ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1769/21 Справа № 212/2688/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , та захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , на ухвалу Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 травня 2021 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 258 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 травня 2021 року було продовжено ОСОБА_9 та ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 22 липня 2021 року.
Ухвала суду першої інстанції обґрунтована тим, що ОСОБА_7 та ОСОБА_9 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину за ч. 2 ст. 258 КК України, покарання за яке передбачено до 12 років позбавлення волі, а саме у вчиненні терористичного акту за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні підпалу, який створив небезпеку для життя та здоров`я людей, заподіяв значної майнової шкоди, з метою впливу на прийняття рішень юридичною особою, а також погрози вчинення зазначених дій з тією самою метою, що в сукупності з обставинами, які характеризують обвинувачених, вказує про суспільну небезпеку як самого діяння, так і осіб, які обвинувачуються у його вчиненні.
Суд першої інстанції зробив висновок, що саме запобіжний захід у виді тримання під вартою забезпечить виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків, а менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу скасувати та постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту із застосуванням засобів електронного контролю.
Апеляційну скаргу обґрунтував тим, що прокурором не надано доказів існування вказаних ризиків.
Захисник зазначає, що ОСОБА_7 не має намірів та не може впливати на інших учасників кримінального провадження. Доказів того, що ОСОБА_7 вчиняв інкриміновані йому злочини відсутні, а насилля він ні до кого не застосовував.
Захисник також зазначив, що твердження сторони обвинувачення про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст.177 КПК України - можливість вчинення ОСОБА_7 нових злочинів із застосуванням насильства в разі перебування на волі, взагалі є абсурдним, оскільки його участь ще не доведена навіть у інкримінованому йому злочині та наприклад запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із засобами електронного контролю цілком забезпечить належну процесуальну поведінку.
Захисник наголошує, що на сьогодні відсутні достатні дані та відомості, які підтверджені документально, що вказують на існування факторів, обставин чи моральних цінностей, які можуть свідчити про те, що обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, порушуватиме покладені на нього процесуальні обов`язки та займатиметься злочинною діяльністю.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, захисник ОСОБА_8 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , також подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу скасувати та постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_9 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту із застосуванням засобів електронного контролю.
Апеляційну скаргу обгрунтовує тим, що наявність обвинувачення у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення не може бути єдиною підставою для обрання найдільш суворого запобіжного заходу.
Захисник зазначає, що ОСОБА_9 не має намірів та не може впливати на інших учасників кримінального провадження, а оскільки його участь у інкримінованому йому злочині не доведена, то запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням засобів електронного контролю зможе забеспечити належну процесуальну поведінку.
Захисник наголошує, що прокурор не надав жодних відомостей та доказів на підтвердження того, що обвинувачений ОСОБА_9 буде переховуватись від правосуддя, незаконно впливати на учасників процесу та вчиняти інші злочини.
Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового провадження, вивчивши надані матеріали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч. 4 ст. 422-1 КПК України розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.
Жоден із вищезазначених учасників судового провадження не заявив клопотання про проведення судового засідання за участю сторін, тому апеляційна скарга розглянута без участі сторін.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_9 та ОСОБА_7 обвинувачуються у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 258 КК України, яке є особливо тяжким злочином, тому колегія суддів вважає, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , оскільки такий запобіжний захід не відповідає ступеню тяжкості злочину, у якому вони обвинувачуються.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо того, що з метою ухилення від кримінальної відповідальності, враховуючи суворість покарання, яке може бути призначено у випадку доведеності вини ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , вони можуть вдатись до спроб переховуватись від суду, і без перешкод залишити будь-яке місце проживання, а також незаконно впливати на потерпілих та експертів, що підтверджує наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції щодо того, що ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , можуть продовжити вчинення правопорушення, або вчинити інше правопорушення, оскільки відповідно до відомостей, викладених в обвинувальному акті, обвинувачений ОСОБА_7 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, а стосовно ОСОБА_9 на розгляді суду першої інстанції перебуває інше кримінальне правопорушення, тобто вони мають схильність до вчинення злочинів, а тому існує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Колегія суддів зазначає, що відомості про особи обвинувачених та наявність у них на утриманні дітей не можуть бути підставою для зміни їм запобіжного заходу, оскільки ці обставини не зменшують ризиків, передбачених п.п 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, крім того, ці обставини існували і на момент вчинення злочинів, проте жодним чином не виступили стримуючим фактором в поведінці обвинувачених.
Колегія суддів не приймає доводи захисників щодо доведеності вини обвинувачених, оскільки питання доведеності вини та оцінку доказів у справі у розумінні ст.ст.84, 85, 86 КПК України суд вирішує в нарадчій кімнаті при постановленні остаточного рішення у справі.
Колегія суддів також не приймає доводи захисників щодо відсутності вищезазначених ризиків, оскільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є превентивним заходом та має на меті припинити та запобігти ймовірним ризикам у майбутньому.
Колегія суддів не вбачає порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали, тому вважає, що у задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , та захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , на ухвалу Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 травня 2021 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 258 КК України залишити без задоволення.
Ухвалу Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 травня 2021 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 258 КК України залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4