ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/2149/21 Номер провадження 11-сс/814/301/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2021 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_7
захисника адвоката ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеконференції провадження за апеляційною скаргою прокурора Харківської обласної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 12 березня 2021 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харків) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтава ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 .

Застосовано підозрюваному

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Харків, українцю, громадянину України, з вищою освітою, одруженому, маючому на утриманні малолітню доньку (2020 року народження), проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому, -

запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з 12 березня 2021 року 12 години 55 хвилин по 11 травня 2021 року 12 годину 55 хвилин.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 наступні обов`язки: цілодобово не залишати місце свого проживання, прибувати до слідчого, прокурора, суду за викликом; не відлучатися з м. Харків; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця свого проживання; здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, утриматися від спілкування зі свідками кримінального провадження, зокрема ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , за виключенням за ініціативою слідчого чи прокурора і в їх присутності.

Приймаючи таке судове рішення слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, яка підтверджується вагомими доказами та ризиків, передбачених п. п. 2, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_7 може: знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, користуючись своїм службовим становищем; незаконно впливати на свідків, схиляючи їх до певної поведінки та надання вигідних для себе показань, які на даний час ще не допитані та більшість з яких є колегами підозрюваного, а також схиляючи вже допитаних свідків до зміни показань на користь ОСОБА_7 , виходячи також з того, що підозрюваний вже тривалий час знайомий зі свідками ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ; особу підозрюваного, який одружений, має на утриманні малолітню дитину (2020 року народження), раніше не судимий, з вищою освітою; недоведеність недостатності застосування більш м`якого запобіжного заходу підозрюваному для запобігання зазначеним вище ризикам.

В апеляційній скарзі прокурор Харківської обласної прокуратури ОСОБА_6 , посилаючись на неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, просить скасувати ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 12 березня 2021 року та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харків) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтава ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 строком на 60 днів; визначити ОСОБА_7 заставу у розмірі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України: прибувати за викликом до слідчого, прокурора чи суду; не відлучатися із м. Харків без дозволу слідчого, прокурора або суду; утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні, зокрема, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що слідчим суддею не враховано те, що: ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого корупційного злочину за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком на 10 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до 3 років з конфіскацією майна та при призначенні покарання за вказаний злочин не можуть бути застосовані положення ст.75 КК України, що свідчить про можливість ОСОБА_7 переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання; корупційні злочини мають підвищену суспільну небезпеку; не надано підтверджуючих документів того, що ОСОБА_7 проживає за вказаною в ухвалі адресою.

На думку прокурора, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочину, у якому він підозрюється, його тяжкість, фактичні обставини провадження, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч.1 ст.177 КПК України вказують на неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу з підстав у ній наведених, підозрюваного та його захисника, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

У відповідності до вимог ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні й достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Під час апеляційного перегляду встановлено, що Другим СВ (з дислокацією у м. Харків) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтава здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000005 від 05 березня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що згідно наказу Головного управління Національної поліції України від 01 лютого 2021 року №48 о/с лейтенанта поліції ОСОБА_7 призначено на посаду дізнавача сектору дізнання Харківського районного управління поліції №2 ГУНП у Харківській області.

Таким чином, ОСОБА_7 , перебуваючи на посаді дізнавача сектору дізнання Харківського районного управління поліції №2 ГУНП у Харківській області, відповідно до примітки ст.364 КК України є службовою особою, яка згідно покладених на нього обов`язків на постійній основі здійснює функції представника влади та відповідно до примітки ст.368 КК України є службовою особою, яка займає відповідальне становише.

У відповідності до ст.2 Закону України «Про державний захист працівників суду та працівників правоохоронних органів» ОСОБА_7 , займаючи вказану посаду у правоохоронній системі, є представником влади службовою особою правоохоронного органу, яка має владні повноваження та виконує службові обов`язки, визначені Законом України «Про Національну поліцію».

Відповідно до п.10 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом на яких поширюється закон є поліцейські.

Окрім того, ОСОБА_7 відповідно до ч.1 ст.3 ст.22 Закону України «Про запобігання корупції», обіймаючи вказану посаду, є суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення і йому забороняється використовувати свої службові повноваження або службове становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб.

Проте, ОСОБА_7 у порушення вимог вказаних нормативно-правових актів, з метою незаконного збагачення, став на шлях злочинної діяльності та вчинив умисне, корисливе корупційне кримінальне правопорушення за наступних обставин.

04 березня 2021 року на адресу Харківського районного управління поліції №2 ГУНП у Харківській області надійшло повідомлення за фактом того, що 04 березня 2021 року, приблизно о 01 годині 00 хвилин, ОСОБА_11 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , спричинив тілесні ушкодження своєму сину ОСОБА_12 , внаслідок чого останнього госпіталізовано до Харківської Державної установи «Інститут загальної невідкладної хірургії ім. В.Т. Зайцева Національної академії медичних наук України» з діагнозом: проникаюча колото-різана рана лівої грудної клітини, з колото-різаною раною лівого плеча.

У подальшому, 04 березня 2021 року на підставі вказаного повідомлення службовими особами Харківського районного управління поліції № 2 ГУНП у Харківській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000625 за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Цього ж дня, ОСОБА_7 у силу своїх службових повноважень стало відомо від невстановленої у ході досудового розслідування особи, що до вчинення вказаного кримінального правопорушення, яке розслідується у кримінальному провадженні № 0000625, причетний його знайомий ОСОБА_11 .

У цей час, у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, спрямований на вимагання та отримання неправомірної вигоди від співмешканки ОСОБА_11 - ОСОБА_10 , після чого ОСОБА_7 всупереч вищевказаним вимогам Конституції України, Закону України «Про запобігання корупції», Закону України «Про Національну поліцію», вступив у позаслужбові відносини з раніше знайомою ОСОБА_10 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, 04 березня 2021 року приблизно о 18 годині 30 хвилин, ОСОБА_7 разом з двома невстановленими у ході розслідування працівниками поліції, під час зустрічі з ОСОБА_10 , яка відбулася поряд з будинком за місцем проживання останньої за адресою: АДРЕСА_3 , повідомив їй, що у ході досудового розслідування кримінального провадження № 0000625, ОСОБА_11 буде затримано та обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також, що йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі строком до 12 років.

Також, ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_10 , що їй необхідно надати ОСОБА_7 неправомірну вигоду у виді грошових коштів у розмірі 1000 (одна тисяча) доларів США за сприяння у вирішенні питання про необрання ОСОБА_11 запобіжного заходу, пов`язаного із позбавленням волі у кримінальному провадженні № 0000625 та подальше закриття кримінального провадження щодо її співмешканця.

Разом із цим, ОСОБА_7 сказав, що у разі ненадання на його вимогу грошових коштів у розмірі 1000 доларів США, ОСОБА_11 затримають та щодо нього застосують запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Розуміючи владні повноваження ОСОБА_7 , а також будучи поставленою в умови, за яких відмова від надання неправомірної вигоди може привести до порушення законних прав та інтересів ОСОБА_11 , ОСОБА_10 погодилась на його вимогу.

Водночас, усвідомлюючи протиправність наведених вище вимог ОСОБА_7 , ОСОБА_10 при першій можливості, 05 березня 2021 року з метою викриття злочинної діяльності ОСОБА_7 , звернулась до правоохоронних органів із відповідною заявою.

Продовжуючи реалізацію злочинного умислу, спрямованого на одержання неправомірної вигоди, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, діючи умисно, з використанням наданої йому влади та службового становища, 10 березня 2021 року приблизно о 12 годині 30 хвилин, ОСОБА_7 попередньо домовившись із ОСОБА_10 про місце зустрічі у приміщенні парфумерного магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого на перехресті вул. Валентинівської та проспекту Тракторобудівників у м. Харків отримав від неї заздалегідь обумовлену неправомірну вигоду у розмірі 1000 доларів США за сприяння у вирішенні питання про необрання ОСОБА_11 запобіжного заходу, пов`язаного із позбавленням волі у кримінальному провадженні № 0000625 та подальше закриття кримінального провадження щодо її співмешканця, після чого був затриманий співробітниками правоохоронних органів.

11 березня 2021 року старшим слідчим Другого СВ ТУ ДБР, розташованого у м. Полтава ОСОБА_9 повідомлено про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, а саме в одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах третьої особи дій з використанням наданої їй влади та службового становища за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з вимаганням неправомірної вигоди (а.м.п. 26-30).

12 березня 2021 року старший слідчий Другого СВ ТУ ДБР, розташованого у м. Полтава ОСОБА_9 звернулась до слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_7 строком на 60 днів із визначенням застави 168 160 гривень та у вказаному випадку із покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України: прибувати за викликом до слідчого, прокурора чи суду; не відлучатися із м. Харків без дозволу слідчого, прокурора або суду; утримуватись від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні, зокрема, ОСОБА_10 , а також ОСОБА_11 ; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну. Дане клопотання мотивоване наявністю: обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, яке є тяжким злочином, ризиків, передбачених п.п. 1,2,3,4 ч.1 ст.177 КПК України, так як ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; знищити, сховати або спотворити документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. На думку ініціатора клопотання, у разі застосування підозрюваному ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, неможливо запобігти вказаним вище ризикам, оскільки інші запобіжні заходи передбачають перебування підозрюваного на волі, що дасть останньому змогу вчинити дії, зазначені у наведених ризиках, тим самим негативно вплинути на повне та всебічне встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

12 березня 2021 року слідчим суддею Октябрського районного суду м. Полтава відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого Другого СВ ТУ ДБР, розташованого у м. Полтава ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 та застосовано останньому запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з покладенням на ОСОБА_7 обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, а саме: цілодобово не залишати місце свого проживання, прибувати до слідчого, прокурора, суду за викликом; не відлучатися з м. Харків; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця свого проживання; здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, утриматися від спілкування зі свідками кримінального провадження, зокрема ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , за виключенням за ініціативою слідчого чи прокурора і в їх присутності.

Приймаючи таке судове рішення слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, яка підтверджується вагомими доказами та ризиків, передбачених п. п. 2, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_7 може: знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, користуючись своїм службовим становищем; незаконно впливати на свідків, схиляючи їх до певної поведінки та надання вигідних для себе показань, які на даний час ще не допитані та більшість з яких є колегами підозрюваного, а також схиляючи вже допитаних свідків до зміни показань на користь ОСОБА_7 , виходячи також з того, що підозрюваний вже тривалий час знайомий зі свідками ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , особу підозрюваного, який одружений, має на утриманні малолітню дитину (2020 року народження), раніше не судимий, з вищою освітою; недоведеність недостатності застосування більш м`якого запобіжного заходу підозрюваному для запобігання зазначеним вище ризикам.

З таким висновком погоджується і колегія суддів.

За ст. 177 КПК України підставою, застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182). Вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинені підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. При цьому, слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх вказаних вище обставин.

Прокурор у суді першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на наявність обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених п.п. 1,2,3 ч.1 ст.177 КПК України, не довів наявність обставин, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України.

У той час як ч.2 ст.194 КПК України є імперативною нормою і чітко регламентує, що слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених ч. 1ст. 194 КПК України.

Слідчий суддя дійшов правильного висновку, про наявність обґрунтованої підозри, оголошеної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, що підтверджуються вагомими доказами і наявність якої не оспорюється в апеляційній скарзі.

Колегія суддів, окрім врахованого слідчим суддею, враховує також: молодий вік підозрюваного, наявність у нього міцних соціальних зв`язків, позитивну характеристику підозрюваного за місцем проживання та те, що ОСОБА_7 частково визнає винуватість у вчиненому, не погоджуючись із кваліфікацією його дій.

Колегія суддів погоджується з доводами прокурора про наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме того, що з метою уникнення покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, однак з урахуванням всіх обставин з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує застосування запобіжного заходу у їх сукупності, зокрема й вікових, психологічних особливостей підозрюваного, наявністю в останнього вагомих соціально-стримуючих факторів, на думку колегії суддів, наявність зазначеного вище ризику не спростовує висновків слідчого судді та не свідчить про недостатність застосування ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Так, метою будь-якого запобіжного заходу є забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, з тим щоб орган досудового розслідування зміг виконати завдання передбачені ст.2 КПК України, а тому сама по собі тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, не є підставою для скасування ухвали слідчого судді місцевого суду.

Достатність застосованого слідчим суддею запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту підтверджується також процесуальною поведінкою підозрюваного, а саме дотриманням ОСОБА_7 обов`язків, покладених на нього, у зв`язку із застосуванням йому запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, що підтверджено повідомленням начальника Відділу поліції №2 Харківського районного управління поліції №2 ГУНП у Харківській області від 29 березня 2021 року, за даними якого працівником поліції постійно проводяться перевірки ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , під час яких порушень домашнього арешту з боку підозрюваного виявлено не було, останній цілодобово знаходиться за місцем проживання. Твердження апелянта про те, що слідчому судді не надано підтверджуючих документів того, що ОСОБА_7 проживає за вказаною в ухвалі адресою, спростовуються даними довідки начальника СП ПП ВП №2 ХРУП №2 ГУНП у Харківській області, за якими ОСОБА_7 мешкає з родиною за адресою: АДРЕСА_4 .

Про правильність судового рішення слідчого судді додатково свідчить і той факт, що підозрюваний самостійно, за першою вимогою апеляційного суду у визначений час, з`явився в судове засідання для участі у розгляді апеляційної скарги прокурора, у якій порушувалося питання про погіршення становища підозрюваного шляхом застосування йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

На думку колегії суддів, обмеження свободи пересування підозрюваного шляхом його ізоляції у житлі через цілодобовому заборону залишати житло, яка також обмежує свободу особи та змушує підозрюваного відчувати на собі певний тягар заборон, зможе запобігти встановленим слідчим суддею та колегією суддів ризикам, що у свою чергу спростовує доводи апеляційної скарги прокурора.

З огляду на викладені обставини, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про застосування підозрюваному запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, з покладенням обов`язків передбачених ч.5 ст.194 КПК України, оскільки наведений запобіжний захід відповідатиме меті застосування запобіжного заходу та забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин, апеляційна скарга є необґрунтованою.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 12 березня 2021 року щодо ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4