Ухвала

9 серпня 2021року
м. Київ
справа № 756/2949/20

провадження № 51-3418 ск 21
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Оболонського районного суду м. Києва від 25 січня 2021 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 30 червня 2021 року щодо нього,
встановив:
15 липня 2021 року Касаційним кримінальним судом Верховного Суду касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 через її невідповідність вимогам п. 3, п. 4, п. 5 ч. 2 та ч. 5 ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) залишено без руху і надано строк для усунення недоліків. Також засудженому було роз`яснено, що у разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк касаційна скарга повертається особі, яка її подала.
У межах наданого строку для усунення недоліків касаційної скарги та на виконання ухвали касаційного суду засуджений ОСОБА_4 направив нову касаційну скаргу, проте приписів ст. 427 КПКне дотримався та недоліків в повному обсязі не усунув.

Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є:
1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК);
2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК);

3) невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
Посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК, що є підставою для їх зміни чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої доводи.
Так, ОСОБА_5 , вказуючи у касаційній скарзі на невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, не наводить доводів щодо явної несправедливості призначеного йому покарання з огляду на положення ст. 414 КПК.
Натомість, як вбачається зі змісту скарги, вказує на незастосування положень ст. 75 Кримінального кодексу України (далі КК), що позбавляє можливості встановити дійсну позицію засудженого ОСОБА_5 з чим саме він не погоджується з розміром призначеного йому покарання у виді арешту на строк 3 місяці, чи з тим, що суди першої та апеляційної інстанції не звільнили його від відбування покарання на підставі ст. 75 КК.
Крім того, з урахуванням приписів ст. 75 КК, доводи засудженого ОСОБА_5 щодо необхідності звільнення його від відбування призначеного йому покарання у виді арешту, суперечить положенням вказаної статті.
При цьому, зі змісту касаційної скарги вбачається, що засуджений, серед іншого, посилається на допущені, на його думку, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону при розгляді кримінального провадження щодо нього, однак в прохальній частині касаційної скарги просить змінити судові рішення лише в частині призначеного покарання.
Оскільки суд касаційної інстанції є судом права, а не факту, переглядає судові рішення згідно ст. 433 КПК у межах касаційної скарги, відсутність у поданій скарзі правового обґрунтування заявлених вимог перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Також, усупереч ч. 5 ст. 427 КПК до касаційної скарги не були додані копії судових рішень, що оскаржуються. Натомість, засуджений ОСОБА_5 надав знеособлені судові рішення, роздруковані з Єдиного державного реєстру судових рішень.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

За таких обставин, касаційна скарга засудженого підлягає поверненню.
Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Оболонського районного суду м. Києва від 25 січня 2021 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 30 червня 2021 року щодо ньогоповернути.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3