печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 листопада 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого СВ Печерського УП ГУ Національної поліції у місті Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

ВСТАНОВИВ:
До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання слідчого СВ Печерського УП ГУ Національної поліції у місті Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання обґрунтовує тим, що Печерським управлінням поліції ГУНП України в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0003135 від 31.10.2020 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 194 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що у невстановлений час, у невстановленому місці у ОСОБА_5 , виник злочинний умисел на пошкодження чужого майна, шляхом підпалу.

30 жовтня 2020 року, близько 21 години ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на пошкодження чужого майна шляхом підпалу, направився в центральну частину міста Києва, попередньо взявши з собою коробку з сірниками. Знаходячись за адресою: м. Київ, вул. Німенська, 7, близько 21 год. 10 хв, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований пошкодження чужого майна, шляхом підпалу, з метою заподіяння шкоди, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, наблизився до автомобіля марки «Шкода Фабія», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 , дістав із кишені сірники та підпалив задню частину вище вказаного автомобіля, внаслідок чого автомобіль загорівся.

В подальшому ОСОБА_5 , переконавшись, що пожежа продовжується, усвідомлюючи злочинний та протиправний характер своїх дій, зник з місця вчинення злочину.

Крім того, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на пошкодження чужого майна, шляхом підпалу, 30.10.2020 близько 21 год. 20 хв. попрямував на вулицю Бойчука, що в центральній частині міста Києва.

Знаходячись за адресою: м. Київ, вул. Бойчука, ? , близько 21 год. 30 хв., реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований пошкодження чужого майна, шляхом підпалу, з метою заподіяння шкоди, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, ОСОБА_5 , наблизився до автомобіля марки «Чері Амулет», д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_8 , дістав із кишені сірники та підпалив задню частину вище вказаного автомобіля, внаслідок чого автомобіль загорівся.

В подальшому ОСОБА_5 , переконавшись, що пожежа продовжується, усвідомлюючи злочинний та протиправний характер своїх дій, зник з місця вчинення злочину.

Крім того, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на пошкодження чужого майна, шляхом підпалу, 30.10.2020 близько 23 години, знаходився на вулиці Марії Приймаченко, що в центральній частині міста Києва.

Перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. М. Приймаченко, 5, близько 23 год. 15 хв., реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований пошкодження чужого майна, шляхом підпалу, з метою заподіяння шкоди, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, ОСОБА_5 , наблизився до автомобіля марки «Лексус GX470», д.н.з. НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_9 , дістав із кишені сірники та підпалив задню частину вище вказаного автомобіля, внаслідок чого автомобіль загорівся.

В подальшому ОСОБА_5 , переконавшись, що пожежа продовжується, усвідомлюючи злочинний та протиправний характер своїх дій, зник з місця вчинення злочину.

Таким чином, ОСОБА_5 , своїми умисними діями, які виразились у вчиненні умисного пошкодженні чужого майна, вчиненого шляхом підпалу, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

У відповідності до ст.ст. 40, 104, 131, 132, 208-211 КПК України, 31.10.2020 року, о 11 год. 00 хв., ОСОБА_5 затримано, як особу, підозрювану у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 194 КК України.

31.10.2020, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання вважає наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 повністю підтверджується доданими до клопотання процесуальними джерелами доказів, а саме: протоколами прийняття заяв про вчинені кримінальні правопорушення від 31.10.2020; копією витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань; протоколами огляду місця події від 31.10.2020; протоколом затримання ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України, який не заперечував своєї причентості до вчинення даних кримінальних правопорушень; поясненнями потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , протоколом обшуку від 31.10.2020; протоколами сджічих експериментів від 31.10.2020; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 .

Обґрунтовуючи клопотання прокурор вважає наявними підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину.

Прокурор вважає наявними ризики, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , є тяжким і передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 10 років.

Вищевикладене свідчить також про те, що ОСОБА_5 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення тяжкого злочину, може планувати втечу з метою уникнення кримінальної відповідальності та переховування від органів досудового розслідування.

Обставини встановлені під час досудового розслідування на думку прокурора виправдовують тримання підозрюваного під вартою, оскільки інші запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам.

Прокурор в судовому засіданні доводи клопотання підтримав, просив задовольнити, зазначивши, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є єдиним можливим заходом, а відтак інші, більш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання. Підозрюваний вказав, що не має наміру переховуватися від органу досудового розслідування.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку учасників судового провадження, надходжу до наступних висновків.

Так, Печерським управлінням поліції ГУНП України в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0003135 від 31.10.2020 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 194 КК України.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя, встановив, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, підтверджується долученими до матеріалів клопотання доказами.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, інкримінованих йому стороною обвинувачення.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

У відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Клоот проти Бельгії (Cloot v. Belgium, § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

Разом з тим, клопотання не містить переконливого обґрунтування припущень прокурора про наявність у підозрюваного наміру перешкоджати ходу досудового розслідування у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченими ст. 177 КПК України. Разом з цим, доводи, які зазначені в клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу щодо можливості переховування підозрюваного від органів досудового слідства та суду, не знайшли свого підтвердження, а відтак є непропорційними легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів.

Долучені до клопотання докази, містять дані виключно щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого діяння, однак не містять обґрунтованих доказів стосовно наявності ризиків вказаних у клопотанні, передбачених ст. 177 КПК України, які б передбачали застосування до підозрюваного виняткового запобіжного заходу.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини, яке згідно ч. 5 сг. 9 КПК України, які є джерелом законодавства, у справі «Бойченко проти Молдови» № 41088/05, рішення від 11 липня 2006 року - «одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватися від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу». А у справі «Мамедова проти Росії» № 7064/05, рішення від 01 червня 2006 року Європейський суд дійшов такого висновку: «посилання на тяжкість обвинувачення, як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальний елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребує позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».

За вказаних обставин, проаналізувавши всі надані сторонами докази та дані про особу підозрюваного, слідчий суддя не знаходить підстав для задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Разом з цим, зважаючи на необхідність дотримання цілей кримінального провадження, принципів публічності, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, слідчий суддя, з метою забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, у зв`язку з тим що в ході розгляду клопотання доведено обґрунтованість підозри та наявність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, приходить до висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, в період часу з 19:00 год. до 07:00 год. наступної доби, за адресою: АДРЕСА_1 , в межах строків досудового розслідування, до 27.12.2020 включно.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 176, 177, 178, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 202, 205, 309, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання слідчого СВ Печерського УП ГУ Національної поліції у місті Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Застосувати запобіжний захід до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді домашнього арешту, в період часу з 19:00 год. до 07:00 год. наступної доби, за адресою: АДРЕСА_1 , в межах строків досудового розслідування, до 27.12.2020 включно.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України:

прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду;

не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну місця проживання та/або роботи;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Строк виконання обов`язків, покладених на підозрюваного, визначити в межах строку досудового розслідування, до 27.12.2020 включно.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з-під варти в залі суду негайно.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1