ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/490/21 Справа № 712/918/18 Категорія: ч.2 ст.125 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засіданняОСОБА_5
за участі:
прокурораОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Придніпровського районного суду м.Черкаси від 12 травня 2021 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чита (РФ), громадянина України, з вищою освітою, пенсіонера, не одруженого, який має двох неповнолітніх дітей, 2003 і 2005 року народження, в силу ст. 89 КК України не судимого, мешканця АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, і призначено йому покарання у виді штрафу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн..

На підставі ч.5 ст. 74 КК України звільнено ОСОБА_7 від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених п.2 ч.1 ст. 49 КК України.

Позовні вимоги потерпілого ОСОБА_9 задоволені частково: стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_7 на його користь на відшкодування моральної шкоди 5000 грн., у задоволенні решти позову відмовлено,

в с т а н о в и л а :

Згідно вироку ОСОБА_7 умисно заподіяв потерпілому ОСОБА_9 легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, за наступних обставин.

Біля 13 години 04 липня 2017 року на території ринку «Кривалівський», що розташований у м. Черкаси по вул. В.Чорновола, 50, обвинувачений ОСОБА_7 під час конфлікту, що виник раптово на ґрунті особистих неприязних стосунків, умисно наніс потерпілому ОСОБА_9 один удар схожим на ніж предметом в область стегна лівої ноги.

Внаслідок умисних дій обвинуваченого ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_9 заподіяно легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, у вигляді рани лівого стегна.

Вказаними діями обвинувачений ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення (кримінальний проступок), передбачене ч.2 ст. 125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Не погоджуючись з вироком суду, ОСОБА_7 звернувся із апеляційною скаргою в якій просив винести щодо нього виправдувальний вирок, без штрафу і будь-яких виплат матеріальної компенсації.

Апеляційні вимоги мотивував тим, що кримінальне провадження відносно нього щодо події яка сталася 04.07.2017 р. у середині його торгівельного місця №640, 336, 337, яке разом з товаром є його приватною власністю та знаходиться в м.Черкаси на «Кривалівському» ринку, що знаходиться по АДРЕСА_2 було сфабриковано слідчим ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_10 ..

Вказує, що громадянин ОСОБА_9 , не представившись хто він, і з якою ціллю прийшов, здійснив на нього напад. А саме, перебуваючи на його торгівельному місці ОСОБА_9 почав його фотографувати без його на те дозволу, а коли він витяг свій телефон і почав знімати ОСОБА_9 , то він вихватив у нього телефон із його правої руки, та наніс йому удар в голову кулаком, від якого він впав, а після його падіння почав наносити йому багаточисленні удари ногами та руками, більша частина яких припадала на голову. Після того як вони в боротьбі впали на підлогу, ОСОБА_9 почав його душити. У подальшому ОСОБА_11 , яка на його думку, і найняла ОСОБА_9 , для кримінальних розбірок, також почала останньому допомагати наносити йому - ОСОБА_7 тілесні ушкодження.

Вважає, що обвинувальний акт щодо нього був повністю фальсифікований, оскільки під час досудового розслідування не були проведені очні ставки з учасниками події, що сталася 04.07.2017 р.. У показах, які давав ОСОБА_9 04.07.2017 р., 26.07.2017 р., 06.10.2017 р., він не не надавав покази про нанесення ОСОБА_7 , йому тілесних ушкоджень твердим предметом, але тим не менше, про це зазначено в обвинувальному акті.

Вважає, що органами досудового розслідування не було надано жодних речових доказів, які б давали право кваліфікувати його дії за ч.4 ст.296 КК України, зокрема, предмету схожого на ніж, джинсів в яких він був у той день, що дало б можливість точно визначити характер рани і як вона з`явилась, кросівок в яких він був. Також не був допитаний до моменту видачі обвинувального акту 28.12.2017 р. головний свідок нападу на нього - ОСОБА_12 , яка все бачила, оскільки з самого початку знаходилась безпосередньо в 1-1,5 метра від нього і ОСОБА_9 у момент його нападу.

Заслухавши доповідь судді, думку обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , які просили задовольнити апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 із вказаних у ній підстав, міркування прокурора ОСОБА_6 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 , вважаючи рішення місцевого суду законним та обґрунтованим, вивчивши матеріали кримінального провадження і перевіривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_7 в умисному легкому тілесному ушкодженні, що спричинило короткочасний розлад здоров`я та кваліфікація його дій саме за ч.2 ст.125 КК України відповідають фактичним обставинам справи, які встановлені з урахуванням дійсних обставин події та ґрунтуються на зібраних у справі доказах, які детально досліджені в судовому засіданні і в їх сукупності та взаємозв`язку дана правильна юридична оцінка.

Висновки суду про винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, ґрунтуються на доказах досліджених і належним чином оцінених судом.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно кваліфікував дії ОСОБА_7 за ч.2 ст.125 КК України, виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння.

Так, винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 підтверджується:

- даними показів у судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_7 , який себе винуватим не визнав і пояснив, що у 2017 році торгував на ринку «Кривалівський» і у нього склались неприязні стосунки із ОСОБА_13 із-за конкуренції. 04.07.2017 на його робоче місце прийшов раніше невідомий йому потерпілий ОСОБА_9 і став його фотографувати. Коли він у відповідь також захотів сфотографувати потерпілого, той вихопив у нього з рук мобільний телефон, а потім почав наносити удари кулаками. Він захищався від нападу потерпілого, який душив його і продовжував наносити удари. До них прибігла ОСОБА_14 і втрутилась у бійку, в ході якої вони втрьох упали. На шум збіглись люди і його відпустили. Він не наносив потерпілому жодних ударів, у тому числі й ножем або схожим на нього предметом, який має колюче-ріжучі властивості;

- даними показів у судовому засіданні місцевого суду потерпілого ОСОБА_9 про те, що мати його дружини ОСОБА_13 разом із обвинуваченим ОСОБА_7 торгувала на ринку «Кривалівський» і розповіла йому, що обвинувачений знущається із неї, зокрема, облив її водою. Вирішивши вияснити причину негідної поведінки ОСОБА_7 , потерпілий прийшов на ринок та сфотографував обвинуваченого. Той агресивно відреагував, а саме, вихопив у нього з рук телефон і не віддавав. Потерпілий намагався відібрати телефон, але в цей час обвинувачений ОСОБА_7 наніс йому удар ножем у стегно;

- даними показів у судовому засіданні місцевого суду свідка ОСОБА_13 про те, що у неї склались неприязні стосунки із обвинуваченим ОСОБА_7 із-за його неправомірної поведінки. Після того, як обвинувачений облив її брудною водою з відра, вона розповіла про цей випадок своїй дочці та зятю потерпілому ОСОБА_9 .. 04.07.2017 ОСОБА_9 прибув на ринок і вона йому показала торговий павільйон, у якому торгує обвинувачений ОСОБА_7 .. Потерпілий направився туди, про щось поговорив із обвинуваченим і вони зайшли всередину павільйону, звідки почулись крики, після чого вони удвох перемістились до іншого павільйону навпроти. Свідок також направилась туди і побачила, що обвинувачений і потерпілий зчепились, у потерпілого було неприродно бліде обличчя, а обвинувачений ОСОБА_7 тримав у правій руці ніж зі слідами крові. Вона, рятуючи потерпілого, на нозі якого була кров, схопила обвинуваченого за комір куртки і намагалась відтягнути. На місце події прибув директор ринку ОСОБА_15 , після чого обвинувачений викинув ніж, а вона відвела потерпілого у розташований неподалік свій торгівельний павільйон, дочекалась невідкладну медичну допомогу і вони відправились до лікарні;

- даними показів у судовому засіданні місцевого суду свідка ОСОБА_16 про те, що під час події вона перебувала у своєму павільйоні і почула, що ОСОБА_7 комусь кричить, щоб хтось віддав телефон і не фотографував його. Вийшовши у прохід, на відстані побачила, що раніше невідомий їй потерпілий схопив обвинуваченого ОСОБА_7 рукою за шию, а свідок ОСОБА_13 з другого боку тримала обвинуваченого за руку. Подальшого розвитку подій не бачила;

- даними показів у судовому засіданні місцевого суду свідка ОСОБА_15 про те, що він проходив по території ринку і почув шум та побачив, що потерпілий, ОСОБА_13 і ОСОБА_7 втрьох зчепились біля павільйону обвинуваченого. Він розтягнув їх, після чого ОСОБА_13 із потерпілим пішла до свого павільйону. На нозі потерпілого та в павільйоні обвинуваченого були сліди крові;

- даними показів у судовому засіданні місцевого суду свідка ОСОБА_12 про те, що вона допомагала обвинуваченому ОСОБА_7 торгувати і під час події перебувала в одному з торгівельних павільйонів разом із обвинуваченим. До павільйону підійшов раніше невідомий їй потерпілий і здійснював фотозйомку, на що вона не звертала уваги. Далі вона почула, що потерпілий погрожував ОСОБА_7 і вимагав, щоб той не ображав ОСОБА_13 .. Потерпілий з обвинуваченим перейшли до іншого павільйону навпроти і свідок стала очевидцем того, що потерпілий намагався відібрати телефон у обвинуваченого і наніс йому удар рукою по голові, від чого обвинувачений упав на картонний ящик. Свідок пояснила, що страждає на гіпертонію, тому їй стало зле і вона не спостерігала за потерпілим і обвинуваченим, які зчепились. Після цього хтось втрутився і вони розійшлись. Потерпілий кудись відійшов і до нього викликали невідкладну медичну допомогу, а на землі між торговими павільйонами вона помітила сліди крові;

- даними показів у судовому засіданні місцевого суду свідка ОСОБА_17 про те, що між обвинуваченим і ОСОБА_13 склались неприязні відносини. 04.07.2017 вона почула крик ОСОБА_13 з вимогою викликати «швидку» і побачила, що ОСОБА_13 і ОСОБА_9 утримують ОСОБА_7 в його торгівельному павільйоні. На нозі потерпілого ОСОБА_9 була кров, а обвинувачений ОСОБА_7 тримав у руці предмет продовгуватої форми;

- даними протоколу огляду місця події, яким встановлено, що 04.07.2017 в одному з торгівельних павільйонів на території ринку «Кривалівський» розміщені предмети одягу. На одній із курток, на дощатому покритті та на бетонній поверхні біля павільйону виявлено сліди речовини, схожої на кров (т.1 а.с.58-70);

- даними довідки № 214, відповідно до якої потерпілий ОСОБА_9 звернувся біля 13 год. 25 хв. 04.07.2017 р. за медичною допомогою у зв`язку із різаною раною середньої третини лівого стегна (т.1 а.с.71);

- даними висновків судово-медичної експертизи № 02-01/2049, згідно якої потерпілому ОСОБА_9 в результаті дії гострого предмета заподіяно легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, у вигляді рани лівого стегна (т.1 а.с.74).

При цьому, колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновком місцевого суду про те, що протокол проведення слідчого експерименту від 06.10.2017 за участю потерпілого ОСОБА_9 (т.1 а.с.75-85) не відповідає вимогам КПК, а тому доказ вважається отриманим з порушенням цього Кодексу і на підставі ст. 86 КПК є недопустимим, оскільки у ньому зафіксовано показання потерпілого ОСОБА_9 і не більше. Слідчий не відтворював дії, обстановку, обставини певної події, не проводив необхідні досліди чи випробування. У додатку до протоколу (фототаблиці) містяться зображення потерпілого, який щось демонструє, але фототаблиця не є самостійним доказом, тому що доказом є протокол, а фототаблиця - додатком до нього, який не може суперечити самому протоколу слідчої дії.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції також погоджується із висновком про те, що незважаючи на те, що під час досудового розслідування не виявлено предмет, яким потерпілому заподіяно тілесні ушкодження у вигляді різаної рани лівого стегна, місцевий суд дійшов висновку про доведеність того, що це тілесне ушкодження з використанням предмета, схожого на ніж, умисно заподіяв потерпілому обвинувачений. Про це прямо вказав потерпілий, а свідок ОСОБА_13 , хоча й не була при початку конфлікту, бачила в руці обвинуваченого ніж у той час, коли у потерпілого вже була рана на нозі. Свідок ОСОБА_17 також бачила в руках обвинуваченого якийсь предмет продовгуватої форми, який вона не може ідентифікувати. Сліди речовини, схожої на кров, виявлені всередині та біля торгівельного павільйону обвинуваченого. За висновками судово-медичної експертизи різана рана спричинена потерпілому в результаті дії гострого предмета. Свідки ОСОБА_15 і ОСОБА_16 не підтвердили наявність у обвинуваченого ОСОБА_7 ножа, або предмета, подібного на ніж. Проте ця обставина не підтверджує показання обвинуваченого про те, що він не використовував ніж, і не спростовує показання потерпілого і свідка ОСОБА_13 , адже свідок ОСОБА_15 показав, що він відтягнув свідка ОСОБА_13 від потерпілого і обвинуваченого, які зчепились між собою, тому суд вважає, що він міг не звернути уваги на якісь деталі події. Свідок ОСОБА_16 показала, що не бачила ні початку, ні закінчення конфлікту між потерпілим та обвинуваченим, обвинувачений розташовувався до неї спиною і вона не могла бачити, чи були в його руках якісь предмети. Тобто свідки категорично не підтвердили, що в руці у обвинуваченого не було предмета, схожого на ніж. Разом з тим, інформація, що отримана судом із показань потерпілого, свідків ОСОБА_13 і ОСОБА_17 , протоколу огляду місця події і судово-медичної експертизи, дозволяє суду зробити однозначний висновок про те, що саме обвинувачений ОСОБА_7 умисно завдав потерпілому ОСОБА_9 один удар схожим на ніж предметом в область лівого стегна і заподіяв описане вище тілесне ушкодження.

Колегія суддів вважає, що місцевий суд правильно встановив фактичні дані, дав правильну юридичну оцінку цим діям та його висновки з цього приводу є детальними та переконливими із зазначенням на підставі чого він дійшов таких висновків.

Крім того, колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку про правильність висновку місцевого суду щодо того, що суд не погодився із доводами сторони захисту про те, що показання свідка ОСОБА_17 є недопустимим доказом з тієї причини, що свідок не була допитана і її показання не відкривались стороні захисту, оскільки цей доказ надав суду потерпілий, який скористався своїм правом надавати докази протягом всього кримінального провадження у відповідності до п.3 ч.1 ст. 56 КПК.

Колегія суддів апеляційного суду вважає вірним висновок місцевого суду і повністю з ним погоджується з приводу відсутності у діях обвинуваченого ОСОБА_7 об`єктивної сторони ст.296 КК України.

Хуліганство з об`єктивної сторони полягає в посяганні на правоохоронювані цінності, що супроводжується особливою зухвалістю або винятковим цинізмом. Таке посягання, як правило, здійснюється в людних або громадських місцях, зазвичай з ініціативи правопорушника, супроводжується нецензурною лайкою та/або фізичним насильством, пошкодженням майна та призводить до заподіяння моральної й матеріальної шкоди.

Для юридичної оцінки діяння за статтею 296 КК обов`язковим є поєднання ознак об`єктивної сторони цього злочину у виді грубого порушення громадського порядку, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, і суб`єктивної сторони, зокрема, мотиву явної неповаги до суспільства.

За відсутності відповідного мотиву, коли застосування насильства зумовлене неприязними стосунками з потерпілим і прагненням завдати шкоди конкретній особі з особистих спонукань, сам собою факт вчинення протиправних дій у громадському місці в присутності сторонніх осіб не дає достатніх підстав для кваліфікації їх як хуліганства.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що у цьому кримінальному провадженні обставини подій, динаміка їх розвитку й об`єктивні ознаки насильницької поведінки обвинуваченого ОСОБА_7 свідчать про те, що вона була зумовлена особистою неприязню до потерпілого ОСОБА_9 , яка виникла раптово через сварку у відповідь на дії потерпілого, прагненням помститися йому, а не бажанням протиставити себе суспільству і продемонструвати зневагу до загальноприйнятих норм і правил поведінки.

Зазначене дає підстави для висновку про відсутність у діях обвинуваченого мотиву явної неповаги до суспільства, що є обов`язковою юридичною ознакою злочину, передбаченого статтею 296 КК.

Тобто, у цілому колегія суддів апеляційного суду констатує відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України у діях обвинуваченого ОСОБА_7 , а натомість вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про правильність перекваліфікації його дій на ч.2 ст.125 КК України, оскільки дії обвинуваченого ОСОБА_7 зумовлені наміром завдати шкоди здоров`ю потерпілого під час бійки і безпосередньо спрямовані на досягнення цього результату, а тому містять об`єктивні та суб`єктивні ознаки кримінального правопорушення проти особи і підлягають кваліфікації за наслідками, що настали, як умисне заподіяння легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

При цьому, судом враховано судову практику із розгляду кримінальних проваджень, пов`язаних з обвинуваченням у хуліганстві, зокрема постанову Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 288/1158/16-к.

Проаналізувавши досліджені докази, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_7 у тому, що 04 липня 2017 року він умисне заподіяв потерпілому ОСОБА_9 легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад його здоров`я, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 125 КК.

При цьому, суд також обґрунтовано застосував положення ч.3 ст. 337 КПК і змінив правову кваліфікацію кримінального правопорушення з метою покращення становища обвинуваченого ОСОБА_7 ..

Таким чином, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про те, що обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України доведене та, що він обґрунтовано засуджений за ч.2 ст.125 КК України.

На думку колегії суддів апеляційного суду, зазначені та проаналізовані місцевим судом письмові докази у справі зібрані відповідно до вимог кримінально процесуального закону, є допустимими та належними, та такими, що безпосередньо вказують на вчинення обвинуваченим ОСОБА_7 діяння, за яке він засуджений, відповідають показанням потерпілого, частково свідків та обвинуваченого ОСОБА_7 ..

Отже, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про те, що письмові докази у кримінальному провадженні разом з показами потерпілого та свідків свідчать про неможливість формування штучних доказів, однобічність проведення досудового розслідування.

Тобто, сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, на думку суду апеляційної інстанції, свідчить про достатність законних підстав для прийняття відповідного процесуального рішення про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я повністю доведена.

Висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Фактичні обставини справи встановлено повно та правильно оцінено докази. Окрім того, у судовому рішенні наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

За таких обставин вимоги апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що слід винести щодо нього виправдувальний вирок, без штрафу і будь-яких виплат матеріальної компенсації, оскільки кримінальне провадження відносно нього щодо події яка сталася 04.07.2017 р. в м.Черкаси на «Кривалівському» ринку, що знаходиться по АДРЕСА_2 було сфабриковано слідчим ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_10 не підлягають до задоволення та спростовуються доказами наведеними у вироку суду першої інстанції з якими також погоджується колегія суддів апеляційного суду.

Твердження обвинуваченого ОСОБА_7 надані в судовому засіданні та зазначені в апеляційній скарзі про те, що він захищався, на думку суду апеляційної інстанції, слід оцінювати критично, як обраний ним спосіб захисту від пред`явленого йому обвинувачення, так як його покази в цій частині повністю спростовуються дослідженими судом доказами, які не викликають сумнівів у суду, оскільки вони у своїй сукупності доповнюють один одного та підтверджують обвинувачення.

На думку суду апеляційної інстанції, місцевим судом не допущено істотних порушень норм кримінального або кримінально-процесуального законів, які б давали підстави для зміни або скасування вироку суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Придніпровського районного суду м.Черкаси від 12 травня 2021 року, щодо ОСОБА_7 , залишити без зміни.

Вирок суду вступає в законну силу з моменту проголошення ухвали апеляційним судом, та дані судові рішення можуть бути оскаржені в касаційному порядку до Верховного Суду на протязі 3-х місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: