Справа № 161/2197/21
Провадження № 1-кп/161/512/21
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2021 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000657 від 03 листопада 2020 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чорниж Маневицького району Волинської області, жителя, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, не працює, має інвалідність ІІІ групи, не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,
за участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
представника потерпілих ОСОБА_10 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_11 ,
В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_3 , 02 листопада 2020 року, близько 19 год. 45 хв., керуючи автомобілем марки "ВАЗ 2101", р.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись поблизу будинку № 11, що по вул. Полонківська м. Луцьк зі сторони вул. Дачна в напрямку до вул. Ранкова м. Луцьк проявив безпечність, не уважно стежив за дорожньою обстановкою, відповідним чином не зреагував на її зміну, перевищив дозволену в населених пунктах швидкість руху транспортних засобів, в момент виникнення небезпеки для руху, а саме ОСОБА_12 , який з велосипедом перетинав проїзну частину дороги зліва на право по напрямку руху автомобіля в межах дії інформаційно-вказівних дорожніх знаків 5.35.1-5.35.2 Правил дорожнього руху, що позначають пішохідний перехід, по нерегульованому пішохідному переходу, і якого він об`єктивно спроможний був виявити, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, щоб надати йому дорогу, внаслідок чого скоїв наїзд на ОСОБА_12 . В результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно висновку експерта № 479 від 30 листопада 2020 року, отримав наступні тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма у вигляді забійної рани правої тім`яної ділянки голови, крововилив під м`які тканини голови навколо рани, вдавлений злам кісток склепіння черепа справа, крововиливи під оболонки головного мозку, забої головного мозку; крововилив у праву навколо ниркову жирову клітковину; садно чола та обличчя, синець верхнього повіка правого ока, садна тильної поверхні обох кистей рук, садно зовнішньої поверхні лівого ліктьового суглобу, садно в проекції лівого кульшового суглобу, синець лона з переходом на основу статевого члена та всю поверхню калитки, синець внутрішньої поверхні правого стегна у середній та нижній третинах, синець внутрішньої поверхні лівого стегна у середній третині, синець зовнішньої поверхні правого стегна на межі поверхні лівого стегна у середній третині, синець зовнішньої поверхні правого стегна на межі середньої та верхньої третин з двома забійними ранками в центрі, забійна рана по зовнішньо-задній поверхні правої гомілки у середній третині, забійна рана по задній та внутрішній поверхні лівого гомілково-ступневого суглобу, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Причиною смерті ОСОБА_12 є закрита черепно-мозкова травма у вигляді забійної рани правої тім`яної ділянки голови, крововиливу під м`які тканини голови навколо рани, вдавленого зламу кісток склепіння черепа справа, крововиливів під оболонки головного мозку, забоїв головного мозку. В прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди і наслідками, що настали, стало грубе порушення водієм ОСОБА_3 вимог п. 2.3 б), п. 12.3, п. 12.4, п. 12.9 б) та п.18.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМ України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (з наступними змінами та доповненнями), а саме: п. 2.3 б) - для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну…; п. 12.3 - у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди; п. 12.4 - у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год; п. 12.9 б) водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4 цих Правил; п. 18.1 - водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

За таких обставин, суд приходить до висновку про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні необережних дій, які виразилися в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого, та дані його дії кваліфікує, як вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у інкримінованому йому злочині, передбаченому ч. 2 ст. 286 КК України визнав повністю та не оспорюючи фактичних обставин, місця і часу та наслідків, що настали, про які зазначено в обвинувальному акті, з приводу пред`явленого йому обвинувачення показав, що він дійсно, 02 листопада 2020 року, у вечірню пору доби, керував автомобілем марки "ВАЗ 2101" та рухаючись поблизу будинку № 11, що по вул. Полонківська м. Луцьк, при цьому, не надав перевагу в русі пішоходу ОСОБА_12 , який з велосипедом по нерегульованому пішоходному переходу перетинав проїзну частину дороги зліва на право по напрямку руху автомобіля, внаслідок чого, наїхав на потерпілого, після чого, останній помер. Щиро розкаювався у вчиненому, просив вибачення у потерпілих та суворо його не карати.

Суд, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження зміст обставин, викладених в обвинувальному акті, які ніким не оспорюються, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

У відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до вимог ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжкого, дані про його особу та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд не вбачає.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Поряд з цим, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення, грубість порушень вимог Правил дорожнього руху, що потягло за собою тяжкі наслідки у вигляді загибелі людини, його вік, інформацію про стан його здоров`я, який на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває та за допомогою до них не звертався, однак має інвалідність ІІІ групи, відомості про те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, виключно позитивну характеристику по місцю проживання та попередньої роботи, факт добровільного часткового відшкодування шкоди, думки потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які підтвердили факт відшкодування обвинуваченим шкоди в розмір 150000 гривень та просили не суворо покарати обвинуваченого, при цьому у вирішенні призначення покарання покладались на розсуд суду.

З урахуванням наведеного, суд призначає обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, в межах санкції частини статті, за якою він засуджується у виді позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами, при цьому, на підставі ст. 75 КК України, звільняє його від відбування призначеного основного покарання із випробуванням, встановивши максимальний трирічний іспитовий строк із покладенням на нього обов`язків, згідно ст. 76 КК України.

Суд вважає, що дане покарання буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, так і іншими особами.
У відповідності до вимог ст.ст. 100, 122 КПК України суд вирішує долю речових доказів та приймає рішення по питанню процесуальних витрат за проведення семи інженерно-транспортних експертиз, які слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 в повному обсязі.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у виді позбавленням волі на строк 5 (п`ять) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.
На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 3 (три) роки, не вчинить нового кримінального правовопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, а саме: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід застосований відносно ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити попередній у вигляді особистого зобов`язання із покладеними на нього обов`язками.

Речові докази: автомобіль марки "ВАЗ 2101", р.н.з. НОМЕР_1 повернути за належністю ОСОБА_3 ; велосипед повернути за належністю ОСОБА_8 ; два носії лазерного зчитування інформації типу DVD+R Verbatim залишити при матеріалах кримінального провадження.

Арешт, накладений ухвалами слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 листопада 2020 року, а саме, на автомобіль марки "ВАЗ 2101", р.н.з. НОМЕР_1 та велосипед скасувати.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави витрати пов`язані із залученням експертів для проведення семи інженерно-транспортних експертиз в сумі 2615 (дві тисячі шістсот п`ятнадцять) грн. 20 коп., 1307 (одна тисяча триста сім) грн. 60 коп., 3922 (три тисячі дев`ятсот двадцять дві) грн. 80 коп., 2615 (дві тисячі шістсот п`ятнадцять) грн. 20 коп., 653 (шістсот п`ятдесят три) грн. 80 коп., 2615 (дві тисячі шістсот п`ятнадцять) грн. 20 коп., 2615 (дві тисячі шістсот п`ятнадцять) грн. 20 коп., відповідно, а всього на загальну суму 16345 (шістнадцять тисяч триста сорок п`ять) грн.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий:/підпис/
Згідно з оригіналом:
Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1