Справа № 524/3672/20
Провадження № 1-кп/524/138/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2021 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області у складі: головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю прокурора: ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Кременчука Полтавської області кримінальне провадження , внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001421 від 26.04.2020 року за обвинуваченням:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кременчука Полтавської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, одруженого, військовозобов`язаного, учасника бойових дій , раніше судимого:
-18.06.2019 року Октябрським районним судом м.Полтави за ст.407 ч.4 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою : АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.187 ч. 2 КК України,-
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Кременчука Полтавської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, військовозобов`язаного, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою : АДРЕСА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.. 187 ч.2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

25.04.2020 року приблизно о 22 годині 28 хвилин , ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_9 , маючи умисел на скоєння розбійного нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого, перебуваючи поруч з будинком АДРЕСА_4 , побачили потерпілого ОСОБА_10 , до якого підійшли та запропонували зайти у двір вище зазначеного будинку , при цьому ОСОБА_8 сказав потерпілому ОСОБА_10 , що він розуміє навіщо вони його зупинили і що вони з ним культурно розмовляють, а то можуть його порізати , після цього обнявши потерпілого ОСОБА_10 вони з ним зайшли у двір будинку , де знаходячись та реалізуючи свій злочиний умисел направлений на заволодіння чужим майном,погрожуючи йому застосуванням насильства, небезпечним для життя та здоров`я, сказали потерпілому ОСОБА_10 поводити себе тихо , щоб з ним нічого не трапилось ,і він побачив в цей час у обвинуваченого ОСОБА_9 блиск леза предмета зовні схожого на ніж в кишені куртки, який був направлений в його бік , сприймаючи реально погрозу , як загрозу його життю та здоров`ю, на вимогу обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 він передав їм належне йому майно, а саме : мобільний телефон «Huawei P smart + ІМЕІ: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 »,вартість якого згідно висновку експерта №659 /Кр від 15.05.2020 року становить 3000 грн., грошові кошти в сумі 550 гривень. Своїми протиправними діями ОСОБА_8 та ОСОБА_9 завдали потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на суму 3550 грн. З місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_8 та ОСОБА_9 зникли, викраденим майном розпорядилися на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_8 в судовому засіданні вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав частково і пояснив, що 24.04.2020 року перебував з дружиною вдома. Приблизно о 23 годині, до нього прийшли ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , та покликали його свистом, щоб він вийшов до них . Він вийшов до своїх друзів , потім повернувся додому та вдягнув жилетку, оскільки на вулиці було прохолодно, і повернувся до Ракітянського та ОСОБА_12 . Дружині він сказав, що скоро повернеться додому . Вони спочатку йшли втрьох, а згодом він з ОСОБА_13 почав спілкуватися, а ОСОБА_9 відійшов від них та почав спілкуватися з якимось хлопцем. Поки ОСОБА_9 спілкувався з хлопцем , він із ОСОБА_12 зупинилися в п`яти-семи метрах від них та чекали, поки ОСОБА_9 закінчить спілкування. Вони мали намір втрьох дійти до супермаркету " АТБ", який розташований неподалік зупинки громадського транспорту «Ринок» м.Кременчука та придбати каву. Потім він підійшов до хлопця та ОСОБА_9 та почув, як останній прохав у хлопця «декілька гривень», на що хлопець, який виявився потерпілим ОСОБА_10 , відповів, що він не має коштів. Після цього вони запропонували потерпілому зайти у двір будинку і оскільки потерпілий в руках тримав мобільний телефон,був він чи ні в чохлі він не пам,ятає . Він попрохав у потерпілого телефон , щоб подивитися та попрохав останнього «скинути» налаштування мобільного телефону , оскільки вважав , що потерпілий їх з ОСОБА_14 знімав на відео , а вони цього не хотіли . Він хотів, щоб потерпілий скинув захист телефону паролем, щоб він міг переконатися, що потерпілий їх не знімав на відео . На його прохання потерпілий добровільно віддав йому свій мобільний телефон та добровільно скинув налаштування телефону. При потерпілому, крім телефону, був ще рюкзак, який висів у нього на одному плечі. Він відвів потерпілого у двір будинку для того, щоб його друзі не чули суть розмови із останнім . Вважає, що потерпілий відчував страх, тому що вони підійшли до нього групою осіб. Потерпілий повернути йому мобільний телефон його не просив. Після початку розмови ОСОБА_9 та потерпілого він підійшов до них через 5-7 хвилин, стояв від них на відстані 5-7 метрів. Суть розмови між ОСОБА_9 та потерпілим він не чув, гадав що вони знайомі між собою. В його присутності ОСОБА_9 жодних предметів не демонстрував, не кричав, потерпілий також вів себе спокійно. У нього склалася думка, що потерпілий не розумів, що відбувається. Рюкзак особисто він не оглядав, банківську картку він не бачив під час спілкування з потерпілим. Як ця картка з`явилася у нього в барсетці , йому невідомо. Окрім цього, ця картка перебувала у відділенні барсетки, в якій він такі речі не тримає, вона перебувала окремо від гаманця, в якому він зазвичай зберігає картки. Коли проводився його поверхневий огляд, банківської картки потерпілого у нього не було. Він при собі мав грошові кошти у сумі 200 гривень, на які придбав шість пакувань кави «Нескафе» у магазині «24/7». Рюкзак у потерпілого забрав ОСОБА_9 .. Чому потерпілий віддав рюкзак ОСОБА_9 він не пам`ятає за плином часу. Він потерпілому фразу «Веди себя тихо, все будет хорошо» та " Отдай телефон или мы тебя порежем" не казав. До події він потерпілого ОСОБА_10 не знав. Гроші у потерпілого він не просив, так як мав власні. Того дня він мав при собі ніж, який йому подарували в армії, це був невеликий ніж, який у нього лежав в барсетці, яку він взяв з собою. Ніж, який він мав про собі ще називають «метелик», довжину леза він не пам`ятає, ніж з одним лезом, є сувенірним. Цей ніж він не виймав з барсетки, вийняв його біля під`їзду при проведенні обшуку. Освітлення на місці події було погане , був тільки ліхтар над під`їздом. Як відбувалось викрадення грошей у потерпілого ОСОБА_10 він не бачив. Підстав потерпілому обмовляти його , казати суду неправду щодо нього немає. Він викинув телефон потерпілого за будинком, у якому розташований магазин «Шериф», приблизно за 5 метрів від місця, де його забрав, тому що йому він не потрібний, та у нього не було наміру приносити його додому. Картку «Приватбанк» та кошти у потерпілого він не брав. Телефон потерпілому він не повернув тому, що бажав якнайшвидше піти з місця події. Після цього він із ОСОБА_9 та ОСОБА_15 пішли в напрямку зупинки громадського транспорту «Центр`м. Кременчука , де останні пішли до під`їзду будинку , де він проживає та його там очікували , а він пішов у цілодобовий магазин, де придбав каву. Коли він придбав каву та повернувся до під`їзду будинку ,де проживає , то побачив, що біля його друзів перебували працівники патрульної поліції. Він не мав наміру переховуватися, тому підійшов до них. Йому пояснили, що вони підпадали під орієнтування,що вчинили злочин , тому працівники поліції почали проводити їх обшук та щось шукати. Згодом приїхали оперативні працівники поліції , які не перебували у форменному одязі. Один з оперативних співробітників запросив його до їх службового автомобіля, він та три співробітника поліції сіли в автомобіль та у нього попрохали барсетку, яку поклали на панель автомобіля. З барсетки йому повернули цигарки та запальничку. Згодом під`їхав адвокат, і в цей час він згадав про свою барсетку, та тоді йому повідомили що зараз буде проводитися особистий огляд . Він не звернув увагу на картку потерпілого, яка опинилася в барсетці, так як сам має три аналогічні картки. Коли він перебував з працівниками поліції, хтось повідомив , що він начебто заходив додому, тому два працівники поліції пішли до його житла та проводили в ньому обшук без дозволу власників. Його дружина, ОСОБА_16 з цього приводу почала телефонувати на лінію «102», але їй ніхто не відповів. Вину він визнає частково, тому що не повинен був підходити до потерпілого та брати у нього телефон. Вважає, що його дії необхідно кваліфікувати як грабіж , а не розбій. Щиро кається у вчиненому, просить його суворо не карати. Вину за ст.187 ч.2 КК України визнає частково, у тій частині, що взяв телефон потерпілого, однак нападу на потерпілого він не здійснював. Він на дії працівників поліції не скаржився, він просив ОСОБА_16 викликати поліцію, щоб поскаржитися на працівників поліції, які самовільно зайшли до їх житла та проводили в ньому обшук.
Обвинувачений ОСОБА_9 в судовому засіданні вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав частково і пояснив, що 24.04.2020 року він з ОСОБА_17 прийшов до будинку , де проживає ОСОБА_18 , щоб покликали останнього попити каву. Коли ОСОБА_8 вийшов із квартири , то вони втрьох пішли до цілодобового магазину, але там каву не продавали, тому вони вирішили піти до супермаркету «АТБ». Коли вони шли до супермаркету він побачив потерпілого, якого сприймав за свого знайомого ОСОБА_19 . Він прискорив крок, та віддалився від ОСОБА_8 та ОСОБА_20 , які спілкувалися між собою . Він підійшов до потерпілого , який йшов у навушниках, біля магазину "Шериф" та доторкнувся до нього, на що потерпілий зняв навушники, після чого він повідомив останньому , що обізнався та вибачився. Потерпілий сказав «ничего страшного», після чого у них почалося спілкування, яке тривало за часом приблизно 5 хвилин. Він запитав у потерпілого, чи є у нього кошти , а то йому не вистачає на проїзд , на що останній запитав скільки йому потрібно, він відповів , що потрібно 10 гривень. Потерпілий відповів, що так як карантин , маршрутні таксі вже не ходять, тому він вже попрохав у потерпілого 50 гривень на таксі . Потерпілий дістав гаманець, він побачив у нього кошти, та попрохав вже 200 гривень, які надав йому потерпілий. 200 гривень він поклав у кишеню куртки . Потім підійшли ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , і ОСОБА_8 запитав чого він стоїть тут. Після цього ОСОБА_8 попрохав познайомити його із потерпілим та запропонував піти поговорити у двір будинку. ОСОБА_8 запитав у потерпілого звідки він, на що останній повідомив що з Луганська, і вони почали спілкуватися, так як ОСОБА_8 воював в тій місцевості. Він розбійний напад відносно потерпілого не вчиняв, а тільки попросив кошти у потерпілого на проїзд. Ані він, ані ОСОБА_8 потерпілому не погрожували. Фразу «отдай телефон, или мы тебя порежем» та «веди себя тихо , тогда все будет хорошо " він не чув. Гроші у сумі 550 гривень він у потерпілого викрадав, картку «Приватбанк» він взагалі не бачив. Рюкзак у потерпілого забрав він, також він оглядав вміст рюкзака у потерпілого на подвір`ї будинку , біля 1 під`їзду, там він шукав ОСОБА_21 .. Будинок був розташований відносно них з правового боку. На подвір`ї будинку ОСОБА_8 та потерпілий спілкувалися. Під час спілкуванняз потерпілим погрози насильством він не висловлював. Потерпілий не заперечував проти огляду його рюкзаку. Коли він оглядав рюкзак, потерпілий відразу стояв поруч, а потім відійшов з ОСОБА_8 .. При ньому потерпілий мобільний телефон не виймав. Коли події відбувалися на подвір`ї, то ОСОБА_8 та потерпілий відходили на відстань до 10 метрів. Того дня він мав при собі ніж, який носив для самозахисту. Ніж невеликий, розкладний, з довжиною леза 4-5 сантиметрів, ніж знаходився в кишені його джинсів. Того дня він ніж не доставав. Коли вони розходилися, він підійшов до потерпілого та повернув йому рюкзак. Коли вони залишали місце події, він перебував поряд з ОСОБА_8 . В рюкзаку потерпілого він бачив коробку від навушників та якісь речі. Рюкзак мав велике та мале відділення, які він оглядав. Ножем потерпілому він не погрожував, ніж того дня не діставав. ОСОБА_8 також не погрожував потерпілому. Насильство того дня вони до потерпілого не застосовували. Умисел на заволодіння грошовими коштами потерпілого у нього був. Вину визнає частково, вважає що він вчинив грабіж, а не розбій, так як насильство до потерпілого не застосовував, нападу на потерпілого не вчиняв. Також він повернув потерпілому кошти у сумі приблизно 100 гривень з тих коштів, які потерпілий йому дав. Він сказав потерпілому «давай гроші», потерпілий їх віддав, і він заволодів цими коштами. Коли він забирав у потерпілого ОСОБА_10 гроші, ніж або предмети схожі на ніж він не демонстрував. Він також не викрадав телефон та картку «Приватбанк», він заволодів лише коштами. Дуже шкодує відносно скоєного. До події потерпілого не знав. Коли він підійшов до потерпілого, три хвилини спілкувалися щодо коштів на проїзд і тоді вони познайомилися. Викрадені кошти він не витратив, так як його затримали поліцейські. Кошти у нього вилучили. Кайданки на обвинуваченого ОСОБА_8 надягали біля під`їзду співробітники поліції. Обвинуваченого ОСОБА_8 в службовий автомобіль марки «Шкода» посадили співробітники поліції. В автомобілі попереду були поліцейській, ОСОБА_8 сидів позаду. Всього в автомобілі було 4 особи. Поліцейські були не у форменному одязі. Автомобіль марки «Шкода» був чорного кольору, номерний знак він не пам`ятає. На нього також надягнули кайданки, біля під`їзду, коли приїхав хтось із керівництва. Він зрозумів, що це керівництво, оскільки ця особа почала давати вказівки. У ОСОБА_8 була барсетка, з якою він сідав в машину.
Крім часткового визнання обвинуваченими ОСОБА_8 , ОСОБА_9 своєї вини у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ст.187 ч.2 КК України їх вина підтверджується наступними доказами:
-показаннями потерпілого ОСОБА_10 , який у судовому засіданні 04.08.2020 року пояснив, що у квітні 2020 року, точну дату не пам`ятає, приблизно о 22 годині він йшов по району «Центр» міста Кременчука, біля Центрального ринку міста Кременчука в напрямку супермаркету «АТБ». В цей час ОСОБА_9 наздогнав його та попрохав у нього грошові кошти в сумі 10 грн. на проїзд. Після чого до нього підійшов ще обвинувачений ОСОБА_8 та культурно сказав йому «ти зрозумів для чого ми підійшли» та вони втрьох зайшли у двір будинку АДРЕСА_4 . У дворі будинку ОСОБА_9 попросив його віддати гроші, та ОСОБА_8 попросив віддати телефон. Після чого вони сказали йти в сторону магазину «АТБ». Коли обвинувачені підійшли, вони запитали, чи є у нього 10 грн. на проїзд, на що він відповів, що має купюри великого номіналу та що внаслідок карантинних обмежень маршрутні транспортні засоби не ходять. Вони на це повідомили, що вони не місцеві та є мешканцями іншої області. При собі ОСОБА_8 мав барсетку, ОСОБА_9 нічого при собі не мав. Під час спілкування у кишені куртки обвинуваченого ОСОБА_9 блиснуло лезо предмету схожего на ніж ,яке було направлено в його бік , але він не може стверджувати, що це був ніж, так як леза він не бачив. Він предмет, який блиснув, в стані шоку сприйняв як ніж. Погроз застосування насильства від обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 він не чув, йому повідомили, що «ми могли б тебе порізати, але ми цього не робимо, ми культурно з тобою спілкуємося, ми правильно робимо». Під час події його обійняли та повели у двір будинку , при цьому його не чіпали та не били, трішки підштовхнули, коли спрямовували його у двір будинку. Рюкзак його змусив зняти обвинувачений ОСОБА_9 . Також обвинувачені оглядали його рюкзак, попросили його відкрити усі відділення. Він самостійно відкрив рюкзак, розсунув відділення та обвинувачений ОСОБА_9 руками оглянув відділення. Спочатку він злякався за своє життя та здоров,я , але з мотивів самозахисту виконував всі вимоги обвинувачених . Сторонніх осіб поблизу не було. На допомогу він не кликав, так як обвинувачені сказали йому «Веди себя тихо, щоб с тобой ничего не случилося». Обвинуваченими йому була сказана фраза, що вони «могли бы порезать тебя, но мы же с тобой нормально общаемся, поэтому веди себе тихо». Він віддав ОСОБА_8 і ОСОБА_9 мобільний телефон та гроші, окрім цього майна, при собі він мав коробку з навушниками та банківські картки: «Монобанк», дві банківські картки «Приватбанк» та картку «А Банку». Повербанку при собі він не мав. Після події він сів неподалік на лавку, викурив цигарку, та пішов в сторону супермаркету «АТБ», де пояснив охоронцю ситуацію, на що охоронець викликав поліцію, яка прибула на місце події приблизно через 30 хвилин. Спочатку приїхало двоє поліцейських, з якими він поїхав в їх службовому автомобілі . Він поліцейським описав осіб,які здійснили на нього напад , їх одяг та приблизний зріст, та які захисні маски були вдягнуті, так як на той час діяли карантинні обмеження. Обвинувачені були вдягнуті в спортивні костюми, синього кольору, у обвинуваченого ОСОБА_9 був білий респіратор, у обвинуваченого ОСОБА_8 була чорна захисна маска та чорна кепка. Після цього він бачив обвинувачених лише зі сторони, їх затримали біля зупинки «Центр» м.Кременчука, за магазином «Ілона». Йому осіб зі сторони показували для впізнання, на що він повідомив поліцейським, що він впізнає цих осіб. На його телефоні було встановлено пін-код, під час події ОСОБА_8 попросив скинути усі налаштування, на що він розблокував телефон, скинув усі налаштування та віддав телефон. Під час події обвинувачені тримали руки в кишенях та жестикулювали. В куртці одного з обвинувачених як йому здалося був якийсь тупий предмет, можливо телефон, цей предмет здавався йому гострим. На місці, де він віддавав кошти, освітлення майже не було. Подія відбувалася на відстані декілька метрів від будинку, в сторону місця події виходили вікна, балкони і під`їзд. При собі він того дня мав мобільний телефон «Хуавей П смарт плюс» чорного кольору із захисним склом ,який знаходився у чохлі. Телефон йому не повернули . Йому ОСОБА_8 та ОСОБА_9 відшкодували матеріальну шкоду у розмірі 20 000 гривень. Під час події він реально відчував загрозу його життю та здоров`ю, так як обвинувачені казали " що ми з тобою культурно розмовляємо , а то можемо і порізати ", а він бачив , коли знаходився на початку в шоці , начебто блиск леза ножа у кишені обвинуваченого ОСОБА_9 , також обвинувачені казали "веди себя тихо , тогда ничего не случиться" . Претензій до обвинувачених він не має. При призначенні покарання вважає, що санкція статті, за якою обвинувачуються ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а саме покарання від 7 до 10 років позбавлення волі на його думку є дуже суворою, на призначенні суворого покарання обвинуваченим він не наполягає. Чому одна з банківських карток потрапила до обвинуваченого ОСОБА_8 , йому невідомо. Коли він віддав рюкзак обвинуваченим, він з ОСОБА_8 відійшов від того місця, де ОСОБА_9 оглядав його рюкзак. ОСОБА_8 його та його рюкзак не оглядав. Грошові кошти він особисто віддавав обвинуваченим, приблизно 550-600 грн. Банківські картки знаходилися в рюкзаці, одна картка знаходилася у нього в кишені та одна в портмоне. Та картка, яка зникла, більш за все знаходилася в портфелі, але точно він не пам`ятає. Пін-коду цієї картки в рюкзаці не було, повідомити його обвинуваченим вони не прохали. Він не відразу усвідомив відсутність банківської картки. Портфель працівники поліції не оглядали, його зміст він не викладав. Крім грошей та мобільного телефону , інше майно у нього обвинувачені не викрадали. Тілесних ушкоджень йому обвинувачені не завдавали. Він бачив якийсь предмет, який був схожий на ніж. Відкрито ніж йому не демонстрував жодний із обвинувачених. Коли обвинувачений ОСОБА_9 відвів у кишені руку, він побачив щось блискуче зі шматочком дерева, це здалося йому схожим на складний ніж. При затриманні обвинувачених він був присутній, огляд обвинувачених проводився до його приїзду. Про те, що його могли б порізати, йому сказав обвинувачений ОСОБА_8 , саме від нього він чув дієслова ««поб`ємо» та «поріжемо» під час передачи мобільного телефону . У нього склалося враження, що у випадку невиконання вимог нападників до нього ними може бути застосовано силу . Фразу «Не обижайся, телефон мне нужнее» під час події казав йому обвинувачений ОСОБА_8 . В цей час обвинувачений ОСОБА_9 знаходився біля останнього під`їзду будинку. Також на місці події була третя особа, не слов`янської зовнішності, вища за нього зростом. Йому слідчий повідомив, що третя особа до події не має відношення. Ця особа стояла в стороні та мовчала. Фрази, які йому казали обвинувачені, він вважав загрозою для свого життя та здоров,я та через це виконував розпорядження обвинувачених. З бородою на час події була третя особа не слов`янської зовнішності та обвинувачений ОСОБА_9 . Коли на початку події у нього просили гроші, він дістав портмоне, віддав гроші та поклав портмоне знову у внутрішню кишеню пальто. Які номінали купюр були при ньому точно не пам`ятає, вважає, що це були купюри номіналом 200, 100, 50, 20,10 гривень. Чи є у нього повербанк питав ОСОБА_9 .. Обвинувачений ОСОБА_8 повідомив потерпілому, що якщо він хоче далі жити, щоб він віддав телефон , йому він більш потрібний, і після чого показав кишеню, в якій був предмет, який імовірно був ножем. Обвинувачений ОСОБА_8 казав, щоб він не біг та не кричав, бо буде гірше. Коли обвинувачені дивилися його рюкзак, банківська картка ймовірно могла випасти. Під час досудового розслідування за його участю проводився слідчий експеримент. В подальшому потерпілий ОСОБА_10 у судові засідання не з`являвся , надав у провадження Автозаводського районного суду м. Кременчука заяву, в якій просив судові засідання проводити без його участі у зв`язку з тим, що він буде знаходитися за межами м.Кременчука. (а.с.133 т.1 )
-показаннями свідка ОСОБА_22 , яка в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_8 є її співмешканцем. Їй відомо що 23 чи 24 квітня 2020 року вона з ОСОБА_8 та її дитиною знаходилася у себе вдома, займалися хатніми справами. Вони вже лягли спати, вимкнули світло, було дуже жарко, так як ще працювало опалення, тому була відкрита квартирка. Вони почули, як ОСОБА_8 покликав ОСОБА_9 та особа на ім`я ОСОБА_23 . ОСОБА_8 вийшов на балкон, та повідомив цим особам, що зараз спуститься та відкриє їм двері. Вона попросила, щоб він пішов придбав каву на ранок, ОСОБА_8 взяв гроші та спустився до осіб, але повернувся одягнув жилетку та пішов назад на вулицю. ОСОБА_8 покинув квартиру приблизно о 22 годині. Вона весь цей час була вдома, та згодом коли пішла на кухню, почула що під будинком перебуває поліція та ОСОБА_8 . Вона віднесла дитину на 4-й поверх до хрещеної та спустилася вниз, на 1 поверх. Двері були відчинені, стояв ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , особа на ім`я ОСОБА_23 та поліцейські. Поліцейські почали проводити обшук, увімкнули нагрудні камери та фотографували на телефон. Під час обшуку поліцейські діставали речі, які у ОСОБА_8 були в кишенях та в барсетці, а у ОСОБА_9 в кишенях. ОСОБА_8 доставав такі речі : повербанк, телефон, гаманець, цигарки. Потім було проведено повторний обшук, та потім проводили третій обшук, який знімався на камеру. Коли вона стояла на 1 поверсі, приїхав якийсь, як їй здалося прокурор, який запитував у ОСОБА_24 , де телефон, на що ОСОБА_8 повідомив, що не має ніякого телефону, та згодом цей прокурор шукав телефон у них вдома. Це був прокурор чи слідчий, їй невідомо, так як він не ідентифікував себе. На час, коли ця особа проводила обшук, ОСОБА_8 вже сидів в службовому автомобілі поліцейських , а вона була у куми на 4 поверсі. Ця особа самостійно відкрила двері, і стояла на порозі, та запропонувала їй зайти для проведення обшуку. Дозвіл на обшук вона не надавала, поняті до проведення слідчої дії не залучалися. Під час цього обшуку нічого не знайшли. ОСОБА_8 вийшов на у двір будинку о 22 годині чи о 23 годині, точний час вона не пам`ятає. Адреса її проживання АДРЕСА_2 . ОСОБА_8 мав ніж, ознак якого вона не пам`ятає. Під час проведення обшуку ОСОБА_8 ніж був при ньому, їх фотографували під час проведення обшуку. Ніж доставали з барсетки, барсетка була чорного кольору. З барсетки виймали телефон та повербанк. Телефон ОСОБА_8 сріблястого кольору, кнопковий. ОСОБА_8 мав лише один телефон. ОСОБА_9 також мав телефон, ніж, цигарки. Ножі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 були складні, невеликі, кольори не пам`ятає. Третя особа також доставала речі, які саме не пам`ятає. Фізичного впливу до них не застосовували. Їй відомо, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 заволоділи грошами та телефоном, але як ними розпорядилися їй невідомо. Вона особисто телефон не бачила. ОСОБА_9 обшукували два рази, ОСОБА_8 тричі, під час обшуку вони діставали речі. Після першого обшуку речі ОСОБА_8 знаходилися біля водія в поліцейській машині, поблизу скла. Обшук знімали на відео , коли він проводився біля під`їзду. Під час обшуку вона бачила 6 пакувань кави, яку придбав ОСОБА_8 . Банківських карток при обшуці перший та другий раз не бачила, а при третьому обшуку вона з`явилася. Банківська картка була золотистого кольору. Перші обшуки фіксувались на нагрудну камеру патрульних. Для купівлі кави ОСОБА_8 взяв вдома одну купюру , номіналом 200 гривень. Потерпілого ОСОБА_10 до цих подій вона не знала. ОСОБА_8 та ОСОБА_9 були знайомі, відносини були товариські. Мобільного телефону чорного кольору того дня вона не бачила. Гроші бачила дрібними купюрами, вважає, що це була решта від купівлі кави. Потерпілий на вулиці, коли вона вийшла, присутній не був. ОСОБА_8 спочатку вийшов гуляти з друзями, а потім повернувся та взяв гроші на каву.

-показаннями свідка ОСОБА_25 , який у судовому засіданні пояснив, що приблизно о 23 год. 00 хв. 25 квітня 2020 року йому зателефонував його знайомий на ім`я ОСОБА_23 та попросив забрати його з міста Кременчука. Він приїхав приблизно через годину та під`їхав до відділення «Ощадбанк» в центрі м.Кременчука. Зателефонував його знайомому, який повідомив, що він знаходиться у дворі та попрохав його зайти. Він зайшов у двір та побачив ОСОБА_23 , двох осіб чоловічої статі, та поліцейських. Він побачив, як ці особи спілкувалися з поліцейським. Згодом приїхали оперативні співробітники. Його не відпускали до ранку, поки з ним не закінчили спілкуватись. Прізвище ОСОБА_23 не пам`ятає. ОСОБА_26 на особах він не бачив, так як не підходив до них, він знаходився на відстані приблизно до ста метрів, через два під`їзди. З особою на ім`я ОСОБА_23 знаходилися обвинувачені. Фізичний вплив працівниками поліції до осіб не застосовувався, речі не вилучалися. Коли приїхали оперативні співробітники, вони вивчали його телефон. Також оперативні співробітники питали його за телефон, який йому невідомий, він його не бачив. Жодних ножів він не бачив. Осіб жіночої статі спочатку він не бачив, згодом з будинку вийшла дівчина. Окрім допиту, з ним інших слідчих дій не проводилось . Стояли особи біля 3-го під`їзду будинку, він стояв біля початку будинку , адресу якого не пам`ятає, тобто достатньо далеко від місця, де відбувалися події. Суть розмови осіб з поліцейськими йому не відома. Місце біля під`їзду було освітлено ліхтарем. Близько до хлопців він не підходив, так як йому поліцейський це заборонив. Тілесних ушкоджень на особах він не бачив. Щодо телефону марки «Хуавей» він почув лише від оперативного співробітника. Події відбувалися біля зупинки громадського транспорту «Центр» м.Кременчука.

-показаннями свідка ОСОБА_15 , який в судовому засіданні пояснив, що обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 знав раніше , підтримує з ними дружні відносини . Він зустрівся з ОСОБА_9 в Крюківському районі міста Кременчука, точну дату та час не пам`ятає, та поїхав до центрального району міста Кременчука побачити ОСОБА_8 та прогулятися з ним. За часом це відбувалося приблизно о 22 годині. Він зустрівся з ОСОБА_9 і вони пішли до будинку , де проживає ОСОБА_27 і його ОСОБА_9 запросив піти з ними попити кави. Коли вони шли біля супермаркету «АТБ» ОСОБА_9 побачив людину, чи знайомі вони були на той час йому невідомо, та пішов вперед, сказавши що хоче порозмовляти з цією особою. Вони з ОСОБА_8 йшли позаду. Біля магазину «Шериф» у м.Кременчуці йому подзвонили, поки він розмовляв по телефону , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та потерпілий зайшли за будинок та спілкувалися. Він спілкувався по телефону, після того як закінчив розмову, також зайшов за будинок та побачив ОСОБА_9 , який стояв біля першого під`їзду, та ОСОБА_8 , який спілкувався з потерпілим на відстані від них. Він підійшов до ОСОБА_9 та спілкувався з ним. Потім ОСОБА_8 покликав їх та запропонував піти додому. Потерпілий пішов у іншому напрямку. Він, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 підійшли до будинку, де проживає ОСОБА_8 , який зайшов до квартири щось взяти, ймовірно гроші, та потім він пішов в магазин за кавою. Коли він повернувся, їх вже затримали працівники поліції. Особу, яку вони зустріли, він не пам`ятає. Перший раз ОСОБА_9 спілкувався з потерпілим на вулиці, на відстані приблизно 30 метрів від нього. У ОСОБА_8 та ОСОБА_9 він ножів не бачив, не було їх і при обшуку. Суть розмови ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з потерпілим йому не відома. Потерпілого не утримували, тон на нього не підвищували, будь-які предмети йому не демонстрували, після події всі просто розійшлись. Будь-які предмети, коли вони поверталися додому, а саме ножі, телефони, гроші, він не бачив. Коли ОСОБА_9 підійшов до потерпілого перший раз, будь-якого насильства до потерпілого він не застосовував . Коли він зайшов у двір, ОСОБА_9 був біля першого під`їзду, а ОСОБА_8 він бачив на відстані, зі спини. Після того як йому зателефонували, він не бачив нічого, так як спілкувався по телефону . Першим до потерпілого підійшов обвинувачений ОСОБА_9 . Потерпілий з приводу звернення до поліції до нього не звертався. Потім вони повернулися до будинку , де проживає ОСОБА_8 , який пішов до квартири . Потім він вийшов з під`їзду будинку та пішов до магазину, його не було близько 5 хвилин, коли він повернувся, він мав при собі придбану каву. На місці події спочатку було два співробітники поліції, згодом, приблизно через пів-години, їх було 10 чоловік. Коли прибули співробітники поліції, вільно пересуватися він не міг. На прохання працівників поліції присутні вивертали кишені, діставали речі з кишень та показували поліцейським. Потім його відвели та посадили в службовий автомобіль. Події які відбувалися після цього йому невідомі. Банківську картку під час обшуку він не бачив, бачив стікери із кавою, повербанк, ключі, ніж . Після того як ОСОБА_8 показав речі, його сумка залишилася біля під`їзду. По телефону під час подій спілкувався приблизно 10-15 хвилин, під час чого ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та потерпілий пішли за ріг будинку та зникли з його поля зору і перебували поза його полем зору близько 10 хвилин. Події, які відбувалися протягом цього проміжку часу йому невідомі. Коли він зайшов у двір будинку, він побачив ОСОБА_9 , який стояв на початку будинку, він підійшов до нього та запитав « ОСОБА_28 ?», на що той відповів, що останній спілкується з людиною далі біля будинку. Він запалив з ОСОБА_9 та розповів йому власну ситуацію щодо його дівчини та згодом ОСОБА_8 його покликав. З ОСОБА_9 вони спілкувалися та палили близько 2 хвилин. ОСОБА_8 був на відстані приблизно 10-20 метрів, потерпілий був разом з ним. Їх розмови він не чув. Того дня він з ОСОБА_9 та ОСОБА_8 алкогольні напої не вживали. У потерпілого рюкзака він не побачив. Коли його покликав ОСОБА_8 , потерпілий був разом з ним. Коли він підійшов, на потерпілому тілесних ушкоджень він не бачив, потерпілий сміявся, розмовляв. Мобільний телефон марки «Хуавей» він не бачив, у ОСОБА_9 телефон марки «Айфон», якої марки телефон у ОСОБА_8 він не пам`ятає, його телефон кнопковий. Коли вони підійшли до під`їзду, де проживає ОСОБА_8 , останній зайшов додому, а він з ОСОБА_9 стояв та палив. Потім спустився ОСОБА_8 та повідомив, що піде до магазину. Коли ОСОБА_8 повернувся з магазину , до нього з ОСОБА_9 вже підійшли співробітники поліції. Того дня бачив ОСОБА_8 два рази, коли вони гуляли та тоді, коли він вже повернувся з магазину. Місце, де спілкувалися обвинувачені з потерпілим не освітлювалося. Від місця проживання ОСОБА_8 до магазину «Шериф» вони гуляли приблизно пів-години. Зворотній шлях зайняв приблизно 20 хвилин. Коли вони гукали ОСОБА_8 , вони йому дзвонили на мобільний телефон, він не брав трубку, потім вони кричали до нього у вікно. Коли ОСОБА_8 спустився до під`їзду, він повідомив, що забув кофту чи жилетку, знову піднявся до квартири, взяв її та пішов з ними гуляти.
Крім того вина обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч.2 КК України підтверджується письмовими доказами, наданими стороною обвинувачення, а саме:
-протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 25.04.2020 року, із якого вбачається, що 25.04.2020 року приблизно о 22 год. 20 хв. по вул.Н.Сотні, буд.11 невідомі особи з погрозою застосування насильства заволоділи грошовими коштами у сумі 550 грн. та мобільним телефоном Huawei P smart plus потерпілого ОСОБА_10 (а.с.122 т.1)
-протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_10 від 26.04.2020 року та додатком до нього відеозаписом на оптичному носії інформації, із якого вбачається, що потерпілий ОСОБА_10 повідомив, що 25.04.2020 року на місці проведення слідчого експерименту, а саме по вул. Героїв Небесної Сотні, буд.11 у м.Кременчук, приблизно о 22:20 годині його наздогнала особа низького зросту, коли він йшов в напрямку магазину «АТБ» у місті Кременчуці. Особа наздогнала його та смикнула за портфель, після чого показав йому, щоб він зняв навушники. Особа була низького зросту, циганської зовнішності, в чорній кепці та білому респіраторі, в спортивному костюмі. Верх костюму темніший, низ світліший. Дана особа смикнула його та попрохала 5-10 гривень, на що потерпілий повідомив йому, що в нього таких коштів немає. Особа циганської зовнішності повторно попросила у нього кошти на проїзд, на що потерпілий відповів, що маршрутки зараз не ходять. Після цього ззаду до потерпілого підійшли ще двоє і попрохали вже 50 гривень, та сказали, що якщо в нього є купюри великого номіналу, щоб він давав великими, а вони йому дадуть решту. Потім особа, яка звернулася до потерпілого першою, повідомила йому що «ти понимаешь, для чего мы тебя остановили», після чого ця особа з правої кишені куртки показала ніж потерпілому. Ніж розкладний, сірого кольору з червоною ручкою. Після чого особа низького зросту повідомила потерпілому «бежать не нужно, сзади у парня тоже нож». Потім особа низького зросту попрохала вже двісті гривень, після чого попрохала його дістати гаманець. ОСОБА_10 дістав гаманець, та нападники побачили що у нього є гроші, після чого в розмову вступила інша особа, середнього зросту, слов`янської зовнішності. Ця особа була вдягнена в чорну кепку, чорну маску та спортивну куртку синього кольору з темними рукавами, та білим написом з правого боку. Ця особа сказала «Пошли поговорим», взяла його за спину та повела за будинок. Його пустили наперед, маленького зросту особа йшла поруч з ним, та інші дві особи йшли позаду нього. Потім вони зупинилися та особа невеликого зросту сказала йому «доставай все деньги из кошелька, а мы сами решим сколько тебе оставить». ОСОБА_10 дістав кошти з гаманця та віддав особі невеликого зросту, після чого його підштовхнули в спину та наказали йти у двір будинку. Після того як вони зайшли у двір будинку, найвища за зростом особа циганської зовнішності, одягнений в чорну кепку, з білою маскою та коричневою курткою відійшов подалі та дивився щоб ніхто не заходив у двір будинку. Найменша за зростом з осіб взяла потерпілого за пасок рюкзака та наказав його зняти. Після того як потерпілий зняв рюкзак, особа низького зросту поклала рюкзак на землю та почала оглядати його вміст, разом з цим задаючи питання , чи є у рюкзаку повербанк та ще якісь цінні речі. Коли зазначена особа побачила, що в рюкзаку цінних речей немає, до розмови долучилася особа слов`янської зовнішності та сказала йому «пошли отойдем поговорим» та відвела потерпілого в глибину двору. В цей час ця особа повідомила, що спочатку він хотів взагалі його зарізати, але оскільки він з ними нормально спілкується, він молодий та ще бажає жити, то йому треба йти тихо, наче вони друзі, так як попереду них була одна жінка. Під час цього нападник запитав чи є у нього телефон, та якої марки, потерпілий відповів, та після цього особа слов`янської зовнішності наказала швидко дістати телефон, сказавши при цьому «не заставляй меня тебя резать». В цей час особа тримала руку в кармані, в якому був якийсь предмет, та підіймала руку разом з кишенею, але предмет не витягала. Після того як потерпілий віддав телефон, вони продовжили йти по двору, та нападник повідомив що йому телефон більш потрібний, так як у нього взагалі немає телефону, та вони скоро поїдуть з міста Кременчука, оскільки вони не місцеві. Також він запропонував потерпілому віддати йому свій старий телефон, якщо він йому потрібний. Інші дві особи разом із рюкзаком залишилися на тому місці, де він його зняв . Весь інший час потерпілому особа повідомляла що телефон йому більш потрібний, та щоб він не біг та не кричав. Коли вони підійшли до будинку АДРЕСА_4 , особа слов`янської зовнішності віддала потерпілому телефон та наказала скинути налаштування та пароль таким чином, щоб він бачив. В цей час підійшли дві інші особи з портфелем потерпілого, поклали його на землю та стали колом навколо ОСОБА_10 . Вони приблизно зачекали 5 хвилин , коли перезавантажиться телефон, потім зробили налаштування в телефоні, особа слов`янської зовнішності поклала телефон до себе в кишеню та наказала потерпілому не бігти, не кричати, не звертатися до поліції, бо вони знайдуть його та заріжуть, особа низького зросту ще раз обшукала кишені потерпілого та після чого наказали йому 15 хвилин сидіти на трубі, яка розташована у дворі, після чого йти в напрямку магазину «АТБ». Потерпілий сидів приблизно 5 хвилин на трубі, та пішов в напрямку магазину «АТБ». Він зайшов в магазин «АТБ», звернувся до охоронця, пояснив йому ситуацію та викликав поліцію. Рюкзак йому залишили. Він звернув увагу на те, що в нього також зникла з рюкзаку картка «Приватбанк», універсальна «голд». Зникнення картки він помітив приблизно в 3-4 годині ранку, коли вже повертався додому, після звернення до поліції. Картка золотого кольору. Впізнати осіб, які вчинили правопорушення зможе. (а.с.179-181 т.1)
-протоколом огляду місця події від 25.04.2020 року, із якого вбачається, що місцем огляду є ділянка місцевості по вул. Г.Небесної Сотні, буд.11 у м.Кременчуці, де невідомі особи викрали майно потерпілого ОСОБА_10 (а.с.182-188 т.1)
-протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 26.04.2020 року, із якого вбачається, що старшим слідчим СВ Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_29 в присутності захисника ОСОБА_7 по вул.М.Борищака у м.Кременчуці затримано ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Підстава затримання потерпілий вказав на ОСОБА_8 як на особу, яка вчинила злочин. Особу фактично затримано 25.04.2020 року о 22 годині 40 хвилин. Під час обшуку затриманої особи ОСОБА_8 , який одягнений в жилет темно-синього кольору, чорну кофту, чорні штани, мокасини чорні, в руках тримав чорну барсетку, виявлено та вилучено банківську картку "Приватбанк" НОМЕР_3 ; Powerbank чорного кольору; телефон Aelion imei: НОМЕР_4 , НОМЕР_5 ; ніж складний; 2 ключі на ланцюгові; гральний куб; пачку цигарок Lucky strike; гаманець чорного кольору з картками у кількості 6 штук, дисконтними картками, грошима в сумі 175 гривень ( купюри 100,50,10,5,5,5 гривень), одну купюру 5000 рублів; барсетку чорного кольору, в якій знаходились зазначені вище речі; жилет темно-сірого кольору; кепку сіру. (а.с.189-194 т.1).
-протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 26.04.2020 року, із якого вбачається, що слідчим СВ Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_30 в присутності захисника ОСОБА_31 затримано ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Підстава затримання безпосередньо після вчинення злочину очевидець, у тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин. Особу фактично затримано 25.04.2020 року в 22 годині 40 хвилин. Під час обшуку затриманої особи - ОСОБА_9 , який одягнений в куртку темно-синього кольору, з зображенням «Пума», джинси темно-синього кольору, напівчоботи чорного кольору, захисну маску білого кольору, светр чорного кольору, футболку сірого кольору, кепку чорного кольору, виявлено мобільний телефон «Айфон» із сім-карткою «Київстар», ІМЕІ НОМЕР_6 , номер НОМЕР_7 , зарядний пристрій білого кольору, пачку цигарок Sobranie, запальничку, складний ніж з рукояткою рожевого кольору, паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , № НОМЕР_8 , грошові кошти купюрами номіналом 200 гривень Т68946066, купюра номіналом 200 гривень У48754428, 4 купюри номіналом по 10 гривень. (а.с.195-198 т.1).
-протоколом проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_9 від 29.04.2020 року та додатком до нього відеозаписом на оптичному носії інформації, із якого вбачається, що підозрюваний ОСОБА_9 пояснив, що приблизно об 23 годині на зупинці громадського транспорту «Центр» м.Кременчука він зустрівся зі знайомим ОСОБА_8 та вони втрьох, з ОСОБА_8 та знайомим на ім`я ОСОБА_23 пішли у напрямку центрального ринку м.Кременчука та по дорозі , по вулиці Г.Небесної Сотні, біля будинку №11 вони зустріли незнайомого їм чоловіка, який рухався в напрямку магазину «АТБ» м.Кременчука. Він підійшов до цього чоловіка, та оскільки останній йшов в навушниках, торкнувся його рукою, незнайомий чоловік зняв навушники та ОСОБА_9 попрохав у нього 5-10 гривень, на що останній повідомив що у нього відсутні готівкові кошти. Особа повідомила, що він має лише 200 гривень, на що ОСОБА_9 повідомив, що ОСОБА_18 дасть йому решту. В цей час вони стояли втрьох він , ОСОБА_18 та ця невідома особа. ОСОБА_9 взяв у невідомого чоловіка 200 гривень та поклав їх у кишеню. Жодний предмет він потерпілому не демонстрував, хоча мав при собі складний ніж металевого кольору з дерев`яною вставкою, який тримав в кишені штанів. В цей час ОСОБА_8 покликав потерпілого ОСОБА_32 зайти у двір будинку, наказавши ОСОБА_9 та їх знайомому на ім`я ОСОБА_23 «стойте здесь» та поклав на потерпілого руку, обійнявши. ОСОБА_9 залишився на тому місці, де він підійшов до потерпілого. ОСОБА_8 та потерпілий відійшли від магазину на 10-15 метрів та про щось спілкувалися приблизно дві хвилини. ОСОБА_9 підійшов до них та сказав потерпілому « ОСОБА_33 кошелек, сколько у тебя есть денег ?». Потерпілий віддав йому гаманець, на що ОСОБА_9 перерахував гроші, які там були, та повернув потерпілому приблизно 90-100 гривень з тих коштів, які були у гаманці. Загалом в гаманці було приблизно 300 гривень. ОСОБА_8 стояв поблизу. Потім ОСОБА_9 , стоячи біля під`їзду, запитав у потерпілого «Что у тебя в портфеле?» та взяв портфель потерпілого, поставив портфель на дах підвального приміщення та відкрив його, перевірив його вміст, виявив коробку від навушників, зошити, та нічого з портфелю не взяв, після чого закрив портфель. Знайомого на ім`я ОСОБА_23 він в цей час поблизу не бачив. Також ОСОБА_9 запитав у потерпілого, чи є у нього повербанк, на що потерпілий відповів що ні. В цей час ОСОБА_8 покликав потерпілого далі у подвір`я, після чого вони пішли до останнього під`їзду будинку. Вони відійшли на відстань приблизно 20-30 метрів та спілкувалися приблизно 3-5 хвилин. ОСОБА_9 підійшов до них та побачив в руках у ОСОБА_34 телефон, раніше йому незнайомий, та ОСОБА_8 сказав потерпілому « ОСОБА_35 настройки». Потерпілий скинув налаштування та ОСОБА_8 забрав телефон і сказав « ОСОБА_36 с этим телефоном будет лучше, он мне нужней. Жди вот здесь на трубе 15 минут, пока мы уйдем». Після чого вони залишили місце події. Чи погрожував ОСОБА_18 потерпілому йому невідомо, так як він цього не бачив. Він знав, що у ОСОБА_34 був ніж, але він на момент події не знав, чи був цей ніж у ОСОБА_37 з собою. Ніж ОСОБА_37 був чорного кольору, типу «Метелик». Після події вони до магазинів не заходили, нічого не купували. До затримання працівниками поліції, коли вони стояли з ОСОБА_23 біля під`їзду будинку , де проживає ОСОБА_8 , останній відходив для купівлі кави в магазин на зупинці громадського транспорту «Центр». В цей час ОСОБА_9 та ОСОБА_23 викликали таксі та бажали їхати додому, коли до них підійшло два співробітника поліції, які викликали ще працівників поліції. До приїзду іншого наряду поліцейських до них повернувся ОСОБА_18 . Під час події телефон був у ОСОБА_34 , подальша доля телефону йому невідома. Таксі того вечора викликав ОСОБА_23 , він телефонував знайомому таксисту. (а.с.199-204 т.1)
-протоколом пред`явлення для впізнання від 26.04.2020 року та додатком до нього відеозаписом на оптичному носії інформації, із якого вбачається що потерпілий ОСОБА_10 за розрізом очей , бровами, формою обличчя, бородою, яку було видно з-під респіратора впізнає ОСОБА_9 як особу, яка вчинила відносно нього кримінальне правопорушення. (а.с.205-208 т.1)
-висновком експерта №659/Кр від 15.05.2020 року, із якого вбачається, що ринкова вартість на 25.04.2020 року бувшого у використанні мобільного телефону «Huawei Р smart+ ІМЕІ: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 » RAM 4GB, ROM 64 GB, model INE- НОМЕР_9 , що перебував у відмінному стані могла становити 3000,00 грн. (три тисячі гривень 00 копійок). (а.с.214-217 т.1)
-протоколом пред`явлення речей для впізнання від 17.05.2020 року, із якого вбачається, що потерпілий ОСОБА_10 на фотографії №2 впізнав складний ніж, яким йому погрожував невідомий 25.04.2020 року по вул. Н.Сотні у м.Кременчуці. Згідно довідки до протоколу пред`явлення речей для впізнання від 17.05.2020 року на фотознімку під номером 2 зображено ніж, вилучений в ході особистого обшуку у ОСОБА_9 (а.с.220-223 т.1)
-листом тимчасово виконуючого обов`язки командира батальйону патрульної поліції у м.Кременчук старшого лейтенанта поліції ОСОБА_38 від 13.05.2020 року, із якого вбачається, що на місце події здійснювали виїзд поліцейські взводу №2 роти №1 Батальйону патрульної поліції у м.Кременчук капрал поліції ОСОБА_39 та капрал поліції ОСОБА_40 .. До листа додано технічний носій оптичний диск із відеозаписами з нагрудних відео реєстраторів на DVD-диску 1 штука. (а.с.226-227 т.1).
-оптичні диски із відеозаписами з нагрудних відео реєстраторів працівників патрульної поліції на 3 дисках, надані прокурором ОСОБА_5 в судовому засіданні 22.01.2021 року, які були відтворені судом та із яких вбачається, що працівниками поліції 25.04.2020 року о 22 год. 46 хв. затримують ОСОБА_8 та ОСОБА_9 як осіб,причетних до вчинення кримінального правопорушення та на яких вказав потерпілий. Проводиться обшук ОСОБА_8 у якого вилучаються зв`язка ключів, барсетка, грошові кошти, пачка цигарок, мобільний телефон кнопкового типу, гаманець, пакування кави, паспорт. (а.с.241-242 т.1)
-відтвореним у судовому засіданні відеозаписом затримання та обшуку підозрюваного ОСОБА_9 із якого вбачається , що ОСОБА_9 при затриманні пояснює , що він не погрожував потерпілому ножем, а погрожував ОСОБА_41 , прізвище не пам,ятає і він добровільно видав слідчому при обшуку ніж розкладний (24:57 хв.)
Вищевказані докази ,надані стороною обвинувачення , які були досліджені у судовому засіданні суд вважає відповідно до вимог ст..86 КПК України є допустимими, оскільки вони не були отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами. Також Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази (параграф 34 рішення у справі Тейксейра де Кастро проти Португалії від 9 червня 1998 року, параграф 54 рішення у справі Шабельника проти України від 19 лютого 2009 року).
Відносно клопотання захисника ОСОБА_6 щодо визнання протоколу пред`явлення потерпілому ОСОБА_10 речей для впізнання від 17.05.2020 року недопустимим доказом по справі , так як 17.05.2020 року з потерпілим ОСОБА_10 проводилась слідча дія - пред`явлення речей для впізнання. Результатом проведення даної слідчої дії було складення протоколу пред`явлення речей для впізнання від 17.05.2020 року, відповідно до якого потерпілий на фотознімку № 2 впізнав ніж, яким йому погрожував невідомий. Даний ніж був вилучений в ході особистого обшуку у ОСОБА_9 26.04.2020 року в ході його затримання в порядку ст. 208 КПК України, про що зазначено у відповідному протоколі затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 26.04.2020 року. А тому, у відповідності до ст.236 КПК України даний ніж є тимчасово вилученим майном та слідчий в порядку ч. 5 ст. 171 КПК України мав звернутись з клопотанням про накладення арешту до слідчого судді не пізніше наступного робочого дня, що зроблено не було. 06.05.2020 року слідчий СВ Кременчуцького ВП ГУНП Полтавській області ОСОБА_42 звернувся до слідчого судді Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області з клопотанням про накладення арешту на даний ніж. Ухвалою від 12.05.2020 року слідчому було відмовлено у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно у зв`язку з тим, що ним пропущений строк для звернення до слідчого судді з відповідним клопотанням. Таким чином, слідчий повинен був повернути всі вилучені під час особистого обшуку 26.04.2020 року речі ОСОБА_9 , але 17.05.2020 року він провів з потерпілим ОСОБА_10 впізнання з предметом, який знаходився в нього на думку захисника незаконно. Даний предмет не був визнаний навіть речовим доказом в порядку ст. 100 КПК України. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 104 КПК України протокол складається вступної частини, яка повинна містити інформацію про те, що особи, які беруть участь у процесуальній дії, заздалегідь повідомлені про застосування технічних засобів фіксації, характеристики технічних засобів фіксації та носіїв інформації, які застосовуються при проведенні процесуальної дії, умови та порядок їх використання. В даному протоколі вказано, що технічні засоби при проведенні даної слідчої дії не застосовувались, але ж в даному протоколі маються чотири фотознімки, на яких зображені предмети схожі на ножі, слідчий жодним чином в протоколі не вказує чи проводилось фотографування ножів до проведення даної слідчої дії, де слідчий взяв ще три ножі, зображені на фотознімках. Що заважало слідчому провести впізнання потерпілим предметів без фотознімків шляхом безпосереднього впізнання потерпілим даних предметів. Тим більше, процесуальне походженні фотознімків невідоме, хто здійснював фотографування та на підставі чого, чи дійсно це фотографія ножа, вилученого в ОСОБА_9 то суд вважає , що воно не підлягає задоволенню , так як із протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 26.04.2020 року( а.с. 195-198 т.1 ) , складеному слідчим СВ Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_30 вбачається , що при проведенні слідчої дії, а саме затримання ОСОБА_9 та його обшуку здійснювалася спеціалістом ОСОБА_43 відео зйомка відеокамерою Sony DCR-SX21 E, яка здійснює збереження зображення та звуку на цифровому носії карті пам`яті об`ємом 32 гігабайти, про що було повідомлено всіх учасників при проведенні слідчої дії та мається відповідний запис у протоколі проведення слідчої дії, також підтверджується відтвореним у судовому засіданні відеозаписом із якого вбачається , що ОСОБА_9 добровільно видає ніж розкладний , тобто у розпорядженні слідчого перебували графічні матеріали із зображенням предметів, виявлених при обшуку ОСОБА_9 , у тому числі «складного ножа з рукояткою рожевого кольору», який згідно постанови слідчого Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_44 від 26.04.2020 року визнаний речовим доказом по справі (а.с.75 т.2), тому згідно вимог ст..100 ч.2 КПК України та п. 13 Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду затвердженої наказом, Генеральної прокуратури України, Міністерством внутрішніх справ України, Державної податковою адміністрацією України, Службою безпеки України, Верховним Судом України, Державною судовою адміністрацією України 27 серпня 2010 року знаходиться на зберіганні в кімнаті речових доказів Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області і міг бути слідчим пред,явлений для впізнання потерпілому 17.05.2020 року .
Також протокол пред`явлення речей для впізнання від 17.05.2020 року суд вважає відповідає вимогам ст.. 104 та ст.. 229 КПК України так як слідчим під час зазначеної вище слідчої дії були проведені дії, спрямовані на впізнання потерпілим предмету, яким йому погрожували під час вчинення кримінального правопорушення, а саме перед тим, як пред`явити речі для впізнання за фотознімками, слідчий з`ясував, чи може потерпілий впізнати річ, опитав про ознаки, за якими останній може впізнати цю річ, а також про обставини, за яких він бачив цей предмет, про що зазначено в протоколі. Крім того, слідчим були виконані вимоги ч.2 ст.229 КПК України, так як потерпілому були пред`явлені для впізнаня 4 однорідні речі одного виду, якості і без різких відмінностей у зовнішньому вигляді. Також ознаки, які були вказані потерпілим ОСОБА_10 слідчому співпали з ознаками предмету, який було вилучено при особистому обшуку обвинуваченого ОСОБА_9 ..

Аналізуючи вищевказані докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.. 187 ч.2 КК України доказана. Часткове визнання обвинуваченими ОСОБА_8 , ОСОБА_9 своєї вини суд оцінює критично, як їх бажання пом`якшити покарання за скоєне кримінальне правопорушення та тактику захисту,оскільки у судовому засіданні було встановлено, що обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 саме за попередньою змовою , 25.04.2020 року приблизно о 22 годині 28 хвилин, із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого ОСОБА_10 ,так як сказали останньому що вони з ним культурно розмовляють , а то могли би порізати та щоб він поводив себе тихо , щоб з ним нічого не трапилось ,і потерпілий побачив в цей час у обвинуваченого ОСОБА_9 блиск леза предмета зовні схожого на ніж в кишені куртки, який був направлений в його бік ,тому сприймав реально погрозу , як загрозу його життю та здоров`ю, він передав належне йому майно обвинуваченим , що підтверджується наданими у судовому засіданні показаннями потерпілого ОСОБА_10 ,який акцентував увагу суду на тому, що він спочатку погрози обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_8 сприймав реально , як загрозу для його життя та здоров.я , що якщо він не буде виконувати їх вимоги , то вони можуть його порізати , оскільки бачив як блиснуло лезо предмета схожого на ніж із кишені куртки обвинуваченого ОСОБА_9 , яке було направлено в його бік , тому він і передав належне йому майно , а саме гроші та мобільний телефон обвинуваченим , показаннями свідка ОСОБА_15 , який підтвердив у судовому засіданні , що обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_8 разом із потерпілим ОСОБА_10 , завели останнього у двір будинку і з ним спілкувались , після цього вони втрьох були затримані поліцейськими біля під,їзду будинку , де проживає ОСОБА_8 та при обшуку ОСОБА_8 і ОСОБА_9 були вилучені ножі , показаннями свідка ОСОБА_16 , яка у судовому засіданні підтвердила факт того , що 25.04.2020 року її співмешканець ОСОБА_8 пішов із друзями ОСОБА_9 та ОСОБА_15 погуляти , також під час обшуку як у ОСОБА_8 , так і ОСОБА_9 були вилучені ножі .Перший раз при обшуку ОСОБА_8 банківська картка "голд" не вилучалась , а після того як він залишив свою барсетку в службовому автомобілі поліцейських , при повторному обшуку вона була поліцейськими вилучена , не вірити показанням потерпілого та свідків суд не находить підстав, так як вони підтверджуються дослідженими судом матеріалами кримінального провадження , а саме : протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 25.04.2020 року, із якого вбачається, що 25.04.2020 року приблизно о 22 год. 20 хв. по вул.Н.Сотні, буд.11 м. Кременчука невідомі особи з погрозою застосування насильства заволоділи грошовими коштами у сумі 550 грн. та мобільним телефоном Huawei P smart plus потерпілого ОСОБА_10 (а.с.122 т.1), протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_10 від 26.04.2020 року та додатком до нього відеозаписом на оптичному носії інформації, із якого вбачається, що 25.04.2020 року на місці проведення слідчого експерименту, а саме по АДРЕСА_4 , приблизно о 22:20 годині дві особи чоловічої статі зупинили його на вулиці та особа , яка була ромської національності , показала йому ніж розкладний, сірого кольору з червоною ручкою, після чого ОСОБА_10 дістав кошти з гаманця та віддав особі невеликого зросту ромської національності , після чого його підштовхнули в спину та наказали йти у двір будинку, де найменша за зростом з осіб взяла потерпілого за пасок рюкзака та наказала його зняти. Після того як потерпілий зняв рюкзак, особа низького зросту поклала рюкзак на землю та почала оглядати його вміст, разом з цим задаючи питання , чи є у рюкзаку повербанк та ще якісь цінні речі. Він на вимогу нападників віддав свій мобільний телефон, анулювавши налаштування та пароль телефону (а.с.179-181 т.1), протоколом огляду місця події від 25.04.2020 року, із якого вбачається, що місцем огляду є ділянка місцевості по АДРЕСА_4 , де невідомі особи викрали майно потерпілого ОСОБА_10 (а.с.182-188 т.1), протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 26.04.2020 року, із якого вбачається, що старшим слідчим СВ Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_29 в присутності захисника ОСОБА_7 по вул.М.Борищака м.Кременчука затримано ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Підстава затримання потерпілий вказав на ОСОБА_8 як на особу, яка вчинила злочин. (а.с.189-194 т.1). протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 26.04.2020 року, із якого вбачається, що слідчим СВ Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_30 в присутності захисника ОСОБА_31 затримано ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Підстава затримання безпосередньо після вчинення злочину очевидець, у тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин. (а.с.195-198 т.1), відтвореним у судовому засіданні відеозаписом затримання ОСОБА_9 підозрюваного у вчиненні злочину від 26.04.2020 року із якго вбачається , що підозрюваний ОСОБА_9 при його затриманні пояснив , що ножем потерпілому ОСОБА_10 погрожував ОСОБА_41 , прізвище якого не знає ,також при обшуку у нього було вилучено гроші та ніж раскладний ( 24:57 хв. ), протоколом проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_9 від 29.04.2020 року та додатком до нього відеозаписом на оптичному носії інформації (а.с.199-204 т.1), протоколом пред`явлення особи для впізнання від 26.04.2020 року із якого вбачається що потерпілий ОСОБА_10 за розрізом очей , бровами, формою обличчя, бородою, яку було видно з-під респіратора впізнає ОСОБА_9 як особу, яка вчинила відносно нього кримінальне правопорушення. (а.с.205-208 т.1), протоколом пред`явлення речей для впізнання від 17.05.2020 року, із якого вбачається, що потерпілий ОСОБА_10 на фотознімку №2 впізнав складний ніж, яким йому погрожував невідомий 25.04.2020 року по вул. Н.Сотні у м.Кременчуці. Згідно довідки до протоколу пред`явлення речей для впізнання від 17.05.2020 року на фотознімку під номером 2 зображено ніж, вилучений в ході особистого обшуку у ОСОБА_9 (а.с.220-223 т.1), оптичні диски із відеозаписами з нагрудних відео реєстраторів працівників патрульної поліції на 3 дисках, надані прокурором ОСОБА_5 в судовому засіданні 22.01.2021 року, які були відтворені судом та із яких вбачається, що працівники поліції затримують 25.04.2020 року о 22 год. 47 хв. ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , як осіб, причетних до вчинення кримінального правопорушення на яких вказав потерпілий .Проводиться обшук ОСОБА_8 у якого вилучаються зв`язка ключів, барсетка, грошові кошти, пачка цигарок, мобільний телефон кнопкового типу, гаманець, пакування кави, паспорт. (а.с.241-242 т.1)

Суд, вважає, що органами досудового розслідування правильно кваліфіковані дії обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за ст. 187 ч.2 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, з погрозою застосування насильства небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, підстав для перекваліфікації дій обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 зі ст.. 187 ч.2 КК України на ст.. 186 ч.2 КК України суд не вбачає виходячи з наступного :

Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного суду України«Про судову практику у справах про злочини проти власності» №10 від 06.11.2009 р. зі змінами розбій як злочин проти власності (стаття 187 КК)
- це напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний
із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або
з погрозою застосування такого насильства.

Під нападом за статтею 187 КК слід розуміти
умисні дії, спрямовані на негайне вилучення чужого майна шляхом
застосування фізичного або психічного насильства, зазначеного в
частині першій цієї статті.

Розбій вважається закінченим з моменту нападу, поєднаного із
застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я
особи, або з погрозою застосування такого насильства, незалежно
від того, заволоділа винна особа майном потерпілого чи ні.

Згідно п. 12 абз.1 Постанови Пленуму Верховного суду України №10 від 06.11.2009 «Про судову практику у справах про злочини проти власності», в якому зазначено, що погроза застосування насильства при розбої полягає в залякуванні негайним застосуванням фізичного насильства, небезпечного для життя і здоров`я потерпілого (погроза вбити, заподіяти тяжке або середньої тяжкості тілесне ушкодження, легке тілесне ушкодження з розладом здоров`я чи незначною втратою працездатності, або вчинити певні дії, що у конкретній ситуації можуть спричинити такі наслідки), а при грабежі - насильства, що не є небезпечним для його життя чи здоров`я

У п. 12 абз. 5 вище зазначеної Постанови зазначено , що при розмежуванні вимагання і грабежу чи розбою слід виходити з того, що при грабежі та розбої насильство або погроза його
застосування спрямовані на заволодіння майном у момент їх
застосування. При цьому погроза являє собою такі дії чи
висловлювання, які виражають намір застосувати насильство негайно.
Дії, що полягають у насильстві або в погрозі його застосування,
спрямовані на одержання майна в майбутньому, а також вимогу
передати майно, поєднану з погрозою застосувати насильство до
потерпілого або його близьких родичів у майбутньому, слід
кваліфікувати як вимагання.
В судовому засіданні було встановлено , що обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_8 діяли за попередньою змовою , їх дії відносно потерпілого були направлені на негайне вилучення його майна , а саме обвинувачений ОСОБА_9 разом із обвинуваченим ОСОБА_8 який сказав потерпілому ОСОБА_10 , що він розуміє навіщо вони його зупинили і що вони з ним культурно розмовляють, а то можуть його порізати , після цього обнявши потерпілого завели його у двір будинку АДРЕСА_5 та висунули вимоги про передачу їм потерпілим належного йому майна , та сказали останньому поводити себе тихо , щоб з ним нічого не трапилось і потерпілий ОСОБА_10 побачив в цей час у обвинуваченого ОСОБА_9 блиск леза предмета зовні схожого на ніж в кишені куртки, який був направлений в його бік , тому він сприймав на той час реально погрозу , як загрозу його життю та здоров`ю, та на вимогу обвинувачених передав належне йому майно .
Таким чином суд приходить до висновку , що погроза застосування насильства об`єктивно могла бути реалізована обвинуваченими ОСОБА_8 та ОСОБА_45 відносно потерпілого ОСОБА_10 негайно (оскільки потерпілий перебував поруч з обвинуваченими на вулиці, був попереджений обвинуваченим ОСОБА_8 щоб він не кричав та нікуди не біг , також всі вимоги обвинувачених виконував негайно , щоб не була завдана шкода його життю та здоров,ю ), у зв`язку з чим з огляду на об`єктивні обставини, за яких погроза застосування насильства була висловлена обвинуваченими потерпілому , вона об`єктивно сприймалась потерпілим ОСОБА_10 як така, що може бути реалізована негайно.
Відносно пояснень обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , наданих в судовому засіданні в частині того , що обвинувачений ОСОБА_8 потерпілому не казав фрази «що він розуміє навіщо вони його зупинили і що вони з ним культурно розмовляють, а то можуть його порізати» та «поводити себе тихо , щоб з ним нічого не трапилось» та обвинувачений ОСОБА_9 не демонстрував йому ніж , суд вважає не заслуговують на увагу , так як спростовуються показаннями потерпілого ОСОБА_10 наданими у судовому засіданні та дослідженими судом письмовими доказами , наданими стороною обвинувачення , також самі обвинувачені ОСОБА_8 і ОСОБА_9 пояснили суду , що підстав у потерпілого ОСОБА_10 їх обумовлювати ,казати суду неправду , немає.
Також при кваліфікації дій обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_8 суд враховує правову позицію Верховного суду, викладену у постанові від 17 липня 2018 року у справі №296/485/16-к (провадження № 51-3519км18), де зазначено , що «погроза має місце тоді, коли винна особа, висловлюючи її в будь-якій формі (словами, жестами, демонстрацією зброї тощо), бажає, щоб у потерпілого склалося враження, що, якщо він протидіятиме нападнику або не виконає його вимог, ця погроза буде реалізована. Це стосується і випадків, коли винна особа погрожує застосуванням предметів (зіпсованої зброї або й макета тощо), які завідомо для неї не можуть бути використані для реалізації погрози, якщо потерпілий сприймає ці предмети як небезпечні для життя чи здоров`я. Таким чином, головним критерієм реальності погрози під час розбою є суб`єктивне сприйняття її потерпілим. Для кваліфікації діяння за ст. 187 КК не має значення, чи мав винний намір приводити в дію погрозу насильством, небезпечним для життя або здоров`я». А, як вище вказав суд потерпілий ОСОБА_10 у судовому засіданні неодноразово на питання учасників судового провадження поясняв , що він спочатку погрозу обвинувачених про застосування насильства відносно нього , а саме після фрази , виказаної обвинуваченим ОСОБА_8 , що вони можуть його порізати і що у випадку невиконання вимог нападників до нього може бути застосовано силу, та лезо яке блиснуло предмету схожого на ніж , яке в його бік направив обвинувачений ОСОБА_9 сприймав як реальну загрозу для свого життя та здоров, я , оскільки обвинувачені мали змогу негайно реалізувати свою погрозу і завдати йому тілесні ушкодження , а саме порізати його .

Суд відповідно до вимог ст.. 374 ч.3 п.2 КПК України де зазначено, що у мотивувальній частині вироку зазначаються:у разі визнання особи винуватою: формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення; вважає , доведеним обвинувачення в тій частині , що злочин був вчинений обвинуваченими ОСОБА_8 , ОСОБА_9 саме в частині нападу з метою заволодіння мобільним телефоном «Huawei P smart + ІМЕІ: НОМЕР_10 » та грошовими коштами в сумі 550 гривень, які належать потерпілому ОСОБА_10 , так як саме напад з метою заволодіння вищевказаним майном підтверджується дослідженими судом доказами, наданими стороною обвинувачення . Суд вважає виключити із висунутого обвинувачення ОСОБА_8 , ОСОБА_9 заволодіння карткою «Приватбанк» № НОМЕР_3 потерпілого ОСОБА_10 , оскільки сам потерпілий ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив , що обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 заволоділи тільки його грошовими коштами та мобільним телефоном , банківську картку вони не викрадали , що також підтверджується відтвореним у судовому засіданні відеозаписом з- нагрудних відеореєєстраторів працівників БПП в м.Кременчук УПП в Полтавській області ДПП із якого вбачається , що при особистому огляді обвинуваченого ОСОБА_8 і його речей , які він добровільно видав працівникам патрульної поліції банківської картки «Приватбанк» № НОМЕР_3 на ім,я, потерпілого немає , що також підтвердила у судовому засіданні свідок ОСОБА_16 , яка акцентувала увагу суду на тому , що вона була присутньою коли обвинувачені патрульним добровільно для огляду надавали особисті речі , в тому числі обвинувачений ОСОБА_8 надав свою барсетку , де ніякої банківської картки , крім на його ім,я не було , що вона була вилучена вже при обшуку , коли він свою барсетку залишив у службовому автомобілі поліцейських .

З урахуванням викладеного , суд вважає доказаним у судовому засіданні скоєння обвинуваченими ОСОБА_8 та ОСОБА_9 тяжкого злочину і кваліфікує їх дії за ст.. 187 ч.2 КК України , як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, за попередньою змовою групою осіб, так як така юридична оцінка відповідає фактичним обставинам встановленим у ході судового розгляду.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який на момент вчинення кримінального правопорушення офіційно не працював, раніше притягався до кримінальної відповідальності, має непогашену судимість, стан здоров`я обвинуваченого, який на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, думку потерпілого ОСОБА_10 ,який на призначенні суворого покарання не наполягає, обставини, які пом,якшують і обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 у відповідності зі ст. 66 КК України суд визнає добровільне відшкодування матеріальної шкоди потерпілому , його молодий вік , є учасником бойових дій, має нагороди .

Судом під час розгляду справи не була встановлена така обставина , яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_8 і була зазначена під час судових дебатів захисником ОСОБА_7 , а саме щире каяття , оскільки під час судового розгляду справи обвинувачений вину у вчиненому злочині визнав частково , вибачення у потерпілого не попросив, , щирого жалю з приводу скоєного, осуду своєї поведінки та бажання виправити наслідки вчиненого не виявив. Згідно зі ст. 66 КК України щире каяття може бути визнане обставиною, що пом`якшує покарання винного. Щире каяття передбачає, крім визнання особою факту скоєння злочинних дій, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в бажанні особи виправити наслідки вчиненого. Дана правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду України від 16.10.2017 року, в постанові Верховного суду України від 18.09.2018 року по справі №166/1065/18.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 у відповідності до ст.. 67КК України судом не встановлено.

Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, одночасно враховуючи зазначені обставини, з урахуванням особи винного, суд приходить до висновку про доцільність призначення обвинуваченому ОСОБА_8 покарання в межах санкції статті, по якій кваліфіковані дії обвинуваченого у вигляді позбавлення волі із конфіскацією Ѕ частини належного йому майна, так як він скоїв тяжкий злочин, у скоєному не розкався , на шлях виправлення не встав , так як вчинив злочин в період іспитового строку. Також покарання обвинуваченому ОСОБА_8 повинно бути призначене з урахуванням вимог ст.71 ч.1 КК України, за сукупністю вироків, оскільки він раніше судимий 18.06.2019 року Октябрьским районним судом м.Полтави до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі статті 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, і до повного відбуття покарання скоїв нове кримінальне правопорушення, тому суд вважає до призначеного покарання частково приєднати за вироком Октябрьського районного суду м.Полтави від 18.06.2019 року покарання у виді 1 місяця позбавлення волі, і остаточно призначити покарання у виді 7 років 1 місяця позбавлення волі із конфіскацією Ѕ частини належного йому майна.

Суд вважає , що призначене покарання ОСОБА_8 відповідає принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого , випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишити попередній тримання під вартою. Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_8 рахувати з 25.04.2020 року, згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 26.04.2020 року.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_9 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який на момент вчинення кримінального правопорушення та під час судового розгляду офіційно не працював, стан здоров`я обвинуваченого, який на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, думку потерпілого ОСОБА_10 , який на призначенні суворого покарання не наполягає, обставини , які пом,якшують і обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 у відповідності зі ст. 66 КК України суд визнає добровільне відшкодування матеріальної шкоди потерпілому , раніше до кримінальної відповідальності не притягався , його молодий вік .

Судом під час розгляду справи не була встановлена така обставина , яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_9 і була зазначена під час судових дебатів захисником ОСОБА_6 , а саме щире каяття , оскільки під час судового розгляду справи обвинувачений вину у вчиненому злочині визнав частково , вибачення у потерпілого не попросив, щирого жалю з приводу скоєного, осуду своєї поведінки та бажання виправити наслідки вчиненого не виявив. Згідно зі ст. 66 КК України щире каяття може бути визнане обставиною, що пом`якшує покарання винного. Щире каяття передбачає, крім визнання особою факту скоєння злочинних дій, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в бажанні особи виправити наслідки вчиненого. Дана правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду України від 16.10.2017 року, в постанові Верховного суду України від 18.09.2018 року по справі №166/1065/18.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 у відповідності до ст.. 67КК України судом не встановлено.

Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень , одночасно враховуючи зазначені обставини, з урахуванням особи винного, суд прийшов до висновку про доцільність призначення обвинуваченому ОСОБА_9 покарання в межах санкції статті , по якій кваліфіковані дії обвинуваченого у вигляді позбавлення волі із конфіскацією Ѕ частини належного йому майна, так як ним скоєно тяжкий злочин, у вчиненому кримінальному правопорушенні він не розкався , осуд своєї поведінки не виявив .

З урахуванням викладеного призначене покарання ОСОБА_9 відповідає принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого , випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.
Також прокурором Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_5 у судових дебатах було заявлено клопотання про застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому з метою виконання призначеного покарання, суд вважає за необхідне застосувати відносно ОСОБА_9 до набрання вироком законної сили запобіжний захід у виді тримання під вартою. Взяти під варту у залі суду негайно.
Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_9 рахувати з 08.07.2021 року. Зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_9 строк попереднього ув,язнення з 25.04.2020 року по 28.04.2020 року .
Суд вважає стягнути з обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , на користь держави відповідно до вимог ст. 124 ч.2 КПК України процесуальні витрати, пов`язані із проведенням по справі судово- товарознавчої експертизи у розмірі по 326,90 грн. з кожного, у сумі 653,80 грн., оскільки саме такий обсяг процесуальних витрат є документально підтвердженим дослідженими судом доказами, а саме довідкою про витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні №0001421(а.с.213 т.1).
Речові докази по справі - зарядний пристрій «Pawerbank» чорного кольору, мобільний телефон «Aelion» ІМЕІ: НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , 2 ключі на ланцюгу, гральний куб, пачку цигарок «LuckyStrike», гаманець чорного кольору з дисконтними картками у кількості 6 шт., гроші в сумі 175 грн. (номіналом 100, 50, 10, 5,5,5), одну купюру номіналом 500 рублів, барсетку чорного кольору, жилет темно-синього кольору, сіру кепку, які вилучені в ході особистого обшуку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та які знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Кременчуцького ВП ГУНП України в Полтавській області ( на теперішній час Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області) відповідно до статті 100 КПК України повернути за належністю обвинуваченому ОСОБА_8 . Куртку темно-сірого кольору із логотипом «Puma», кепку чорного кольору з логотипом «РР», захисну респіраторну маску білого кольору, мобільний телефон Iphone білого кольору imei № НОМЕР_6 , з сім карткою НОМЕР_7 , зарядний пристрій білого кольору, пачку цигарок Sobranie, запальничку, паспорт громадянина України - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 № НОМЕР_8 , грошові кошти 440 грн. ( 2 купюри номіналом по 200 грн, 4 купюри номіналом по 10 грн.), які вилучені в ході особистого обшуку ОСОБА_9 , та які знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Кременчуцького ВП ГУНП України в Полтавській області ( на теперішній час Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області) відповідно до статті 100 КПК України повернути за належністю обвинуваченому ОСОБА_9 . Банківську картку «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , вилучену в ході особистого обшуку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка знаходиться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Кременчуцького ВП ГУНП України в Полтавській області ( на теперішній час Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області) відповідно до статті 100 КПК України повернути за належністю ОСОБА_10 . Ніж складний чорного кольору, вилучений в ході особистого обшуку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складний ніж з рукояттю рожевого кольору, вилучений в ході особистого обшуку ОСОБА_9 , які знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Кременчуцького ВП ГУНП України в Полтавській області ( на теперішній час Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області) відповідно до статті 100 КПК України знищити.

Керуючись ст.ст. 368,370,374 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ст. 187 ч.2 КК України та призначити йому покарання у вигляді 7 ( семи ) років позбавлення волі із конфіскацією Ѕ частини належного йому майна.

Відповідно до ст.. 71 ч.1 КК України до призначеного покарання частково приєднати за вироком Октябрського районного суду м.Полтави від 18.06.2019 року покарання у виді 1 місяця позбавлення волі і остаточно призначити покарання у виді 7 ( семи ) років 1( одного ) місяця позбавлення волі із конфіскацією Ѕ частини належного йому майна.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишити попередній тримання під вартою.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_8 рахувати згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 26.04.2020 року із 25.04.2020 року.

ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ст. 187 ч.2 КК України та призначити йому покарання у виді 7 ( семи) років позбавлення волі із конфіскацією Ѕ частини належного йому майна.

Застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Взяти під варту у залі суду негайно . Строк відбуття покарання ОСОБА_9 рахувати з 08.07.2021 року.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати у строк відбуття покарання ОСОБА_9 строк його попереднього ув`язнення під вартою з 25.04.2020 року по 28.04.2020 року.

Стягнути з обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 процесуальні витрати, пов`язані із проведенням по справі судово- товарознавчої експертизи у розмірі по 326,90 грн. з кожного, у сумі 653,80 грн.на користь держави .
Речові докази по справі - зарядний пристрій «Pawerbank» чорного кольору, мобільний телефон «Aelion» ІМЕІ: НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , 2 ключі на ланцюгу, гральний куб, пачку цигарок «LuckyStrike», гаманець чорного кольору з дисконтними картками у кількості 6 шт., гроші в сумі 175 грн. (номіналом 100, 50, 10, 5,5,5), одну купюру номіналом 500 рублів, барсетку чорного кольору, жилет темно-синього кольору, сіру кепку, які вилучені в ході особистого обшуку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та які знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Кременчуцького ВП ГУНП України в Полтавській області ( на теперішній час Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області) відповідно до статті 100 КПК України повернути за належністю обвинуваченому ОСОБА_8 . Куртку темно-сірого кольору із логотипом «Puma», кепку чорного кольору з логотипом «РР», захисну респіраторну маску білого кольору, мобільний телефон Iphone білого кольору imei № НОМЕР_6 , з сім карткою НОМЕР_7 , зарядний пристрій білого кольору, пачку цигарок Sobranie, запальничку, паспорт громадянина України - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 № НОМЕР_8 , грошові кошти 440 грн. ( 2 купюри номіналом по 200 грн, 4 купюри номіналом по 10 грн.), які вилучені в ході особистого обшуку ОСОБА_9 , та які знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Кременчуцького ВП ГУНП України в Полтавській області ( на теперішній час Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області) відповідно до статті 100 КПК України повернути за належністю обвинуваченому ОСОБА_9 . Банківську картку «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , вилучену в ході особистого обшуку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка знаходиться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Кременчуцького ВП ГУНП України в Полтавській області ( на теперішній час Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області) відповідно до статті 100 КПК України повернути за належністю ОСОБА_10 . Ніж складний чорного кольору, вилучений в ході особистого обшуку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складний ніж з рукояттю рожевого кольору, вилучений в ході особистого обшуку ОСОБА_9 , які знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Кременчуцького ВП ГУНП України в Полтавській області ( на теперішній час Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області) відповідно до статті 100 КПК України знищити.

Вирок може бути оскаржений в Полтавський апеляційний суд , через Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженими у той же строк з моменту вручення їм копії вироку.

Головуючий суддя: