Справа № 740/1005/21
Провадження № 1-кп/740/231/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2021 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ніжині кримінальне провадження, зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000072 від 02 лютого 2021 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Нова Басань Бобровицького району Чернігівської областi, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, підтверджені відомості про офіційне працевлаштування відсутні, на час інкримінованих кримінальних правопорушень в силу ст.89 КК України не судимого, проживає по АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 у невстановлений досудовим розслідуванням день у період із початку серпня 2020 року по кінець вересня 2020 року у вечірній час, умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, із метою протиправного збагачення, з корисливого мотиву, проник на територію домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , та, знаходячись на подвір`ї вказаного господарства, таємно викрав металеві стовпчики у кількості трьох штук довжиною 2,5 м загальною вартістю 360 грн, металобрухту вагою 50 кг загальною вартістю 247,5 грн, мастило «Солідол» вагою 8 кг загальною вартістю 200 грн, що належать ОСОБА_5 .

Отримавши змогу розпоряджатись викраденим на власний розсуд, ОСОБА_4 зник із місця вчинення злочину, заподіявши потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 807,50 грн.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_4 у невстановлений досудовим розслідуванням день у період із кінця вересня 2020 року по початок жовтня 2020 року у денний час, умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, із метою протиправного збагачення, з корисливого мотиву, знаходячись на території домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , де шляхом відчинення вхідних дверей, проник до господарського приміщення, звідки повторно, таємно викрав велосипед марки «Мінськ» вартістю 866,67 грн, що належить ОСОБА_6 .

Отримавши змогу розпоряджатися викраденим на власний розсуд, ОСОБА_4 зник із місця вчинення злочину, заподіявши потерпілій матеріальну шкоду на суму 866,67 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні за наведених вище обставин визнав у повному обсязі, підтвердивши час, місце та обставини їх вчинення за обома епізодами. Повідомив, що у кінці вересня 2020 року з території господарства, що розташоване неподалік його проживання, куди проник через сусіднє господарство, викопав і викрав три металеві стовпчики, металобрухт та мастило. Металобрух і стовпчики здав у сусіднє село. Мастило заховав у сараї за місцем свого проживання. Через один чи декілька днів коли допомагав ОСОБА_7 вибирати картоплю у неї у господарстві викрав із сараю велосипед, зберігав його у подальшому за місцем свого проживання, перефарбував, хотів продати. У скоєному щиро розкаюється, просить суворо не карати.

Потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилися, подавши до суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, з цивільними позовами звертатися не будуть.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, враховуючи, що сторонами провадження не оспорюється доведеність вини обвинуваченого, кваліфікація його дій, фактичні обставини кримінального правопорушення в межах обвинувачення, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд враховує, що обвинувачений та інші учасники судового провадження вірно розуміють зміст цих обставин, не має сумнівів стосовно добровільності їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку, вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Допитавши обвинуваченого ОСОБА_4 , дослідивши матеріали кримінального провадження в обсязі, узгодженому сторонами кримінального провадження, суд дійшов висновку, що інкриміновані обвинуваченому діяння повністю доведені і вірно кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище - за епізодом крадіжки майна ОСОБА_5 , та за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене повторно - за епізодом крадіжки майна ОСОБА_6 .

Вирішуючи питання про вид та розмір покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки, тяжкість вчинених кримінальних правопорушень і відомості про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Вчинені обвинуваченим кримінальні правопорушення згідно із ст. 12 КК України відносяться до тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд визнає активне сприяння розкриттю злочину та щире каяття, так як зі змісту наданих обвинуваченим у судовому засіданні показань слідує, що обвинувачений правдиво розповів про всі відомі йому обставини вчинених злочинів не приховуючи суттєві деталі, визнав вину у скоєному повністю, критично оцінює свою протиправну поведінку, осуджує її, бажав би виправити ситуацію, яка склалась, та готовий нести кримінальну відповідальність за вчинене.

Водночас, потеріплими від злочинів є особи похилого віку (70 і 75 років).

Обвинувачений на час вчинення кримінальних правопорушень в силу ст. 89 КК України не судимий, не одружений, однак згідно з довідкою Талалаївської сільської ради проживає однією сім`єю з ОСОБА_8 , згідно із показаннями бере участь в утриманні і вихованні 4-х малолітніх дітей, працездатний, відомості про офіційне працевлаштування відсутні, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства.

Кримінальним правопорушенням потерпілій ОСОБА_5 завдано шкоди на суму 807,50 грн, яку обвинувачений на час судового розгляду відшкодував частково шляхом повернення майна на суму 200 грн, а потерпілій ОСОБА_6 - 866,67 грн, яку на час судового розгляду відшкодовано шляхом повернення викраденого майна на суму 866,67 грн. Потерпілі не мають до обвинуваченого претензій матеріального характеру, згідно заяв з позовними заявами звертатися не будуть.

Ураховуючи особу винного та зазначені конкретні обставини справи, суд дійшов висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у межах санкції ч. 3 ст.185 КК України в її середніх межах.

ОСОБА_4 засуджений 26.03.2021 Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки. На підставі ст. 76 КК України на ОСОБА_4 покладено обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти вказаний орган про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення до ухвалення вироку Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 26.03.2021, то при призначенні остаточної міри покарання слід керуватися положеннями ч. 4 ст. 70 КК України та за сукупністю злочинів остаточне покарання визначити у виді позбавлення волі, застосовуючи принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим, оскільки кримінальні правопорушення є однорідними, вчинені з незначними проміжками у часі.

Водночас суд вбачає підстави для звільнення ОСОБА_4 від відбування остаточного покарання з випробуванням та визначення йому іспитового строку в порядку та в межах, передбачених ст. 75 КК України. При цьому суд враховує активне сприяння обвинуваченим розкриттю кримінальних правопорушень, відсутність у потерпілих претензій, зокрема матеріального характеру до обвинуваченого, відсутність судимостей у обвинуваченого на час скоєння злочинів, незначний розмір заподіяних кримінальними правопорушеннями збитків, відшкодування збитків під час досудового розслідування потерпілій ОСОБА_6 , досудову доповідь органу пробації, згідно з якою хоча виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства, однак з урахуванням всіх наведених обставин, досудова доповідь не є визначальною при вирішенні питання про призначення покарання.

Таке застосування закону про кримінальну відповідальність щодо призначення покарання узгоджується із висновком, викладеним у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 23 вересня 2019 року у справі №199/1496/17, згідно з яким кримінально-правові норми, передбачені статтями 70, 75 КК України, не передбачають окремого порядку призначення покарання за сукупністю злочинів в тих випадках, коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від покарання з іспитовим строком, вчинила до ухвалення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, від відбування якого вона також звільняється з іспитовим строком. Оскільки самостійне виконання таких вироків не засноване на вимогах закону про кримінальну відповідальність, призначаючи остаточне покарання згідно з вимогами ч. 4 ст.70 КК України, суд має право вмотивовано вирішити питання про звільнення особи від відбування остаточного покарання з випробуванням та визначити іспитовий строк в порядку та в межах, передбачених ст. 75 КК України.

З урахуванням того, що ухвалами слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду від 04.02.2021 та 11.02.2021 накладено арешт на майно, то ухвалюючи вирок у відповідності до ч. 4 ст. 174 КПК України арешт слід скасувати у зв`язку із припиненням потреби у його подальшому застосуванні.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Витрати на залучення експертів в сумі 980,70 грн згідно ч.2 ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся. Запобіжні заходи не застосовувалися, клопотання про їх застосування не надходили.

На підставі викладеного, керуючись ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 26.03.2021 більш суворим покаранням за цим вироком, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 3 (три) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 980 (дев`ятсот вісімдесят) гривень 70 копійок витрат на залучення експерта.

Арешт на частину металевого стовпчика круглої форми в розрізі - довжиною 0,5м, діаметром 100 мм та товщиною стінки 3 мм, металеву каністру (бочку) з мастилом "Солідол", накладений ухвалою слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду від 11.02.2021, - скасувати.

Арешт на велосипед марки «Мінськ», накладений ухвалою слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду від 04.02.2021, - скасувати.

Речові докази: частину металевого стовпчика, металеву каністру (бочку) з мастилом "Солідол", передані на зберігання потерпілій ОСОБА_5 , - залишити ОСОБА_5 ; велосипед марки «Мінськ», переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_6 , - залишити ОСОБА_6 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення тридцятиденного строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1