Справа №613/249/21 Провадження № 1-кс/613/113/21
У Х В А Л А
31 березня 2021 року
Заявник у судове засідання не з`явилась, надала заяву від 31 березня 2021 року,за якою просила скаргу розглянути у її відсутність та задовольнити, постанову вважала невмотивованою та необґрунтованою. Зважаючи на стислі строки розгляду скарги, надану суду заяву потерпілою, за якою вона просить скаргу розглянути за її відсутності, слідчий суддя вважає можливим розглянути скаргу на підставі наданих даних.
Слідчий ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час судового засідання був повідомлений належним чином, надав суду заяву,за змістом якої просить судове засідання провести у його відсутність,вважає скаргу необґрунтованою. Відповідно до положень ч. 3ст. 306 КПК України його неявка не є перешкодою для розгляду скарги.
Відповідно до ст. 107 КПК України за відсутності учасників кримінального провадження, фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснюється.
Слідчий суддя, вивчивши та проаналізувавши скаргу, додані до неї матеріали, приходить до наступного.
Постановою слідчого СВ №1 СВ Богодухівського РВП ГУ НП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 22 березня 2021 року було відмовлено у задоволенні цього клопотання.
Оскаржувана постанова слідчого фактично не містить мотивів її прийняття,їх обґрунтувань та викладене в ній свідчить про відсутність належної оцінки відомостям та даним,викладеним в клопотанні потерпілої.
Частиною 2 статті 220 КПК України передбачено винесення слідчим (дізнавачем) за результатами розгляду клопотання постанови про повну або частку відмову у його задоволенні і така постанова має бути вмотивована.
Винесена слідчим оскаржувана постанова жодним чином невмотивована та в ній не наведено належного обґрунтування висновків слідчого.
Відповідно до положень п.7 ч І ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшуковик) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником».
Відповідно до положень ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Відповідно до ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Відповідно до ст.93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.
Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.
Ініціювання стороною захисту, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 КК України. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.
Згідно ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Також слід зазначити,що відповідно до положень ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.
Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1)скасування рішення слідчого чи прокурора; 2)зобов`язання припинити дію; 3)зобов`язання вчинити певну дію; 4)відмову у задоволенні скарги.
Отже, за відсутності в оскаржуваній постанові мотивації висновків слідчого та аргументованих посилань на фактичні дані, що привели до прийнятого рішення, не конкретизація підстав відмови, заявлені по скарзі вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в частині скасування оскаржуваної постанови.
Щодо інших вимог за скаргою,слід зазначити наступне.
Виходячи з ч. 5 ст. 40 КПК України, слідчий суддя позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) слідчому щодо проведення конкретних слідчих дій, адже слідчій/ дізнавач є самостійним у своїй процесуальній діяльності, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю за дотриманням прав та свобод людини, юридичної особи під час проведення досудового розслідування.
Однак, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що слідство зобов`язане провести у провадженні такий комплекс дій, який би не залишав місце сумнівам, а зроблені ним висновки випливали б зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, а не ґрунтувались на припущеннях.
Зважаючи на викладене вище,також приймаючи до уваги, що положеннями ч.2 ст.307 КПК України не передбачено право слідчого судді ухвалення процесуального рішення про визнання дій слідчого незаконними, в задоволенні скарги в іншій частині необхідно відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.93, 94,107,214,220,223, 303-310 КПК України,-
Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ №1 СВ Богодухівського РВП ГУ НП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 22 березня 2021 року - задовольнити частково.
В іншій частині заявлених по скарзі вимог - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя