справа № 208/3369/21
№ провадження 1-кп/208/432/21
ВИРОК
Іменем України

05 травня 2021 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному провадженні обвинувальний акт від 28.04.2021 року у кримінальному провадженні № 0000063 від 28.03.2021 року відносно ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Дніпродзержинська, маючого середньо-технічну освіту, працюючого на ПАТ «ДМК», неодруженого, неповнолітніх дітей на утриманні немаючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше несудимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,
встановив:
Органом досудового розслідування встановлено та учасниками судового провадження не оспорюється, що 27.03.2021 року приблизно о 14:00 год. ОСОБА_2 , знаходячись між будинками № 24 та № 26 по вул. Москворецька у м. Кам`янському, знайшов у клумбі під бордюром особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - «опій ацетильований» у медичному шприці. В цей час у ОСОБА_2 раптово виник протиправний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання без мети збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено - «опій ацетильований».

Реалізовуючи свій протиправний умисел, спрямований на зберігання без мети збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонений - опію ацетильованого, 27.03.2021 року, приблизно о 14:00 год., ОСОБА_2 , умисно, знаходячись між будинками АДРЕСА_3 та № 26 по вул. Москворецька у м. Кам`янському, поклав медичний шприц об`ємом 2 мл, заповнений до позначки 0, 9 мл до правої кишені куртки та залишився стояти у дворі між будинками АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , таким чином, вчинив умисні дії, пов`язані з фактичним незаконним перебуванням наркотичного засобу у володінні останнього, тобто почав незаконно зберігати особливо небезпечний наркотичний засіб «опій ацетильований» при собі для власного вживання без мети збуту.

Того ж дня, тобто 27.03.2021 року о 14:05 год. на лінію «102» надійшов виклик, що біля будинку АДРЕСА_3 знаходиться чоловік котрий має при собі наркотичні засоби. Виїздом на місце події співробітниками Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області було виявлено ОСОБА_2 , котрий в присутності двох понятих добровільно надав для вилучення медичний шприц об`ємом 2 мл, заповнений до позначки 0,9 мл речовиною коричневого кольору, яка знаходилась у правій кишені куртки.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/104-21/10503-НЗПРАП від 12.04.2021 року рідина коричневого кольору масою 0, 9497 г, вилучена у ОСОБА_2 , відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено опію ацетильованого. Маса опію ацетильованого в перерахунку на суху речовину становить 0, 0174 г, що відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я України «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» № 188 від 01.08.2000 року, перевищує невеликі розміри наркотичного засобу.

Тобто, ОСОБА_2 , не маючи передбаченого законом дозволу на здійснення законних дій з наркотичними засобами, незаконно зберігав наркотичний засіб - опій ацетильований, маса якого в перерахунку на висушену речовину становить 0, 0174 г, який відповідно до списку № 1 Таблиці 1 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів», затвердженого Постановою КМУ № 770 від 06.05.2000 року (зі змінами), внесеними Постановою КМ України № 1298 від 02.12.2009 року, відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено.

Таким чином, ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, а саме незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.

Матеріали обвинувального акта від 28.04.2021 року у кримінальному провадженні № 0000063 від 28.03.2021 року відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 309 КК України містять:

- клопотання прокурора ОСОБА_3 про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні;

- письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_2 , складену в присутності захисника ОСОБА_4 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні;

- матеріали досудового розслідування кримінального провадження № 0000063 від 28.03.2021 року.

Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 30.04.2021 року призначено розгляд обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000063 від 28.03.2021 року відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 309 КК України без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження. На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

За таких обставин, суд, вивчивши означений обвинувальний акт та додані до нього матеріали, приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, а саме незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу без мети збуту та правильність кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 309 КК України. Підстав для виходу за межі висунутого обвинувачення в порядку ч. 3 ст. 337 КПК України суд не вбачає.

Відповідно до ч. 1 3 ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , суд керується вимогами ст. 65 67 КК України, роз`ясненнями пунктів 1, 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», а також виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та враховує наступні обставини:

- ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме - згідно ч. 2 ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, класифікується як кримінальний проступок;

- особу винуватого, який за матеріалами кримінального провадження характеризується позитивно, раніше несудимий, не перебуває на обліку лікарів нарколога та психіатра, його соціальний та сімейний стан, а саме неперебування у шлюбі, наявність офіційного працевлаштування, відсутність осіб на утриманні, наявність обставини, що пом`якшує покарання щирого каяття, відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Відповідно до ч. 1 3 ст. 61 КК України, покарання у виді обмеження волі полягає у триманні особи в кримінально-виконавчих установах відкритого типу без ізоляції від суспільства в умовах здійснення за нею нагляду з обов`язковим залученням засудженого до праці. Обмеження волі встановлюється на строк від одного до п`яти років. Обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років, до осіб, що досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та до осіб з інвалідністю першої і другої групи.

Враховуючи характер вчиненого кримінального проступку, характеризуючи особу винуватого відомості, суд вважає, що покарання у виді обмеження волі в межах мінімальної санкції ч. 1 ст. 309 КК України із звільненням обвинуваченого від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України сприятиме його виправленню а також запобіганню вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним самим, так і іншими особами.

Обмежень щодо призначення даного виду покарання, передбачених ч. 3 ст. 61 КК України, матеріали кримінального провадження не містять.

По справі наявні процесуальні витрати на залучення експерта у зв`язку з проведенням судової експертизи, витрати на проведення якої відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави. Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України. Керуючись викладеним та ст. 368, 370, 371, 373, 374, 376, 381, 382 КПК України, суд
ухвалив:
ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_2 від відбування призначеного йому покарання, якщо він впродовж іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не скоїть нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави вартість проведеної судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/104-21/10503-НЗПРАП від 12.04.2021 року у сумі 1 307, 60 грн (одна тисяча триста сім гривень шістдесят копійок).

Речові докази медичний шприц об`ємом 2 мл, заповнений опієм ацетильованим (номер книги обліку речових доказів 551, порядковий номер 000095) знищити.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Суддя ОСОБА_1