Справа № 743/766/21
Провадження №1-кп/743/55/21
УХВАЛА

21 липня 2021 року Ріпкинський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючої - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 , захисника - ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , перекладача ОСОБА_6 ,

під час відкритого підготовчого судового засідання в залі суду в смт. Ріпки у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за №0000184 від 15.07.2020, про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 255-1, ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України, розглянувши клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:
У провадженні Ріпкинського районного суду Чернігівської області перебуває кримінальне провадження внесене в ЄРДР за №0000184 від 15.07.2020, про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 255-1, ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою. Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжких та особливо тяжкого злочинів, санкція якого передбачає покарання лише у виді позбавлення волі, тому обвинувачений, усвідомлюючи можливість призначення йому реального покарання, намагатиметься всіма можливими способами уникнути кримінальної відповідальності за інкриміновані йому діяння, в тому числі шляхом переховування від суду. Також, обвинувачений, перебуваючи на волі, матиме можливість впливу на свідків у кримінальному провадженні з метою їх відмови від надання показань чи їх зміни так як ОСОБА_5 , відомо, які саме особи, знають інформацію про вчинення ним кримінальних правопорушень та перешкоджатиме кримінальному провадженні, а саме створюватиме штучні докази та підбурюватиме осіб, які не були свідками кримінального правопорушення, до дачі завідомо неправдивих показань на підтвердження висунутих ним у подальшому захисних версій. Крім того, ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований та не має постійного джерела прибутку, а також сталих соціальних зв`язків, проживав на території України без документів, які б давали право на проживання, до того ж, беручи до уваги антисоціальний характер кримінальних правопорушень вчинених обвинуваченим, його поведінку після вчинення кримінальних правопорушень, то існує ризик, що ОСОБА_5 вчинить інші кримінальні правопорушення чи продовжить вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення, у яких обвинувачується. Наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ,4 ,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить про неможливість їх запобігання, шляхом застосування іншого (більш м`якого) запобіжного заходу по відношенню до ОСОБА_5 . Тому, з метою забезпечення покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків, прокурор заявив дане клопотання.

Обвинувачений ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні просив звільнити його з під варти.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні просив замінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт. Також зазначив, що обвинувачений немає зареєстрованого місця проживання на території України.

Дослідивши заявлене прокурором клопотання, заслухавши думки учасників підготовчого судового засідання, суд доходить наступного висновку.
Частиною 3 статі 331 КПК України передбачено, що до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до ухвали Новозаводського районного суду м. Чернігова від 25.05.2021, ОСОБА_5 продовженого строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою терміном 60 днів, до 23.07.2021 включно, з утриманням в Державній установі «Новгород-Сіверська установа виконання покарань» (№31).
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Під час розгляду клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , судом встановлена наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ,4 ,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: так як ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжких та особливо тяжкого злочинів, санкція якого не є альтернативною та передбачає покарання лише у виді позбавлення волі, то обвинувачений, усвідомлюючи можливість призначення йому реального покарання, намагатиметься уникнути кримінальної відповідальності за інкриміновані йому діяння, в тому числі шляхом переховування від суду. Також, якщо обвинувачений буде перебувати на волі, то матиме можливість впливати на свідків у кримінальному провадженні з метою їх відмови від надання показань чи їх зміни, оскільки ОСОБА_5 , відомо, які саме особи, знають інформацію про вчинення ним кримінальних правопорушень та перешкоджатиме кримінальному провадженню, а саме буде мати можливість створювати штучні докази та підбурювати осіб, які не були свідками кримінального правопорушення, до дачі завідомо неправдивих показань на підтвердження висунутих ним у подальшому захисних версій. Беручи до уваги антисоціальний характер кримінальних правопорушень вчинених обвинуваченим, його поведінку після вчинення кримінальних правопорушень, та те, що ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований та не має постійного джерела прибутку, а також сталих соціальних зв`язків, проживав на території України без документів, які б давали право на проживання, не має житла в Україні, тому є всі підстави вважати, що ОСОБА_5 вчинить інші кримінальні правопорушення чи продовжить вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення, у яких обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й ті, які зазначені в ч. 1 ст. 178 КПК України.
Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги те, що на момент розгляду справи у підготовчому судовому засіданні, ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшилися, наведені вище підстави для застосування такого запобіжного заходу як тримання під вартою не змінилися, та оскільки застосування щодо обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, не зможе забезпечити належне виконання ОСОБА_5 процесуальних обов`язків та запобігти вищевказаним ризикам, то суд дійшов висновку про необхідність та доцільність продовження запобіжного заходу щодо обвинуваченого.
Згідно ч.4 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 255-2553 КК України.
Керуючись ст.ст. 31-33, 176-178, 315, 372 КПК України, суд -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 - задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , особі без громадянства, уродженцю м. Тбілісі, Республіки Грузії, строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів, до 19 вересня 2021 року включно, з подальшим утриманням в ДУ «Новгород-Сіверська УВП №31».
Строк дії ухвали про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , визначити до 24 години 00 хвилин 19 вересня 2021 року включно.
Копію ухвали вручити заінтересованим особам.
Копію ухвали до відома та виконання направити начальнику ДУ «Новгород-Сіверська УВП №31».
Ухвала може бути оскаржена через Ріпкинський районний суд Чернігівської області до Чернігівського апеляційного суду протягом 7 днів, з дня її проголошення, а особою, яка перебуває під вартою строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Повний текст ухвали складено та проголошено 26 липня 2021 року.

Суддя ОСОБА_1