Справа № 584/73/21
Провадження № 1-кп/584/72/21
В И Р О К
Іменем України

11.03.2021 Путивльський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Путивль кримінальне провадження №0000316 від 22 грудня 2020 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Путивль Сумської області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , не одруженого, не працюючого, освіта професійно-технічна, раніше судимого:

1) 15 вересня 2011 року Путивльським районним судом Сумської області за ч.2 ст.307 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

2) 23 серпня 2012 року за ч.3 ст.185, ст.71 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України,

встановив:

22 грудня 2020 року о 17 год. 00 хв. наряд групи реагування патрульної поліції Путивльського відділення поліції Глухівського відділу поліції ГУНП в Сумській області у складі поліцейського СРПП №4 старшого сержанта поліції ОСОБА_6 , призначеного наказом ГУНП в Сумській області № 388 о/с. від 9 грудня 2016 року на вказану посаду, котрий є службовою особою органів Національної поліції України, та поліцейського СРПП №4 капрала поліції ОСОБА_7 , призначеного наказом ГУНП в Сумській області № 452 о/с. від 10 вересня 2020 року з 28 серпня 2020 року на вказану посаду, котрий є також службовою особою органів Національної поліції України, на службовому автомобілі «ВАЗ 21101», реєстраційний номер НОМЕР_1 , виїхав за повідомленням працівників «АТБ-маркет» про порушення карантинних заходів.

Виїздом за повідомленням було встановлено, що в приміщенні магазину «АТБ- маркет», розташованого по просп.Іоанна Путивльського, 36 у м.Путивль Сумської області, перебував ОСОБА_4 , котрий порушував правила карантину та перебував у громадському місця без захисної маски, яка закриває рот та ніс. З метою складання відносно ОСОБА_4 постанови про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.44-3 КУпАП поліцейські попросили ОСОБА_4 вийти з магазину на вулицю.

У цей час ОСОБА_4 дістав з кишені своєї куртки грошові кошти та запропонував їх ОСОБА_7 , як неправомірну вигоду за умови, що останній не буде складати відносно нього постанову про адміністративне правопорушення. ОСОБА_7 відмовився брати гроші та неодноразово повідомив ОСОБА_4 про кримінальну відповідальність за надання неправомірної вигоди службовій особі.

Після цього ОСОБА_7 та ОСОБА_4 вийшли з приміщення «АТБ-маркет» на вулицю, де останній знову почав пропонувати ОСОБА_7 взяти грошові кошти за нескладання відносно нього постанови про адміністративне правопорушення. ОСОБА_7 відмовився від грошей та знову попередив ОСОБА_4 про кримінальну відповідальність за надання неправомірної вигоди службовій особі.

В подальшому, з метою складання постанови про адміністративне правопорушення поліцейський ОСОБА_6 та поліцейський ОСОБА_7 разом з ОСОБА_4 підійшли до службового автомобілю, де останній будучи попередженим про кримінальну відповідальність за надання неправомірної вигоди службовим особам органів Національної поліції України, дістав з кишені куртки 5 купюр номіналом 200 грн., в загальній сумі 1000 грн. та відчинивши передні пасажирські двері службового автомобілю «ВА3 21101», реєстраційний номер НОМЕР_1 , умисно поклав дані грошові кошти на сидіння вищевказаного службового автомобіля з метою не складання відносно нього поліцейськими постанови про адміністративне правопорушення, таким чином надавши неправомірну вигоду службовій особі.

22 грудня 2020 року винесена постанова про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.44-3 КУпАП, якою притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 .

Здійснюючі вказані дії ОСОБА_4 усвідомлював суспільний небезпечний характер своїх дій, передбачав суспільно небезпечні наслідки і бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом.

Дії ОСОБА_4 органом досудового слідства кваліфіковано за ч.1 ст.369 КК України як пропозиція та надання службовій особі неправомірної вигоди за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує та надає таку вигоду, будь - якої дії з використанням наданого їй службового становища.

18 січня 2021 року між прокурором та ОСОБА_4 , як підозрюваним у даному провадженні, укладено угоду про визнання винуватості, за умовами якої ОСОБА_4 беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.369 КК України.

Сторонами також узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначено покарання за ч.1 ст.369 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки.
Заслухавши прокурора, який вважав можливим затвердити угоду і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання, пояснення обвинуваченого, який підтвердив, що цілком розуміє свої права, характер обвинувачення, наслідки затвердження угоди, яку уклав добровільно і згоден на призначення узгодженого виду покарання, захисника, яка також вважала можливим затвердити угоду про визнання винуватості, суд вважає, що угода підлягає затвердженню з огляду на таке.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Кримінальне провадження, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, віднесений до нетяжких злочинів, а отже угода відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч.4 ст.474 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст.369 КК України як пропозиція та надання службовій особі неправомірної вигоди за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує та надає таку вигоду, будь - якої дії з використанням наданого їй службового становища кваліфіковані правильно.

Умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання.

В силу ст.ст.66, 67 КК України обставинами, які пом`якшують покарання, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а обставиною, яка обтяжує покарання, є рецидив злочинів.

Враховуючи наведене в сукупності, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, щиро розкаявся, вчинив злочин середньої тяжкості, суд вважає узгоджене сторонами покарання таким, що відповідає положенням ст.65 КК України, ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а отже - може бути призначено обвинуваченому та буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_4 , як підозрюваним у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ст.96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та застосовується на підставі обвинувального вироку суду.

На підставі ч.1 ст.96-2 цього Кодексу спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення.

Враховуючи наведене, підлягають спеціальній конфіскації у власність держави на підставі ч.9 ст.100 КПК України купюри номіналом 200 грн. серії ГЕ №4616312, серії УР №8959029, серії УЕ №0363443, серії СГ №5141121, серії УМ №3105424, які зберігаються в камері схову речових доказів Путивльського ВП Глухівського ВП ГУНП в Сумській області, знявши арешт з цього майна, накладений ухвалою слідчого судді Путивльського районного суду Сумської області від 28 грудня 2020 року.

Крім того, відповідно до ст.100 КПК України речовий доказ у справі: цифрову нагрудну відеокамеру «CammPro» інвентаризаційний номер 11130095, яка зберігається в камері схову речових доказів Путивльського ВП Глухівського ВП ГУНП в Сумській області, слід повернути Путивльському ВП Глухівського ВП ГУНП в Сумській області.

Керуючись ст.ст.373, 374, 475 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 18 січня 2021 року між начальником Путивльського відділу Конотопської місцевої прокуратури Сумської області ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , як підозрюваним у кримінальному провадженні №0000316 від 22 грудня 2020 року.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його фактичного затримання з метою виконання вироку.

Відповідно до ст.96-1, 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію та конфіскувати в дохід держави купюри номіналом 200 грн. серії ГЕ №4616312, серії УР №8959029, серії УЕ №0363443, серії СГ №5141121, серії УМ №3105424, які зберігаються в камері схову речових доказів Путивльського відділення поліції Глухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області, знявши арешт з цього майна, накладений ухвалою слідчого судді Путивльського районного суду Сумської області від 28 грудня 2020 року

Після набрання вироком законної сили речовий доказ: цифрову нагрудну відеокамеру «CammPro» інвентаризаційний номер 11130095, яка зберігається в камері схову речових доказів Путивльського відділення поліції Глухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області - повернути Путивльському відділенню поліції Глухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області.

Вирок може бути оскаржений виключно з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, до Сумського апеляційного суду через Путивльський районний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим - в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості вирок суду може бути скасованим за клопотанням прокурора.

Умисне невиконання угоди засудженим є підставою для його притягнення до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України.

Суддя ОСОБА_1