Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________
Справа № 490/1418/21
Провадження № 1-кп/490/318/2021
У Х В А Л А

12 березня 2021 року

Центральний районний суд міста Миколаєва

У складі : головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участі прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальне провадження № 0002843 про обвинувачення

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Миколаєві, є українцем, громадянином України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 121 Кримінального Кодексу України, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Центрального районного суду міста Миколаєва перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 121 Кримінального Кодексу України.

Після вивчення змісту обвинувального акту, доданих до нього матеріалів, вислуховування прокурора, обвинуваченого та його захисника суд дійшов такого.

І. Стосовно обставин, пов`язаних із вирішенням питання про призначення справи до судового розгляду.

1.В межах цього кримінального провадження будь-яких угод не укладено, через що підстави для прийняття рішень, передбачених пунктом 1 частини 3 статті 314 КПК України є відсутніми.

2. Підстави для закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини 3 статті 314 КПК України на цей час також відсутні.

3. Наданий суду обвинувальний акт в цілому відповідає вимогам статті 291 КПК України, про його невідповідність вимогам діючого законодавства сторони не посилаються.

Отже, підстави для його повернення, передбачені пунктом 3 частини 3 статті 314 КПК України, наразі також є відсутніми.

4. Це кримінальне провадження підсудне Центральному районному суду міста Миколаєва, заперечень проти такого сторонами не наведено.

Отже, підстави для прийняття рішення, передбаченого пунктом 4 частини 3 статті 314 КПК України, в цьому випадку також є відсутніми.

Відповідно до пункту 5 частини 3 статті 314, частини 1 статті 315 КПК України за такого справу необхідно призначити до судового розгляду, провівши задля цього підготовчі дії, що передбачені частиною 2 цієї статті.

ІІ. Стосовно питань, пов`язаних із підготовкою справи до судового розгляду.

1. Відповідно до статті 31 Кримінального Процесуального Кодексу України розгляд цього кримінального провадження має здійснюватись суддею одноособово.

2. Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 315 КПК України за такого суд має визначити дату та місце проведення судового засідання.

Виходячи з цього, суд вважає за необхідне, з урахуванням навантаження суду, призначити судове засідання на "14" квітня 2021 року на 14-00 годину та проводити його у приміщенні Центрального районного суду міста Миколаєва.

3. При цьому враховуючи, що в цьому випадку про проведення закритого судового засідання сторони не просять, та передбачені законом підстави для такого є відсутніми, розгляд справи слід здійснювати у відкритому судовому засіданні.

4. Судове засідання у цьому кримінальному провадженні слід здійснювати за участі обвинуваченого, його захисника, потерпілого та прокурора.

ІІІ. Стосовно запобіжного заходу, який слід застосувати відносно обвинувачених.

1. Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 21 вересня 2020 року відносно обвинуваченого обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 18 листопада 2020 року включно.

Подальшими ухвалами слідчих суддів цей строк був продовженим неодноразово, востаннє - до 17 березня 2021 року включно.

Під час обрання цього запобіжного заходу слідчі судді виходила з існування ризиків, зокрема - того, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може ухилятись від суду а також - впливати на свідків.

2. Під час підготовчого судового засідання прокурор просив про продовження строку дії цього запобіжного заходу, спираючись про те, що вказані ризики не зникли та не зменшились.

3. Захист під час підготовчого судового засідання проти задоволення клопотання заперечував, спираючись, по суті, на те, що належна процесуальна поведінка обвинуваченого може бути забезпеченою за допомогою менш суворого запобіжного заходу.

4. Обвинувачений під час підготовчого судового засідання також заперечував проти продовження строку дії обраного відносно нього запобіжного заходу..

6. Вирішуючи заявлене прокурором клопотання, суд виходе з таких законодавчих приписів.

6.1. Відповідно до статті 177 Кримінального Процесуального Кодексу України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1)переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2)знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5)вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою ж застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити перелічені дії.

При цьому відповідно до частини 3 статті 176 Кримінального Процесуального Кодексу України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя має переконатись, що жоден більш м`який, ніж запропонований слідчим, запобіжний захід не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

6.2. Відповідно до статті 199 Кримінального Процесуального Кодексу України строк тримання під вартою може бути продовженим у разі наявності вказаних вище обставин та додаткового доведення того, що завершити досудове розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали не є можливим, а раніше заявлені ризики не зменшились або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

6.3. Відповідно до визначеного Європейським судом з прав людини поняттям під час вирішення питання щодо запобіжного заходу під обґрунтованою підозрою слід розуміти добросовісне припущення про вчинення особою певного діяння, яке ґрунтується на об`єктивних відомостях, які:

-можна перевірити у судовому розгляді;

-спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.

Добросовісним можна вважати припущення, яке висунуте компетентним органом у встановленому законом порядку та ґрунтується на підході до справи, що характеризується правдивістю, сумлінністю та ретельністю.

При цьому відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, яка є джерелом права, кожен, кого звинуватили у вчиненні кримінального правопорушення, має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього

7. Застосування цих приписів до обставин цієї справи призводить до такого.

7.1. Сутність висунутої обвинуваченому підозри /для мети обрання запобіжного заходу/ зводиться головним чином до того, що він на ґрунті зловживання спиртними напоями заподіяв його бабусі ОСОБА_7 тяжкі тілесні ушкодження, від яких сталась її смерть.

7.2. При цьому матеріали кримінального провадження не містять відомостей про те, що, висуваючи таку підозру, органи досудового розслідування діяли упереджено, на наявність свідчень такого сторони не посилаються.

Отже, для мети застосування запобіжного заходу висунуту підозру слід вважати обґрунтованою.

7.3. Обґрунтованість же висунутої підозри, в свою чергу, доводить що обвинувачений має підстави ухилятись від суду, адже у разі визнання його винуватими йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строку до 10 років.

7.4. До того ж, суд вважає, що в цьому випадку наявним є ризик того, що обвинувачений може продовжити вчиняти злочин або ж вчинити новий злочин.

Про наявність високого ступеню такого ризику свідчить те, що, як свідчить сутність висунутої йому підозри, вчинення злочину є проявом обраного ним способу життя, який наразі не може бути зміненим.

7.5. Та запобігти цим ризикам, особливо - ризику вчинення обвинуваченим повторних злочинів - інакше, ніж шляхом його тримання під вартою, наразі не є можливим.

Отже, клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 314, 369-372; 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

1.Кримінальне провадження № 0002843 відносно ОСОБА_6 про обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 121 Кримінального Кодексу України - прийняти до провадження Центрального районного суду м. Миколаєва.

2.Призначити кримінальне провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду на 14 квітня 2021 року на 14-00 годину.

3.В судове засідання викликати сторони кримінального провадження та потерпілого.

4.Клопотання прокурора - задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_6 на 60 діб - до 10 травня 2021 року включно.

Ухвала в частині продовження строку тримання обвинуваченого під вартою може бути оскарженою безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів, в решті ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ = ОСОБА_8 =