У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши апеляційну скаргу прокурора Окружної прокуратури м. Миколаєва ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 30.04.2021 року, якою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Томмот, Алданського району, Сахалінської області, Російської Федерації, без визначеного місця проживання,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 357 КК України, -
- відмовлено в задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою
учасники судового провадження:
прокурор: ОСОБА_5
захисник: ОСОБА_7
підозрюваний: ОСОБА_8

В с т а н о в и в :
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строків досудового розслідування до 29.05.2021 року.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції:
Відмовлено в задоволенні клопотання сдідчого СВ відділення поліції №2 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_9 , у кримінальному провадженні за №0000767, за яким відомості про вчинення кримінального правопорушення за ознаками ч.2 ст.186, ч.3 ст.357 КК України внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.03.2019 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_6 .

Постановлено зобов`язати ОСОБА_6 прибувати за кожною вимогою до слідчого СВ відділення поліції №2 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
На думку апелянта, оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною, необгрунтованою та підлягає скасуванню з підстав невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.
Зазначає, що ОСОБА_8 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, за який законом передбачено кримінальну відповідальність, у разі визнання його винним, у вигляді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років та має не погашені та не зняті у встановленому законом порядку судимості за вчинення аналогічних майнових тяжких злочинів, не працює, не має жодного підтвердженого місця проживання, та будь-яких соціальних зв`язків, підтверджені джерела доходів в останнього відсутні, що вказує на можливість вчинення ним нових кримінальних правопорушень в тому числі з метою отримання засобів для існування, а також можливість ухилення від слідства та суду.

Звертає увагу на те, що ОСОБА_8 04.04.2019 було оголошено в розшук, у зв`язку із переховуванням від органів досудового розслідування.

Вважає, що є достатньо підстав вважати, що обрання іншого, менш суворого запобіжного заходу не забезпечить належної поведінки підозрюваного щодо виконання ним своїх процесуальних обов`язків та не дасть можливості запобігти зазначеним ризикам.

Встановлені судом першої інстанції обставини.
Під час розгляду даного клопотання слідчим суддею встановлені наступні обставини.
Органом досудового розслідування ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється в тому, що 13.02.2019 року приблизно о 00 год. 10 хв. (точний час в ході досудового слідства не встановлено) знаходячись біля буд.№21 по пр.Мира в м.Миколаєві, маючи умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна, діючи повторно, із застосуванням фізичного насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, що виразилось у застосуванні розпилювача сльозогінного газу невстановленого слідством зразка, в область очей ОСОБА_10 , тим самим дезорієнтував потерпілого, після чого з зовнішнього карману куртки потерпілого відкрито викрав майно останнього, а саме: гаманець з банківськими картками, які матеріальної цінності для потерпілого не складають, з наявними в ньому грошовими коштами в сумі 200 грн.; мобільний телефон марки «SAMSUNG GALAXY J3», вартістю 3799 грн., в якому знаходилась сім-карта мобільного оператора «Лайфселл» № НОМЕР_1 , яка матеріальної цінності для потерпілого не складає.

Крім того, ОСОБА_8 , здійснюючи незаконне заволодіння майном ОСОБА_11 , виявив в кармані потерпілого належний йому паспорт громадянина України. Користуючись безпорадним станом потерпілого та усвідомлюючи, що ОСОБА_10 не здійснить опору його діям, ОСОБА_8 , розуміючи відкритість своїх дій незаконно заволодів паспортом громадянина України на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після чого з вказаним майном, місце вчинення кримінального правопорушення, залишив, розпорядившись майном та паспортом на власний розсуд.

В клопотанні слідчого необхідність застосування відносно підозрюваного саме такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою, вмотивоване існуванням ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.
Після вивчення матеріалів клопотання слідчий суддя дійшов висновку, що прокурором не доведено достатніх підстав для обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
А тому, суддя вважав, що за наявності самої лише обґрунтованої підозри та відсутності доведених ризиків, клопотання задоволенню не підлягає, а підозрюваного слід зобов`язати прибувати за кожною вимогою до слідчого.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку апеляційної скарги, думку підозрюваного та його захисника, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
При розгляді клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 слідчим суддею в повній мірі дотримані як загальні положення про запобіжні заходи так і положення ст. 194 КПК України.
Так, застосування запобіжного заходу слідчим суддею здійснюється у порядку, передбаченому ст. 194 КПК України, де зазначені підстави та обставини, які повинен враховувати слідчий суддя при вирішенні цього питання.
Відповідно до вимог цієї статті, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним злочину, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на які вказує слідчий і прокурор; і недостатність підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Згідно вимог ч.1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім передбачених ст. 177 КПК України ризиків, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.
Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.
Зазначених вимог закону слідчий суддя дотримався.
Так, слідчим суддею взято до уваги, що СВ відділення поліції №2 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000767 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч.3 ст. 357 КК України.
Слідчий суддя під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 зазначив, що надані прокурором докази доводять наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 злочинів, передбачених ч.2 ст.186, ч.3 ст.357 КК України, а саме: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, поєднане з насильством, не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого та незаконне заволодіння паспортом.
Колегія суддів погоджується з тим, що враховуючи попереднє притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності у 2010 році, за спливом тривалого проміжку часу ризик вчинення інших кримінальних правопорушень прокурором не доведено, не може свідчити про існування такого ризику і відсутність офіційного джерела доходу.

Крім того, суд першої інстанції вірно зазначив, що доводи прокурора про існування ризику переховування від органів досудового розслідування та суду лише з підстав тяжкості покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, є необґрунтованими, оскільки ризик ухилення особи від правосуддя не може оцінюватися виключно на тяжкості можливого покарання, а відсутність постійного місця роботи і стійких соціальних зв`язків не свідчить про можливість особи переховуватись від органу досудового розслідування та суду, тому вказаний ризик є недоведеним. Матеріали клопотання не містять відомостей про відсутність зареєстрованого місця проживання у підозрюваного, слідчим до клопотання не долучено доказів виклику підозрюваного після поновлення досудового розслідування, зупиненого 04.04.2019 року, та які процесуальні дії і з якого часу вчинялись до наступного його зупинення 12.04.2021 року.

Так, слідчим суддею було враховано наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_6 інкримінованих йому правопорушень підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколи допиту потерпілого від 04.03.2019 року, та протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.03.2019 року, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_10 вказав на підозрюваного як на особу, яка здійснила грабіж, поєднаний з насильством та незаконно заволоділа паспортом, свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення.
Твердження апелянта про те, що слідчим суддею при винесенні рішення про відмову у застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою не враховано суспільну небезпеку злочинів, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 в ході судового розгляду свого підтвердження не знайшло.
Щодо зазначеного апелянтом твердження з приводу того, що ОСОБА_8 був оголошений в розшук, оскільки він переховувався від слідства та його місцезнаходження було не відомо, то підозрюваний ОСОБА_8 в суді апеляційної інстанції пояснив, що він ні від кого не переховувався та постійно перебував за місцем свого проживання та реєстрації АДРЕСА_1 .
Враховуючи те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього кодексу, колегія вважає, що для підозрюваного буде достатнім зобов`язання прибувати за кожною вимогою до слідчого.
Таким чином, ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та вмотивованою.
З урахуванням викладеного вище, відсутні підстави для скасування оскаржуваної ухвали, про що просить апелянт.

Керуючись ст.ст.376, 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

П о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу прокурора Окружної прокуратури м. Миколаєва ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 30.04.2021 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: