Справа № 179/254/21
№ 1-кс/183/320/21

У Х В А Л А
19 березня 2021 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про відвід судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 179/254/21 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -
18 березня 2021 року захисник обвинуваченого ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 звернувся до суду з заявою про відвід судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 179/254/21 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
В судове засідання сторони кримінального провадження для розгляду заяви про відвід судді не з`явилися.
Суд, вивчивши заяву про відвід, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов до наступного висновку.
Так, у відповідності ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:
1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;
2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;
3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;
4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;
5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.
Згідно ст. 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненим законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
17 липня 1997 року Україна ратифікувала зазначену Конвенцію і Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Згідно із ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Відповідно до положень ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України "Про міжнародні договори" від 22 грудня 1993 року, міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору. Щодо безсторонності суду при розгляді справ, Європейський суд з прав людини висуває дві вимоги: по-перше, бути суб`єктивно вільним від упередженості чи зацікавленості у результаті розгляду справи, по-друге, бути об`єктивно безстороннім - тобто суд повинен гарантувати виключення будь-якого обґрунтованого сумніву стосовно його безсторонності. Щоб задовольнити ці вимоги, суд повинен відповідати суб`єктивному і об`єктивному тесту: безсторонність для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися суб`єктивним тестом, тобто на підставі особистого переконання окремого судді в даній справі, і за об`єктивним тестом, тобто з`ясування, чи має суддя гарантії, достатні для виключення будь-якого законного сумніву стосовно його безсторонності.
Як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України", наявність безсторонності визначається в тому числі і тим, чи забезпечує суд умови, за яких були б неможливі сумніви у його безсторонності.
Об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті ухваленого рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.
Як роз`яснив Європейський суд з прав людини в рішеннях у справах "Микаллеф проти Мальти", "Мезнарич проти Хорватії", в демократичному суспільстві суди повинні вселяти довіру. Тому кожний суддя, у відношенні якого маються щонайменші сумніви в неупередженості, зобов`язаний вийти з процесу. Правила, що регулюють відвід суддів, є спробою забезпечення неупередженості судді шляхом усунення будь-яких сумнівів у учасників процесу. Ці правила направлені на усунення будь-яких ознак необ`єктивності судді та слугують зміцненню довіри, яку суди повинні асимілювати в демократичному суспільстві.
Однією з процесуальних форм забезпечення об`єктивності та неупередженості судового розгляду є гарантоване законом право відводу у визначених законом випадках. Як випливає зі змісту норм КПК України, відвід судді є одним з механізмів, що забезпечує законність та обґрунтованість судового рішення.
Протоколом автоматизованого розподілу від 26 лютого 2021 року кримінальне провадження № 179/254/21 передане в провадження судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_5 .
В судовому засіданні прокурор вважав за необхідне призначити кримінальне провадження до розгляду.
Захисник ОСОБА_4 заперечував проти призначення обвинувального акту до судового розгляду, просив обвинувальний акт повернути прокурору через його невідповідність вимогам закону, про що подав відповідне клопотання. Крім того, захисник заявив клопотання, яким просив змінити обвинуваченому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт із забороною залишати житло в нічний час доби.
Ухвалою суду від 11 березня 2021 року в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про повернення обвинувального акту прокурору - відмовлено.
Призначено судовий розгляд на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу обвинуваченого ОСОБА_3 відмовлено.
Захисник ОСОБА_4 вважає, що дії судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_5 свідчать про упередженість та не об`єктивність судді.
На думку суду, заявлений захисником обвинуваченого адвокатом ОСОБА_4 відвід не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність підстав, передбачених ст. 75 КПК України, для його задоволення, так як подане захисником клопотання зводиться до його незгоди з процесуальними рішеннями суду, що не свідчить про наявність прихильності або упередженості судді щодо однієї із сторін у кримінальному провадженні, а тому суд приходить до висновку про те, що обставини для відводу судді ОСОБА_5 від розгляду кримінального провадження, - відсутні, а тому у задоволенні відводу слід відмовити.
Таким чином, доводи захисника обвинуваченого, викладені у його заяві про відвід судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_5 , не можуть бути розцінені судом, як обставина, що викликає сумнів в неупередженості судді.
Встановлені обставини є підставою для залишення заяви про відвід без задоволення.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 75, 76, 81 КПК України, суд, -
Заяву захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про відвід судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 179/254/21 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1 .