Справа 379/599/20 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/1913/2021 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
Іменем України

6 липня 2021 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря - ОСОБА_5 ,

за участю
прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на вирок Ставищенського районного суду Київської області від 12 січня 2021 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, одруженого, раніше судимого 2 грудня 2016 року Тетіївським районним судом Київської області за ч. ч. 2, 3 ст. 185, ст. 70 КК України, 21 травня 2020 року Макарівським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України та 11 серпня 2020 року Макарівським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України, -

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_7 визначено шляхом часткового складання призначеного покарання за попереднім вироком Макарівського районного суду Київської області від 11.08.2020 року, і остаточне покарання визначено 6 років 3 місяці позбавлення волі.

В С Т А Н О В И Л А:

За вироком суду, ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за вчинення кримінального правопорушення за наступних обставин.

ОСОБА_7 , будучи раніше судимим за вчинення умисних злочинів та маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став та повторно вчинив новий злочин.

Так, 16 березня 2020 року, близько 20 години 30 хвилин, ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з веранди будинку, розташованого по АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_9 , діючи умисно, користуючись тим, що власник знаходився у своєму будинку в стані алкогольного сп`яніння, а будь-які інші особи, які могли б завадити вчиненню злочину були відсутні, повторно, з метою незаконного збагачення, таємно викрав бензопилу марки «STIHL MC 180/C», вартість якої згідно висновку експерта від 23 квітня 2020 року становить 3347,40 грн., яка належить ОСОБА_10 , з якою з місця злочину зник, привласнивши викрадене на свою користь та спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на суму 3347,40 грн.

20 березня 2020 року, близько 8 години 30 хвилин, ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення, користуючись тим, що власник знаходився у своєму будинку в стані алкогольного сп`яніння, а будь-які інші особи, які могли б завадити вчиненню злочину були відсутні, з веранди будинку, розташованого за вищевказаною адресою, який належить ОСОБА_9 , таємно викрав шину до бензопили марки «STIHL» з маркуванням «35», вартістю 145 гривень та ланцюг марки «STIHL» з маркуванням «3/8», вартістю 171 гривня, які належать останньому, загальна вартість яких згідно висновку експерта від 23 квітня 2020 року становить 316 грн., з якими з місця злочину зник, привласнивши викрадене на свою користь та спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 316 гривень.

Не погоджуючись з вироком суду, захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи доведеність вини та правильність кваліфікації дій обвинуваченого, просив вирок в частині призначеного ОСОБА_7 покарання змінити, зокрема 6 років і 3 місяці позбавлення волі змінити на 6 років 1 місяць позбавлення волі, а строк відбування покарання рахувати з 26 березня 2020 року.

В обґрунтування своїх вимог захисник послався на те, що вирок суду в частині призначеного покарання є незаконним у зв`язку з невідповідністю призначеного покаррання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, а також у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Вважає, що враховуючи вимоги ч. 4 ст. 70 КК України, достатнім покаранням для ОСОБА_7 є 6 років 1 місяць позбавлення волі. Також вважає, що ухвалення Ставищеським районним судом рішення про початок строку вібування ОСОБА_7 покарання із моменту приведення вироку до виконання штучно збільшить строк позбавлення волі обвинуваченого.

В судове засідання обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Захисником ОСОБА_8 подано 06.07.2021 року заяву про розгляд апеляційної скарги без його участі та без участі обвинуваченого ОСОБА_7 . Апеляційну скаргу підтримує, просить задовольнити.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

У відповідності до вимог ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги.

Враховуючи те, що ОСОБА_7 визнав винним себе у вчиненні інкримінованого злочину, апеляційний суд переглядає вирок лише у межах апеляційної скарги захисника виходячи з того, що висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, за обставин, зазначених у вироку, відповідає фактичним обставинам справи і є обґрунтованим, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги захисника стосовно невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Згідно вимог ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року №7, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

З вироку суду вбачається, що призначаючи покарання ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 185 КК України, суд дотримався вказаних вимог закону.

Так, призначаючи покарання ОСОБА_7 , суд враховував ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані, які характеризують особу обвинувачуваного, обставини, що пом`якшують його покарання.

Судом враховано те, що обвинувачуваний вчинив нетяжкий злочин, визнав вину в його скоєнні. Аналіз даних про особу обвинувачуваного вказує на те, що він в даний час не працює, по місцю проживання характеризується задовільно, перебуває на обліку у лікаря психіатра, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи міг під час скоєння інкримінованих йому дій та може в даний час усвідомлювати свої дії та керувати ними, раніше неодноразово судимий.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_7 суд визнав його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , судом не встановлено.

Враховуючи у сукупності відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 65 КК України зазначені вище обставини, із урахуванням обставин вчинення кримінального правопорушення, способу вчинення, наслідки, які вказують на суспільну небезпечність обвинуваченого, даних про особу обвинуваченого, обставину, що пом`якшує йому покарання, відсутність обставин, що обтяжують йому покарання, досудову доповідь органу пробації, суд вважав, що міру покарання обвинуваченому слід обрати в межах санкції частини статті, за якою його визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, у виді позбавлення волі, бо саме така міра покарання є необхідною й достатньою для його виправлення та попередження нових злочинів. Враховуючи, що ОСОБА_7 вчинив вказаний злочин до постановлення попереднього вироку Макарівського районного суду Київської області від 11 серпня 2020 року, яким обвинуваченого засуджено за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч.ч. 1, 4 ст.70 КК України до 6 років позбавлення волі, - остаточне покарання ОСОБА_7 суд першої інстанції обгрунтовано вважав за необхідне призначити, відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань, у виді6 років 3 місяціпозбавлення волі, оскільки, на думку суду першої інстанції, саме така міра покарання може виправити обвинуваченого.

Із таким висновком погоджується колегія суддів, оскільки судом першої інстанції дотримано вимоги ст.ст. 50, 65 КК України та призначено ОСОБА_7 покарання, яке відповідає особі обвинуваченого та ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява №10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Підстав для зміни вироку в частині призначеного покарання колегія суддів не знаходить, а тому апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Ставищенського районного суду Київської області від 12 січня 2021 рокущодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Суддя Суддя Суддя