючись з прийняти рішенням, адвокат ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 28 грудня 2020 року скасувати та скерувати матеріали за його скаргою на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.
Одночасно, в апеляційній скарзі порушено питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, який пропущений з поважних причин з огляду на те, що про існування оскаржуваного рішення сторона захисту дізналась з Єдиного реєстру судових рішень 28 січня 2021 року і до цього часу повний текст ухвали отриманий не був.
Прокурор Київської місцевої прокуратури № 4 та адвокат ОСОБА_6 , який діє в інтересах потерпілого ОСОБА_7 , про час, дату та місце розгляду провадження повідомленні належним чином.
Їх неявка в судове засідання, відповідно до ст. 405 КПК України, не перешкоджає розгляду провадження.
Перевіривши матеріали судового провадження за скаргою, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Як указують приписи п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України, апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення, на чому наголошується в ч. 3 ст. 395 КПК України.
З матеріалів провадження за скаргою видно, що оспорювана ухвала слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва постановлена 28 грудня 2020 року у порядку ст. 304 КПК України без виклику осіб, копія якої направлена адвокату ОСОБА_6 , згідно супровідного листа того ж дня 28 грудня 2020 року.
Проте, реєстр відправки кореспонденції, як і дані щодо отримання вказаної ухвали адвокатом ОСОБА_6 - матеріали провадження не містять.
Отже, виходячи з того, що про існування оскаржуваного рішення сторона захисту дізналась з Єдиного реєстру судових рішень 28 січня 2021 року, що нічим не спростовано, з апеляційною скаргою адвокат ОСОБА_6 звернувся до Київського апеляційного суду 03 лютого 2021 року, то колегія суддів вважає, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вирішенню не підлягає, оскільки апеляційна скарга подана у строки, передбачені ч. 2 ст. 395 КПК України з урахуванням положень ч. 3 вказаного процесуального закону.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, адвокат ОСОБА_6 24 грудня 2020 року звернувся до слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва зі скаргою на бездіяльність слідчого Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві.
Приймаючи рішення про відмову у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_6 , в інтересах ОСОБА_7 , слідчий суддя послався на те, що за змістом скарги на бездіяльність слідчого Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві, не можна прийти до однозначного висновку, яку саме дію, відповідно до положень ч. 2 ст. 307 КПК України, слідчий суддя має зобов`язати слідчого вчинити.
З даними висновками погоджується і колегія суддів, оскільки ч. 1 ст. 303 КПК України передбачений перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.
Даний перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.
При цьому, як слушно зазначено в судовому рішенні, з матеріалів скарги вбачається, що адвокат ОСОБА_6 звертався до Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві з клопотанням, в порядку ст. 220 КПК України, яке не було розглянуто та залишилось без будь-якого реагування з боку слідчих органів, разом з тим в поданій скарзі до слідчого судді питання про зобов`язання слідчого розглянути подане клопотання в порядку ст. 220 КПК України скаржником не ставилось.
Отже, як наголошується в ч. 2 ст. 303 КПК України, скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.
За наведеним, слідчий суддя ґрунтовно відмовив у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 , як те вимагають приписи ч. 4 ст. 304 КПК України.
З урахуванням викладеного апеляційна скарга адвоката ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Ухвала суду апеляційної інстанції оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4