ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2021 року м. Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі: секретаря ОСОБА_2
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
потерпілої ОСОБА_9 ,
представника потерпілої ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Фастові кримінальне провадження за №0000321від 17.03.2020за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Прибережне Ружинського району Житомирської області, громадянина України, неодруженого, не працюючого, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

31.07.1998 року Ружинським районним судом Житомирської області за ч. 2 ст. 146 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у виді 2 років виправних робіт з утриманням 20% заробітку;

14.04.1999 року Ружинським районним судом Житомирської області за ч. 2 ст. 140, ст. 43КК України (в редакції 1960 року) до покарання у видіпозбавлення волі строком на 2 роки 2 місяця;

15.08.2001 року Ружинським районним судом Житомирської області за ч. 2 ст. 140, ст. 208, ст.ст. 42, 43 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 6місяців з конфіскацією майна;

04.12.2001 року Ружинським районним судом Житомирської області за ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК Українидо покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 9 місяців;

07.07.2006 року Ружинським районним судом Житомирської області за ч. 1 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки;

12.03.2010 року Козятинським міськрайонним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 186, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років;

20.03.2014 року Козятинським міськрайонним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 152, ст.ст. 70, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців; 17.04.2019 звільнений з ДУ «Дергачівська виправна колонія (№109) по відбуттю строку покарання,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженким. Київ, громадянки України, розлученої, не працюючої, з середньою освітою, зареєстрованоїза адресою: АДРЕСА_3 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово засудженим за вчинення умисних злочинів проти власності, маючи не зняту та непогашену в установленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став, належних висновків не зробив та знову вчинив умисний злочин проти власності.

Так, 17 березня 2020 приблизно о 09 год 00 хв, ОСОБА_5 разом з співмешканкою ОСОБА_6 , перебуваючи в смт. Кожанка Фастівського району Київської області, вирішили спільно вчинити відкрите викрадення чужого майна з території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_5 , належного ОСОБА_11 ..

Реалізуючи відразу після цього спільний злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_5 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, повторно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_6 , керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок заволодіння чужим майном, прибули до території домоволодіння, за адресою: АДРЕСА_5 , та, скориставшись тим, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, через хвіртку проникли на огороджену по всьому периметру територію домоволодіння.

Продовжуючи реалізацію свого спільного злочинного умислу, направленого на викрадення - чужого майна, ОСОБА_5 шляхом відкриття вхідних дверей, які на той момент не були зачинені на замок, проник до приміщення будинку за адресою: АДРЕСА_5 , де на той час перебували ОСОБА_11 , який спав, та ОСОБА_9 , яка займалася господарчими справами.

Надалі ОСОБА_5 , реалізуючи свій спільний із ОСОБА_6 злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, підійшов до ОСОБА_9 та, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, схопив останню однією рукою за шию, а іншою за обличчя і, поклавши її на підлогу, з погрозою застосування насильства, почав душити та вимагати надання йому грошей доки та перестала чинити опір, чим спричинив ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді синця на бічній поверхні шиї справа, синця і садна на носі та садна на правій щоці, які відповідно до висновку експерта №5 від 24.03.2020, складеного за результатами проведення судово-медичної експертизи, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Після цього ОСОБА_5 відкрито викрав грошові кошти в сумі 2000 гривень, які знаходилися під одягом потерпілої, та повідомив про це ОСОБА_6 , яка, в цей час знаходилась поруч із будинком біля хвіртки, та яка, зрозумівши, що їхні, об`єднані єдиним злочинним умислом, протиправні дії завершені, разом з ОСОБА_5 залишила місце події.

Викраденим майном ОСОБА_5 та ОСОБА_6 розпорядилися на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_9 фізичного болю, моральних страждань, а також майнової шкоди на загальну суму 2000 гривень.

Тому, суд вважає обвинуваченого ОСОБА_5 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, з погрозою застосування такого насильства, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у житло.

17 березня 2020 приблизно о 09 год. 00 хв, ОСОБА_6 разом з співмешканцем ОСОБА_5 , перебуваючи в смт. Кожанка Фастівського району Київської області, вирішили вчинити відкрите викрадення чужого майна з території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_5 , належного ОСОБА_11 ..

Реалізуючи відразу після цього спільний злочинний умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_6 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_5 , керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок заволодіння чужим майном, прибули до території домоволодіння, за адресою: АДРЕСА_5 , та, скориставшись тим, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, через хвіртку проникли на огороджену по всьому периметрі територію домоволодіння.

Продовжуючи реалізацію свого спільного злочинного умислу, направленого на викрадення чужого майна, ОСОБА_5 шляхом відкриття вхідних дверей, які на той момент не були зачинені на замок проник до приміщення будинку за адресою: АДРЕСА_5 , де на той час перебували ОСОБА_11 , який спав, та ОСОБА_9 , яка займалася господарчими справами.

Надалі, ОСОБА_5 , реалізуючи свій спільний із ОСОБА_6 злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, підійшов до ОСОБА_9 та, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, схопив останню однією рукою за шию, а іншою за обличчя і поклавши її на підлогу почав душити, та вимагати надання йому грошей, доки та перестала чинити опір, чим спричинив ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді синця на бічній поверхні шиї справа, синця і садна на носі та садна на правій щоці, які відповідно де висновку експерта №5 від 24.03.2020, складеного за результатами проведення судово-медичної експертизи, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Після,чого, ОСОБА_5 відкрито викрав грошові кошти в сумі 2000 гривень, які знаходилися під одягом потерпілої та повідомив про це ОСОБА_6 , яка, в цей час знаходилась поруч із будинком біля хвіртки, та яка, зрозумівши, що їхні, об`єднані єдиним злочинним умислом, протиправні дії завершені, разом з ОСОБА_5 залишила місце події.

Викраденим майном ОСОБА_6 та ОСОБА_5 розпорядилися на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_9 фізичного болю, моральних страждань, а також майнової шкоди на загальну суму 2000 гривень.

Тому, суд вважає ОСОБА_12 винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, з погрозою застосування такого насильства, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у житло.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у інкримінованому злочині визнав повністю, хоча і зазначив, що розкаюється та просить вибачення, проте відмовився надавати покази в судовому засіданні, а також просив суд суворо його не карати.

Обвинувачена ОСОБА_6 на початку судового розгляду свою вину у інкримінованому їй злочині визнала в повному обсязі, розкаялась, просила вибачення, повідомила, що покази надавати не буде. Однак в подальшому під час судового розгляду свою позицію змінила та заперечила свою причетність до вчиненого , від дачі свідчень відмовилась.

Незважаючи на не визнання обвинуваченою ОСОБА_6 своєї вини у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, та повне визнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини, їх винуватість за викладених вище обставин повністю підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, які узгоджуються між собою та не викликають жодних сумнівів у їх достовірності.

Так, допитана потерпіла ОСОБА_9 в судовому засіданні повідомила, що в один з днів, вранці, вона пішла відчинити двері у веранді і коли лише повернула ключ, відкрилися двері і на неї «влетів» чоловік, який одразу закрив їй обличчя рукою, а іншою схопив за шию від чого ОСОБА_9 впала на підлогу. Чоловік сказав: «Давай гроші, бо задушу». ОСОБА_9 згадала, що у неї є гроші в сумі 2000 грн., які діти подарували на день народження. Зберігала ОСОБА_9 ті кошти при собі, замотані вони були у носову хустинку. ОСОБА_9 витягла гроші та віддала їх обвинуваченому. Після чого обвинувачений сказав: «Свєта у нас вже є гроші». При цьому жінку, до якої звертався обвинувачений, вона не бачила. У подальшому обвинувачений відпустив ОСОБА_9 та пішов. Піднявшись ОСОБА_9 побачила, що біля хвіртки стояла якась жінка до якої підійшов обвинувачений та вони вдвох пішли звідти. Потім ОСОБА_9 зайшла до будинку та все повідомила чоловіку, який в цей час спав, а потім вже і сину. Також викликали поліцію. ОСОБА_9 уточнювала, що жінку під час події в будинку не бачила. Жінка стояла біля хвіртки, яка знаходиться на відстані близько 40 метрів від будинку.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні повідомив, що потерпіла є його матір`ю. Зауважив, що 17.03.2020 з 07 год. ранку він пиляв дрова у дворі, де проживає його матір. Проте хвилин на десять він відлучався звідти. Прийшовши знову до матері він помітив, що остання була переляканою, її обличчя було подряпане, на шиї також були сліди удушення. Мати розповіла ОСОБА_14 , що до неї в хату прийшов чоловік, напав на неї та забрав гроші і сказав нікому нічого не розповідати. У подальшому ОСОБА_13 викликав поліцію. На запитання, в якому одязі були особи, які напали, матір повідомила, що чоловік був одягнутий у чорну куртку, а жінка вишневе довге пальто. Говорила також, що чоловік та жінка пішли в сторону колишнього цукрового заводу. Ще до приїзду працівників поліції, ОСОБА_13 сів у свій автомобіль та поїхав до цукрового заводу. Поблизу входу до заводу робітники, які загрібали там листя повідомили ОСОБА_13 , що хвилин 10 тому бачили чоловіка і жінку, які йшли через браму в сторону базару. У подальшому ОСОБА_13 побачив жінку та чоловіка, що були схожі за прикметами на осіб, які пограбували його матір. ОСОБА_13 зателефонували працівники поліції, яким він і повідомив про цих осіб. Надалі до нього під`їхали працівники поліції. ОСОБА_13 запитав тоді у чоловіка та жінки, чи дійсно вони пограбували його матір, на що ті категорично заперечили факт їх причетності до пограбування. Надалі, робітники, які загрібали листя впізнали чоловіка з жінкою та повідомили, що саме ці особи йшли зі сторони залізничної станції. Коли тих осіб привезли до матері ОСОБА_13 додому, остання одразу впізнала їх. Потім чоловік витягнув з кишені гроші та протягнув до матері ОСОБА_13 .. При цьому, слідчий забрав гроші та повідомив, що їх віддадуть одразу після суду. ОСОБА_13 повідомив, що з його матір`ю також було проведено слідчий експеримент під час якого вона також впізнала осіб, які на неї напали. ОСОБА_13 возив матір до міста Фастова на судово-медичну експертизу. Зі слів матері ОСОБА_13 відомо, що чоловік безпосередньо напав на неї, повалив та забрав гроші, а точніше вона саме їх витягла та віддала.

Крім того, вина обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого 3 ст. 186 КК України доводиться дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами.

Так згідно витягу з ЄРДР органом досудового розслідування 17.03.2020 внесено відомості до ЄРДР за ч. 3 ст. 186 КК України щодо факту відкритого заволодіння грошовими коштами ОСОБА_9 в розмірі 2000 грн. (Т.1 а.с.234-235).

Як вбачається з дослідженого в судовому засіданні рапорту старшого інспектора чергового Фастівського ВП Васильківського відділу поліції ГУ НП в Київській області капітана поліції ОСОБА_15 зареєстрованого в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Фастівського ВП № 3172, 17.03.2020 о 09 год 40 хв надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що щойно за адресою: АДРЕСА_5 двоє невідомих осіб чоловік і жінка зайшли до будинку матері заявника ОСОБА_9 , побили її та відібрали 370 грн. Зброєю не погрожували, швидка медична допомога не потрібна. Повідомили, що обом близько 30 років. Жінка була одягнена у вишневе пальто. Більш детального опису заявник надати не може. Заявник: ОСОБА_13 (Т.1 а.с.236).

Відповідно до дослідженого судом протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 17.03.2020, ОСОБА_9 повідомила правоохоронні органи про те, що 17.03.2020 близько 09 год 00 хв невідомі чоловік та жінка зайшли до приміщення будинку за адресою: АДРЕСА_5 , та застосувавши насильство зазначений чоловік відкрито заволодів грошовими коштами на загальну суму 2000 грн (Т.1 а.с. 237-238).

Згідно заяви від 17.03.2020, ОСОБА_11 надав добровільну згоду працівникам Фастівського ВП Васильківського ВП ГУ НП в Київській області на проведення огляду в житлі та іншому володінні за адресою: АДРЕСА_5 (Т.1 а.с.239).

Судом досліджено протокол огляду місця події від 17.03.2020 та ілюстративна таблиця до нього, з огляду на які працівниками поліції в присутності понятих, за участі спеціаліста ОСОБА_16 , потерпілої ОСОБА_9 , інших учасників цієї слідчої дії, було оглянуто приміщення будинку АДРЕСА_5 , що розташований на земельній ділянці, яка по всьому периметру огороджена парканом. Прохід до подвір`я здійснюється через дерев`яну одностврочасту хвіртку, одностврочасту металеву хвіртку і двохстворчасті металеві ворота. Приміщення будинку одноповерхове. Вікна та двері в будинку без металевих грат, покрівля дерев`яна з шиферу. Прохід до будинку здійснюється через одностворчасті дерев`яні двері, які замикаються на врізний замок. На момент огляду двері причинені. При цьому, будь-яких пошкоджень дверей та зачиняючих механізмів не виявлено. Вікна на момент огляду зачинені, пошкоджень не виявлено. Під час огляду в будинку було виявлено таке планування, а саме: веранда, коридор, кухня, кімната № 1, кімната № 2, кімната № 3, кімната № 4. Обстановка в будинку не порушена. Під час цієї слідчої дії заявниця ОСОБА_9 перебуваючи у веранді зазначеного будинку вказала на місце де невідомий їй чоловік застосувавши насильство та погрожуючи, відкрито заволодів її грошовими коштами в сумі 2000 грн, при цьому до будинку зайшла ще невідома жінка. Під час огляду нічого не вилучалось (Т.1 а.с.240-245).

Як вбачається з дослідженого протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, 17 березня 2020 року о 14 год. 00 хв, ОСОБА_6 було затримано в порядку ст. 208 КПК України, під час обшуку проведеного у присутності понятих під час затримання у ОСОБА_6 нічого не виявлено і не вилучено (Т.1а.с.246-250).

Як вбачається з дослідженого протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, 17 березня 2020 року о 14 год. 00 хв ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України. При цьому, під час обшуку проведеного у присутності понятих під час затримання у ОСОБА_5 в кишенях куртки виявлено та вилучено грошові кошти на загальну суму 1758 гривень, банкнотами номіналом 3 шт. 500 грн., 1 шт. 200 грн., 1 шт. 20 грн, 2 шт. 10 грн, 3 шт. 5 грн. та 3 шт. 1 грн, які були поміщені до паперового конверту та опечатано (Т.2 а.с.1-3).

В судовому засіданні досліджені постанову від 18.03.2020про визнання речовими доказами та їх зберігання в матеріалах кримінального провадження, а саме: вилучених у ОСОБА_5 грошових коштів в сумі 1758 грн (Т.2 а.с.7-9).

Згідно дослідженої судом ухвали слідчого судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 19.03.2020 на виявлені та вилучені 17.03.2020 під час затримання ОСОБА_5 грошові кошти на загальну суму 1758 грн було накладено арешт (Т.2 а.с. 18-19).

З дослідженого судом протоколу медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння № 31 від 17.03.2020 встановлено, що ОСОБА_5 за результатами огляду проведеного у Фастівській ЦРЛ о 19 год 20 хв 17.03.2020 перебував у стані алкогольного сп`яніння, результат дослідження - 1,53‰ (Т.2а.с.4).

З дослідженого судом протоколу медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння № 30 від 17.03.2020 встановлено, що ОСОБА_6 за результатами огляду проведеного у Фастівській ЦРЛ о 19 год 30 хв 17.03.2020 перебувала у тверезому стані (Т.2 а.с.5).

Дослідженим в судовому засіданні висновком експерта № 5 від 24.03.2020 встановлено, що при проведенні судово-медичної експертизи ОСОБА_9 у неї мали місце наступні тілесні ушкодження: синець на бічній поверхні шиї справа, синець і садно на носі, садно на правій щоці. Ушкодження виникли від дії тупого (их) предмета (ів), можливо в строк і при обставинах, вказаних ОСОБА_9 і відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня (Т.2 а.с.6).

В судовому засіданні досліджено протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.03.2020 та додатку до нього, згідно яких ОСОБА_9 , у присутності понятих, за рисами обличчя (волосся, ніс, очі, губи) впізнала ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який 17.03.2020 близько 09 год 00 хв спільно з жінкою проникли до приміщення будинку за адресою: АДРЕСА_5 , де схопив її за шию та поваливши на підлогу почав душити доки вона не перестала чинити опір, після чого відкрито викрав грошові кошти в сумі 2000 грн, які знаходилися під одягом у потерпілої(Т.2 а.с. 10-13).
В судовому засіданні досліджено протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.03.2020 та додатку до нього, згідно яких ОСОБА_9 , у присутності понятих, за рисами обличчя (волосся, ніс, очі, губи) впізнала ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка 17.03.2020 близько 09 год 00 хв спільно з чоловіком проникли до приміщення будинку за адресою: АДРЕСА_5 , де перебувала доки чоловік душив потерпілу та викрав грошові кошти в сумі 2000 грн, після чого разом залишили місце події (Т.2 а.с.14-17).
Згідно дослідженого висновку судово-психіатричного експерта № 136 від 01 квітня 2020 року ОСОБА_6 під час скоєння інкримінованих їй дій на психічне захворювання не страждала. ОСОБА_6 під час скоєння інкримінованих їй дій могла усвідомлювати свої дії та керувати ними.У ОСОБА_6 під час проведеного обстеження ознак психічного захворювання не виявлено. ОСОБА_6 в даний час може усвідомлювати свої дії та керувати ними.Застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 не потребує.Клінічних ознак наркоманії у ОСОБА_6 під час проведеного обстеження не виявлено. ОСОБА_6 страждає на розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю та потребує лікування від алкогольної залежності. ОСОБА_6 під час скоєння інкримінованих їй дій в стані фізіологічного афекту та в будь-якому іншому вираженому емоційному стані, який міг би здійснити суттєвий вплив на її свідомість та діяльність, не перебувала. ОСОБА_6 притаманні такі індивідуально-психологічні особливості, як емоційно-вольова нестійкість, схильність до імпульсивних форм реагування у конфліктних ситуаціях, залежність від алкоголю, низький морально-етичний рівень, легко уражене самолюбство, проблемність міжособистісного спілкування, зниження вольового контролю та переважання емоційної логіки в мотивації поведінки знайшли своє відображення в її поведінці в досліджуваній ситуації, але впливу на її свідомість та діяльність вони не здійснили (Т.2 а.с.26-28).

Згідно дослідженої судом заяви від 14.04.2020, ОСОБА_11 надав добровільну згоду працівникам Фастівського ВП Васильківського ВП ГУ НП в Київській області на проведення слідчого експериментуу житлі та іншому володінні за адресою: АДРЕСА_5 (Т.2 а.с.33).

Судом досліджений протокол проведення слідчого експерименту від 14.04.2020 з додатком (DVD-R диск відеозапис цієї слідчої дії), зі змісту яких вбачається, що 14 квітня 2020 року у період часу з 16 год. 14 хв до 16 год 30 хв. слідчим, за участю ОСОБА_17 , інших осіб ОСОБА_18 , ОСОБА_19 за адресою: АДРЕСА_5 , було проведено слідчий експеримент. Під час даної слідчої дії всі її учасники перебували на подвір`ї домоволодіння за зазначеною вище адресою. На пропозицію слідчого потерпіла ОСОБА_9 спочатку розповіла, а потім шляхом відтворення дій, обстановки, обставин події, відтворила подію, що трапилася 17.03.2020 близько 09 год. 00 хв. за вказаною адресою. Так, потерпіла зазначила, що 17.03.2020 близько 09 год. 00 хв. перебуваючи у веранді будинку за місцем проживання, вхідні двері із зовнішньої сторони відкрив невідомий чоловік, який підійшовши до неї схопив потерпілу однією рукою за шию, а іншою за обличчяі поклавши на підлогу, з погрозою застосування насильства, почав її душити та вимагав надати йому гроші. Повідомлене, потерпіла ОСОБА_9 відтворила на статистові.Потерпіла також доповнила, що гроші в сумі 2000 грн.знаходилися при ній під одягом. При цьому, коли потерпіла віддала гроші, той чоловік покликав жінку, яка перебувала у приміщенні будинку і вони разом пішли з домоволодіння. При цьому, сторони вважали за недоцільне переглядати в судовому засіданні відеозапис цієї слідчої дії (Т.2 а.с. 34-40).

В судовому засіданні досліджено протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.04.2020 та додатку до нього, згідно яких, свідок ОСОБА_20 , у присутності понятих, за рисами обличчя (ніс, очі, губи, зачіска) впізнала ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який 17.03.2020 близько 10 год 00 хв разом з жінкою приходив до магазину «Крамничка» за адресою: АДРЕСА_6 , де придбав шампунь, чай, цигарки, пиво, при цьому розрахувався купюрою номіналом 200 грн (т.2 а.с.41-44).
В судовому засіданні досліджено протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.04.2020 та додатку до нього, згідно яких, свідок ОСОБА_20 , у присутності понятих, за рисами обличчя (ніс, очі, губи, зачіска) впізнала ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка 17.03.2020 близько 10 год 00 хв разом з чоловіком приходила до магазину «Крамничка» за адресою: АДРЕСА_6 , де чоловік придбав шампунь, чай, цигарки, пиво, при цьому розрахувався купюрою номіналом 200 грн (Т.2 а.с. 45-48).
Оцінюючи показання потерпілої ОСОБА_9 , свідка ОСОБА_13 на предмет їх належності і достовірності, суд враховує те, що вони об`єктивно підтверджуються наведеними вище письмовими доказами та з усією достатністю доводять ті обставини, що саме ОСОБА_5 та ОСОБА_6 попередньо домовившись про вчинення відкритого викрадення чужого майна, поєднаного проникненням у житло, проникли до домоволодіння потерпілої, де ОСОБА_5 безпосередньо в будинку потерпілої до неї були застосовані насильство та погроза застосування такого насильства саме з метою заволодіння її майном, у даному випадку грошовими коштами в сумі 2000 грн.

При цьому оцінюючи показання потерпілої ОСОБА_9 надані під час судового розгляду, в яких вона зазначила, що ОСОБА_5 при вчиненні нападу крикнув «Свєта, в нас вже є гроші», та одразу після вчинення нападу вона побачила жінку біля хвіртки, до якої попрямував обвинувачений ОСОБА_5 і з якою вони разом пішли з території її домоволодіння, і в подальшому дана жінка була затримана та її особу встановлено як ОСОБА_6 , суд приходить до висновку що дії обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 були об`єднані спільним умислом.

Тому суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 вірно кваліфіковані як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, з погрозою застосування такого насильства, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло, а обвинуваченої ОСОБА_6 , як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, з погрозою застосування такого насильства, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло.

Разом з тим, оскільки як зазначила потерпіла в судовому засіданні жінку безпосередньо в будинку під час події вона не бачила, суд визнає необґрунтованим та виключає з обвинувачення ОСОБА_6 посилання на те, що ОСОБА_6 разом з ОСОБА_5 шляхом відкриття вхідних дверей проникли до приміщення будинку потерпілої, оскільки безпосередньо до приміщення будинку потерпілої проник лише ОСОБА_5 , а ОСОБА_6 перебувала в цей час поруч із будинком біля хвіртки.

При призначенні покарання суд, у відповідності до положень ст.ст. 65-68 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення злочину, характер та ступінь участі обвинувачених у вчиненні злочину, дані, які характеризують особи обвинувачених, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 судом не встановлено.
Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_5 суд визнає рецидив злочинів;вчинення злочину щодо особи похилого віку; вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Так, ОСОБА_5 вчинив злочин, який згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином (ч. 3 ст. 186 КК України) та умисним корисливим, раніше судимий, у тому числі і за вчинення умисних корисливих злочинів, не працюючий, неодружений, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризуються негативно, за місце відбування останнього за часом покарання посередньо.

Згідно висновку досудової доповіді Фастівського МРВ філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого ОСОБА_5 , його спосіб життя, історію правопорушень, а також дуже високу ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити дуже високу небезпеку для суспільства. На думку органу пробації, застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання за ч. 3 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції цієї статті, при цьому не знаходить правових підстав для застосування правил ст.ст. 69 та 75 КК України, оскільки саме таке рішення, на думку суду, є виваженим, справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ОСОБА_5 нового злочину.

Враховуючи доведеність обвинувачення ОСОБА_5 , призначене судом покарання, раніше обраний запобіжний захід до набрання вироком законної сили тримання під вартою, в порядку ст.377 КПК України належить залишити без змін та продовжити.
Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 судом не встановлено.
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_6 суд визнає вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Так, ОСОБА_6 вчинила злочин, який згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином (ч. 3 ст. 186 КК України) та умисним корисливим, раніше не судима, не працює, розлучена, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризуються негативно.

Згідно висновку досудової доповіді Святошинського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченої, її спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення або обмеження волі можливе та не становить високої небезпеки для суспільства, у тому числі окремих осіб. На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень. У разі, якщо суд дійде висновку про звільнення від відбування покарання з випробуванням, орган пробації пропонує покласти на обвинувачену додатковий обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд вважає за можливе призначити обвинуваченій ОСОБА_6 покарання за ч. 3 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції цієї статті. Зважаючи на те, що ОСОБА_6 вперше притягується до кримінальної відповідальності, а також враховуючи її роль у вчиненому кримінальному правопорушенні, суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_6 без відбування покарання, звільнивши її від відбування покарання з випробуванням в порядку ст.75 КК України, поклавши на неї встановлені ст. 76 КК України обов`язки, які сприятимуть її виправленню, оскільки саме таке рішення, на думку суду, є обґрунтованим, справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення нового злочину..

Арешт, накладений 19.03.2020 ухвалою слідчого судді Фастівського міськрайонного суду Київської області нагрошові кошти на загальну суму 1758 гривень скасувати.

Питання речових доказів вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України, а саме: грошові кошти на загальну суму 1758 гривень, якізберігаються при матеріалах кримінального провадження № 0000321 від 17.03.2020 повернути законному володільцю.

Судові витрати відсутні.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
На підставі викладеного, керуючисьст.ст.368, 373, 374, 376, 395, 532 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили щодо ОСОБА_5 продовжити на 60 днів до 26 червня 2021 року.

Початок строку вiдбування покарання ОСОБА_5 рахувати з дня набрання вироком законної сили, зарахувавши у строк відбуття покарання час перебування під вартою із розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі починаючи з дня затримання - 17 березня 2020 року.
ОСОБА_6 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації ; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк відбування покарання ОСОБА_21 обчислювати з дня ухвалення вироку 28 квітня 2021 року.

Арешт, накладений 19.03.2020 ухвалою слідчого судді Фастівського міськрайонного суду Київської області на грошові кошти на загальну суму 1758 гривень скасувати.

Речові докази після набрання вироком законної сили, а саме грошові кошти на загальну суму 1758 гривень, якізберігаються при матеріалах кримінального провадження № 0000321 від 17.03.2020 повернути потерпілій ОСОБА_9 ..

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, і його копія після проголошення негайно вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_22 -Тьолушкіна