Справа № 405/3071/21
провадження № 1-в/405/150/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.05.2021 м. Кропивницький

Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання засудженого:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, громадянина України, з базовою середньою освітою, до засудження не працював, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, по теперішній справі засуджено вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 20.12.2016 за ч. 3 ст. 186, ст. 71 КК України до 5 років позбавлення волі,

за участю:
прокурора: ОСОБА_4 ,
представника ДУ «Кропвницька ВК (№6): ОСОБА_5 ,
засудженого: ОСОБА_3 ,

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,
встановив:
засуджений ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про його умовно-дострокове звільнення на підставі ст. 81 КК України.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_3 підтримав своє клопотання та просив його задовольнити.
Прокурор заперечував щодо задоволення клопотання, посилаючись на недоведеність засудженим поведінкою та ставленням до праці свого виправлення на протязі всього часу відбування покарання.
Представник ДУ «Кропивницька виправна колонія (№6)» підтримав клопотання засудженого ОСОБА_3 , зазначив, що наразі в поведінці засудженого спостерігається позитивна динаміка.
Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання та матеріали особової справи засудженого ОСОБА_3 № 47-Я-17, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно положень ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання (п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України).
В силу положень частини 2 зазначеної статті головною умовою прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Сумлінна поведінка - це не тільки пасивна форма поведінки засудженого під час відбування покарання, яка полягає у стримуванні від порушень режиму, порушень правил внутрішнього розпорядку, вживання алкогольних напоїв, наркотичних засобів, азартних ігор, неухильне додержання загальноприйнятих норм і правил поведінки, а й активна участь у суспільному житті та сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, підвищення свого загальноосвітнього рівня, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, тощо.
В судовому засідання встановлено, що вироком Кіровського районного суду м.Кіровограда від 20.12.2016 ОСОБА_3 визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, та на підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироком, до покарання, призначеного за даним вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Кіровського районного суду м.Кіровограда від 21.11.2008 (ч.2 ст.121 КК України), та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 05 років (а.о.с. 3-5, Т.1 ч.1).
Початок строку покарання 06.02.2017, кінець строку 06.02.2022. На момент розгляду клопотання засуджений відбув 04 роки 03 місяці 21 день строку покарання, призначеного судом за вчинення кримінальних правопорушень, які відноситься до категорії тяжких злочинів. На момент розгляду клопотання залишилось до відбуття 08 місяців 09 днів.
З матеріалів особової справи вбачається, що ОСОБА_3 в місцях позбавлення волі перебуває з 06.02.2017, за час відбування покарання допустив 09 (дев`ять) порушень встановленого порядку відбування покарання, за які притягався до дисциплінарної відповідальності, на даний час всі стягнення зняті та погашені у встановленому законом порядку (а.п. 13, а.о.с. 14, 20, 28, 41, 51, 65, 77, 93, 100, Т.1 ч2); має 04 (чотири) заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці та навчання (а.п. 13, а.о.с. 10, 12, 59, 116, Т.2, ч.2); з 06.02.2017 перебував в Кропивницькій УВП (№ 14) - порушень встановленого режиму утримання не допускав, заохочень не мав; з 16.02.2017 відбуває покарання в Кропивницькій виправній колонії (№ 6) - за час перебування в установі допустив дев`ять порушень встановленого порядку відбування покарання, за які був притягнутий до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи; на профілактично-виховні бесіди останнім часом реагує позитивно, робить для себе належні висновки; стосовно скоєного злочину розкаюється; міру покарання, призначену судом, вважає справедливою; намагається дотримуватися правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом; намагається дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснювати за ними належний догляд, використовувати тільки за призначенням; до виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою, виконував ремонтні роботи в приміщеннях відділення СПС № 2, залучається до робіт без оплати праці; відповідно до п. 5 ст. 118 КВК України засуджений відпрацював 84 години (а.п. 15), за що заохочувався; відповідно до ст. 126 КВК України прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня та вдосконалення наявних професійно-технічних навичок, засуджений виписує газети, читає літературу; з 01.09.2017 по 27.06.2018 засуджений навчався в Кіровоградському навчальному центрі № 6 за спеціальністю «Слюсар - ремонтник» третього розряду (свідоцтво НОМЕР_1 ) - до навчального процесу ставився сумлінно, мав хороші знання та практичні навички у роботі, виконував роботи по ремонту штукатурки окремих місць стін навчального кабінету, приймав участь у відновленні наглядної агітації КНЦ № 6, мав сумлінну поведінку, за що заохочувався; бере участь у виховних заходах, які проводяться в установі; бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Професія»; участі у роботі самодіяльних організацій не бере; засуджений під час відбування покарання на профілактичному обліку установи не перебував; відповідно до характеристики від 26.05.2021 наразі характеризується позитивно (а.п. 12).

Також з особової справи засудженого ОСОБА_3 вбачається, що на засіданні адміністративної комісії Кропивницької ВК (№6) розглядалося питання зміни невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі, де ОСОБА_3 було відмовлено в застосуванні ст.82 КК України, як такому, що не став на шлях виправлення (протокол № 13 від 18.06.2020, а.о.с. 85, Т.1 ч.2). Відповідно до характеристики від 18.06.2020 засуджений ОСОБА_3 характеризується негативно, стосовно скоєного злочину розкаюється, але робить це з метою отримати поблажливість, міру покарання, призначену судом, вважає надто суворою; до виконання робіт із благоустрою установи ставився з розумною ініціативою, але після отримання заохочень змінив своє ставлення до порядку відбування покарання, передбачені законом вимоги персоналу установи не виконував, до виконання робіт з благоустрою установи ставився безвідповідально, перекладав їх виконання на інших засуджених; брав участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Професія», але особистого прагнення для її реалізації не проявляв (а.о.с. 87, Т.1 ч.2).
На засіданні адміністративної комісії Кропивницької ВК (№6) розглядалося питання про застосування умовно-дострокового звільнення, де ОСОБА_3 було відмовлено в застосуванні ст.81 КК України, як такому, що не довів свого виправлення (протокол № 24 від 19.11.2020, а.о.с. 108, Т.1 ч.2). Відповідно до характеристики від 19.11.2020 засуджений ОСОБА_3 характеризується негативно, стосовно скоєного злочину розкаюється, але робить це з метою отримати поблажливість, міру покарання, призначену судом, вважає надто суворою; до виконання робіт із благоустрою установи ставився з розумною ініціативою, але після отримання заохочень змінив своє ставлення до порядку відбування покарання, передбачені законом вимоги персоналу установи не виконував, до виконання робіт з благоустрою установи ставився безвідповідально, перекладав їх виконання на інших засуджених; брав участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Професія», але особистого прагнення для її реалізації не проявляв (а.о.с. 110, Т.1 ч.2).
Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 2 від 26.04.2012 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» під час розгляду питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання суд ретельно з`ясовує ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Однак, клопотання засудженого ОСОБА_3 та матеріали особової справи останнього за № 47-Я-17 не містять достатніх відомостей про те, що засуджений протягом усього часу відбування покарання приймає активну участь у суспільному житті в установі виконання покарань та сумлінно виконує громадські доручення у процесі відбування покарання, прагне своєю діяльністю спокутувати вину за вчинені злочини, що свідчить про те, що останній не довів свого виправлення.
При оцінці поведінки засудженого, суд відмічає, що засуджений за час відбування покарання неодноразово 09 разів - порушував встановлений порядок відбування покарання, порушення виражалося у зберіганні заборонених речей, порушенні локалізації, за що засуджений отримував догани, суворі догани, двічі поміщувався до ДІЗО (на 7 діб та на 14 діб). Така поведінка засудженого за більший проміжок відбування покарання не була позитивним прикладом для інших засуджених та не вказувала на те, що засуджений став на шлях виправлення.
Відповідно до ч.1 ст. 118 КВК України засуджені до позбавлення волі повинні працювати в місцях і на роботах, які визначаються адміністрацією колонії. Адміністрація зобов`язана створювати умови, що дають змогу засудженим займатися суспільно корисною оплачуваною працею.
Згідно наданих суду довідок засуджений згідно п. 5 ст. 118 КВК України залучався до двохгодинних відпрацювань без оплати праці по благоустрою місць позбавлення волі та за весь час відбування покарання (04 роки 03 місяці 21 день) відпрацював всього 84 години (а.п. 15). Працевлаштований не був.
Суд бере до уваги те, що засуджений протягом строку відбування покарання три рази заохочувався за сумлінну поведінку та ставлення до праці та один раз за сумлінну поведінку та ставлення навчання, навчався в Кіровоградському навчальному центрі № 6 за спеціальністю «Слюсар - ремонтник» третього розряду, що свідчить про позитивну динаміку в поведінці засудженого ОСОБА_3 , однак такі зміни не були стабільні та у подальшому останнім було допущено ряд порушень.
Відповідно до ч. 1 ст. 6 КВК України виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.
З урахуванням сукупності викладених обставин, суд вважає, що засуджений, який раніше відбував покарання у виді позбавлення волі за умисні тяжкі злочини, до погашення або зняття судимості, в період умовно-дострокового звільнення, знову вчинив умисний злочин, за який його було засуджено до позбавлення волі, відбувши більше 3/4 строку покарання, призначеного останньому судом за умисний корисливий злочин, який відноситься до категорії тяжких злочинів, не має саме тієї поведінки та ставлення до праці, які б свідчили про можливість застосування до нього такого заохочувального заходу, як умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, процес виправлення та перевиховання ОСОБА_3 не є стабільним та послідовним.
За таких обставин, судом не встановлено необхідних та достатніх підстав для застосування до засудженого ОСОБА_3 положень статті 81 КК України, а отже, в задоволенні клопотання останнього слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 369-372, 537, 539 КПК України, суд, -
постановив:
відмовити в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя ОСОБА_6