Справа № 201/9763/19
Провадження № - 1кп/201/125/2021
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2021 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження № 0001823 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Олександрія Кіровоградської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:

-17.10.2008 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки;

-08.04.2009 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбутий строк покарання за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17.10.2008 року, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 3 дні;

-30.07.2012 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 309, ст. 71 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі;

-06.11.2012 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 186, ч.2 ст. 309, ч.ч.1,4 ст. 70 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі;

-02.08.2017 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном 2 роки,

-28.09.2020 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185, ч.4 ст. 70 до 2 років 1 місяця позбавлення волі.

обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

20.07.2019 приблизно о 08-40 годин ОСОБА_3 , знаходячись у маршрутному таксі № 18, яке рухалось по пр. Героїв у м. Дніпро, в районі будинку № 3-д, серед пасажирів вказаного маршрутного таксі побачив раніше не знайому йому ОСОБА_5 , в руках якої знаходився мобільний телефон марки «Meizu M5C», вартість якого складає 2 049 грн., який обвинувачений визначив як об`єкт свого злочинного посягання. Після чого ОСОБА_3 , знаходячись у вказаному місці та у вказаний час, реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчиняючи кримінальне правопорушення повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, діючи умисно, із корисливих мотивів та особистої зацікавленості, шляхом нанесення удару по руці, в якій знаходився вказаний мобільний телефон ривком вихопив з руки ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Meizu M5C», таким чином відкрито заволодів мобільним телефоном «Meizu M5C», спричинивши ОСОБА_5 майнову шкоду у розмірі 2 049 грн.

Після цього ОСОБА_3 , доводячи свій злочинний умисел до кінця вибіг з вказаного маршрутного таксі, утримуючи при собі викрадене майно, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив злочин передбачений ч. 2 ст. 186 КК України, а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинене повторно.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у скоєному злочині визнав у повному обсязі, підтвердив фактичні обставини щодо вчиненого ним діяння та викладених у обвинувальному акті обставин, у скоєному розкаявся.

В судовому засіданні встановлено, що обвинувачений, та інші учасники процесу не оспорюють:

1) подію кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);
2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;
3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат.
Також судом встановлено, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції. При цьому суд роз`яснив учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України і за результатами згоди учасників, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні ним злочину доведена в повному обсязі і умисні дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинене повторно.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України в судовому засіданні не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових злочинів, обвинуваченому слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі, однак не в максимальному його розмірі, так як саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину, конкретних його їх обставинам, даним про особу обвинуваченого та встановленим під час розгляду кримінального провадження обставинам, що пом`якшують покарання обвинуваченого.
Підстав для застосування до ОСОБА_3 положень ст. 69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає.

Враховуючи, що ОСОБА_3 засуджений вироком від 28.09.2020 Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська зач. 2 ст. 185 КК України до2 років 1 місяця позбавлення волі, суд вважає що після призначення покарання за цим вироком необхідно призначити покарання за ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного вироком від 28.09.2020 Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська більш суворим, призначеним за цим вироком.

Питання про речові докази та судові витрати слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100, 124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити покарання виді 4 років позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_3 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28.09.2020 більш суворим покаранням призначеним цим вироком визначивши до відбуття 4 роки позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 відраховувати з дня набрання вироком законної сили.
Речовий доказ - мобільний телефон марки «Meizu M5C» - повернути потерпілій ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експертів судово-товарознавчої експертизи в розмірі 314 гривень .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.

Суддя: ОСОБА_1