Провадження № 1-кс/752/4709/21
У Х В А Л А

14 червня 2021 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві заяву захисника ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, у кримінальному провадженні внесеного до ЄРДР за №0000407 від 25.05.2021 про зміну способу виконання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту,

в с т а н о в и в:
04 червня 2021 року Голосіївським районним судом міста Києва застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України у кримінальному провадженні №0000407 від 25.05.2021, міру запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Мірою запобіжного заходу, застосованою судом, ОСОБА_4 заборонено цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 .

Зобов?язано ОСОБА_4 прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокуратури та суду.

Контроль за виконанням ухвали покладено на прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_5 , а її безпосереднє виконання на орган Національної поліції України за місцем проживання (перебування) підозрюваного під домашнім арештом.

11 червня 2021 року на адресу Голосіївського районного суду міста Києва надійшла заява захисника ОСОБА_3 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , про зміну способу виконання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту шляхом заміни адреси відбування цілодобового домашнього арешту.

Вказана заява аргументована тим, що підозрюваний ОСОБА_4 одноособово проживає за адресою: АДРЕСА_1 й у зв?язку з тим, що йому обрано міру запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, останній не взмозі самостійно забезпечувати собі існування та проживання, оскільки позбавлений фактичної можливості залишати визначене за рішенням суду житло для можливості придбання собі продуктів харчування та інших побутових предметів для забезпечення особистих потреб.

У зв?язку з цим виникла обґрунтована необхідність у зміні підозрюваному ОСОБА_4 адреси (місця) виконання обраного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, з АДРЕСА_1 на АДРЕСА_2 , де проживають батьки підозрюваного ОСОБА_4 .

В разі зміни адреси (місця) виконання цілодобового домашнього арешту, підозрюваний ОСОБА_4 зобов?язується прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокуратури та суду.

Разом із вищевказаною заявою захисник ОСОБА_3 надав копії наступних документів, а саме: свідоцтва про право власності на нерухоме майно: житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на вищевказаний житловий будинок.

Відповідно до вищевказаних доданих документів, житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , належить батьку підозрюваного ОСОБА_4 ОСОБА_6 .

Поряд із цим, на адресу суду надійшло клопотання прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_5 , яким прокурор просив провести вирішення даного питання у його відсутність. По суті зміни адреси утримання особи під цілодобовим домашнім арештом не заперечує.

Між тим, ОСОБА_6 , який є батьком підозрюваного ОСОБА_4 , надав до суду заяву, якою просить задовольнити клопотання адвоката про зміну способу виконання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Дослідивши заяву захисника ОСОБА_3 , додані до неї докази та заяви, що надійшли до суду слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність задоволення її в повному обсязі.

Згідно статей 21, 22 Конституції України усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними. Права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними.

У відповідності до статті 28 Конституції України кожен має право на повагу до його гідності.

Ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню.

Частиною 5 статті 55 Конституції України визначено, що кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно з юридичною позицією Конституційного Суду України, викладеною в Рішенні від 19 жовтня 2009 року № 26-рп/2009, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (ч. 1 ст. 64 Основного Закону України); встановлення обмежень прав і свобод людини і громадянина є допустимим виключно за умови, що таке обмеження є домірним (пропорційним) та суспільно необхідним.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Право на свободу є невід`ємним та невідчужуваним конституційним правом людини і передбачає можливість вибору своєї поведінки з метою вільного та всебічного розвитку, самостійно діяти відповідно до власних рішень і задумів, визначати пріоритети, робити все, що не заборонено законом, безперешкодно і на власний розсуд пересуватися по території держави, обирати місце проживання тощо; це право означає, що особа є вільною у своїй діяльності від зовнішнього втручання, за винятком обмежень, які встановлюються Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на свободу та особисту недоторканність; нікого не може бути позбавлено свободи, крім випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Стаття 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зазначає, що нікого не може бути піддано катуванню або нелюдському чи такому, що принижує гідність, поводженню або катуванню.

Так, Європейський суд з прав людини у справі «Ошурко проти України» від 08.09.2011 зазначив, що органи влади повинні дотримуватись свого позитивного обов`язку захистити фізичну цілісність осіб, які позбавлені свободи, в рамках їхнього обов`язку наглядати за особами, яких позбавлено свободи, та недопущення посягання на їх фізичну цілісність. Таким чином, держава є відповідальною за погане поводження з особами, яких позбавлено свободи. У іншому випадку держава порушує статтю 3 Конвенції.

Згідно норм ч.ч. 3, 4 статті 181 КРК України, ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого. Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження.

Згідно ст. 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_4 не порушував умови обраного щодо нього запобіжного заходу, повідомив про зміну свого місця проживання та неможливість виконання запобіжного заходу, відповідно до вимог ч. 3 ст. 201 КПК України надав копії матеріалів, якими обґрунтовує доводи клопотання, відсутність заперечень з боку процесуального керівництва, з метою забезпечення виконання обраного запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, приходжу до висновку про доцільність та можливість задоволення клопотання та заміну способу виконання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, змінивши адресу, за якою підозрюваний має перебувати під домашнім арештом цілодобово.

Враховуючи вищевикладене, з метою дотримання вимог Конституції України та інших норм чинного законодавства, для надання підозрюваному ОСОБА_4 умов належного, людського утримання під час цілодобового домашнього арешту, в тому числі можливості для забезпечення себе продуктами харчування та іншими побутовими предметами, слідчий суддя вважає за необхідне змінити ОСОБА_4 адресу (місце) виконання цілодобового домашнього арешту відповідно до ухвали слідчого судді від 04 червня 2021 року, з АДРЕСА_1 на АДРЕСА_2 , де проживають батьки підозрюваного ОСОБА_4 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177,181,194,201, 309 КПК України, слідчий суддя -

п о с т а н о в и в:
Заяву задовольнити.

Змінити підозрюваному ОСОБА_4 адресу (місце) виконання ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 04 червня 2021 року про обрання міри запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з АДРЕСА_1 на АДРЕСА_2 . Решту обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_4 - не змінювати.

Ухвалу про заміну способу виконання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_4 передати для виконання Національній поліції за його місцем проживання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1