Справа № 304/4/20 Провадження № 1-кп/304/77/2021
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2021 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження №0000484 від 30 листопада 2019 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого у АДРЕСА_2 , з повною професійно-технічною освітою, одруженого, особи з інвалідністю ІІІ групи, учасника ліквідації наслідків аварії на Чоронобильській АЕС, непрацюючого, українця, громадянина України, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В :

29 листопада 2019 року близько 18.00 год обвинувачений ОСОБА_4 , знаходячись у будинку АДРЕСА_1 , де проживає його рідний брат ОСОБА_5 , на ґрунті тривалих особистих неприязних відносини вчинив з останнім сварку, під час якої умисно наніс брату не менше двох ударів кулаком по обличчю та грудях, внаслідок чого потерпілий отримав тілесні ушкодження у вигляді «синців на шкірних покривах лівої орбітальної ділянки та на шкірних покривах лівої половини грудної клітки по реберній дузі», які згідно висновку експерта № 430 від 11 грудня 2019 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності, за що кримінальна відповідальність передбачена ч. 1 ст. 125 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив, що таке більше з його боку не повториться, просить суворо його не карати.

Крім визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини така стверджується також показаннями потерпілого та свідків, а саме:

- показаннями потерпілого ОСОБА_5 , який у судовому засіданні показав, що ввечері наприкінці листопада 2019 року його брат ОСОБА_6 прийшов додому, де вони проживають у селі Сімер Перечинського району, та вчинив з ним сварку, під час якої зламав двері та побив його. Вказав, що брат завдав багато ударів і камінням, і кочергою, і копав ногами, однак два-три були найсильніші. Під час сварки між ними у будинку перебував ще ОСОБА_7 дане судове засідання потерпілий не з`явився, однак попередньо подав суду заяву, в якій повідомив про неможливість явки у судове засідання за станом здоров`я, призначення виду та міри покарання обвинуваченому залишив на розсуд прокурора та суду;

- показаннями свідка ОСОБА_8 , який показав у судовому засіданні, що в останніх числах листопада 2019 року ввечері вони з ОСОБА_9 після роботи прийшли до нього додому до будинку АДРЕСА_3 . Оскільки у будинку було холодно, то він почав розпалювати вогонь у печі, а потерпілий якраз переодягався, коли в цей час до будинку увірвався обвинувачений ОСОБА_10 , який вхопив кілок та почав бити ним ОСОБА_11 . Тоді він почав їх розбороняти, але оскільки сам не зміг, то побіг за сусідкою ОСОБА_12 , щоб викликала поліцію, а коли повернувся, то побачив, що обвинувачений на ліжку тримає потерпілого і б`є. Однак потерпілому якось вдалося вирватися і він втік з будинку на вулицю, а обвинувачений, коли йшов, то погрожуючи сказав, що ще повернеться. Після цього він почав шукати потерпілого, однак не знайшов, як виявилося пізніше, ОСОБА_11 заховався у сусіда, а коли повернувся додому, то сказав, що йде із закривавленою головою до лікарні та поліції. Чому обвинувачений бив брата він не знає, однак знає, що між ними існують тривалі неприязні відносини. Того дня ОСОБА_6 наніс ОСОБА_11 близько семи ударів, а коли той впав на ліжко, то ще близько двох;

- показаннями свідка ОСОБА_13 , яка у судовому засіданні показала, що проживає по сусідству з Химичами у будинку АДРЕСА_4 . Того дня, наприкінці осені 2019 року ввечері до неї прийшов ОСОБА_14 , у якого з голови текла кров. Він попросив її зателефонувати до поліції, оскільки до ОСОБА_15 прийшов брат ОСОБА_16 , який його б`є, однак телефон не був заряджений, а тому вона на не змогла зателефонувати і тоді ОСОБА_14 пішов.

Також вина обвинуваченого підтверджується сукупністю доказів, зібраних у справі при провадженні досудового слідства, які досліджені та перевірені судом, зокрема:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 29 листопада 2019 року, згідно якого ОСОБА_5 просить прийняти міри до свого рідного брата ОСОБА_4 , який 29 листопада 2019 року близько 18.00 год за місцем його проживання наніс йому близько трьох ударів кулаками по обличчю, чим спричинив тілесні ушкодження; просить видати направлення на СМЕ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12 грудня 2019 року, з якого вбачається, що свідок ОСОБА_8 впізнає особу на фотознімку № 2, якою є ОСОБА_4 , як особу, яка 29 листопада 2019 року близько 18.00 год наносила ОСОБА_5 тілесні ушкодження;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 13 грудня 2019 року з фото таблицею до нього, згідно якого свідок ОСОБА_8 відтворив обставини події, що мала місце 29 листопада 2019 року близько 18.00 год в АДРЕСА_1 ;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 13 грудня 2019 року з фото таблицею до нього, під час проведення якого потерпілий ОСОБА_5 відтворив обставини спричинення йому тілесних ушкоджень його рідним братом ОСОБА_4 , що мало місце 29 листопада 2019 року близько 18.00 год за місцем його проживання в АДРЕСА_1 ;

- висновком експерта № 430 від 11 грудня 2019 року з якого вбачається, що на момент судово-медичного обстеження на тілі ОСОБА_17 виявлено тілесні ушкодження у вигляді синців на шкірних покривах лівої орбітальної ділянки та на шкірних покривах лівої половини грудної клітки по реберній дузі, які виникли внаслідок дії тупих твердих предметів з обмеженою травмуючою поверхнею по ударному механізму дії, якими могли бути затиснуті в кулак руки та обуті ноги сторонньої людини, при чому по тілу ОСОБА_17 було нанесено не менше двох ударів, та які потягли за собою розлад здоров`я на строк до 6 днів і по цій ознаці кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я і вкладаються у час пригоди, що мала місце 29 листопада 2019 року. Малоймовірно, що тілесні ушкодження виявлені у ОСОБА_17 виникли внаслідок падіння тіла з висоти власного зросту, оскільки є більш характерними для локальних ударів.

З урахуванням досліджених у судовому засіданні доказів в їх сукупності, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_18 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні і кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного і обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно ст. 12 КК України обвинувачений ОСОБА_18 вчинив проступок.

Як особа ОСОБА_18 за місцем фактичного проживання характеризується негативно, від жителів села на нього постійно поступають скарги, крім того постійно вчиняє сварки із своїм братом ОСОБА_17 , на диспансерному обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому суд не знаходить.

Призначаючи покарання суд враховує вимоги ст. 65 КК України, згідно яких особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень з урахуванням його особи, ступеня тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання. За змістом зазначеного закону покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженої особи та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява № 10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Як роз`яснено у п. 1 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24 жовтня 2015 року призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно п. 3, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із особливостей конкретного злочину і його обставин.

З урахуванням зазначених обставин, відповідно до вимог кримінального закону і передбаченої цим законом санкції, беручи до уваги інформацію, викладену у досудовій доповіді, згідно якої орган пробації зважаючи на соціально-психологічну характеристику ОСОБА_4 , його спосіб життя та те, що останній у вчиненні кримінального правопорушення обвинувачується не вперше, вважає, що виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду і застосування профілактичних та соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення і запобігання вчиненню обвинуваченим повторних кримінальних правопорушень та за умови притягнення його до відповідальності згідно чинного законодавства, а також враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного, який свою вину визнав повністю, щиро розкаявся, є особою з інвалідністю та учасником ліквідації наслідків аварії на Чоронобильській АЕС, з урахуванням позиції сторони обвинувачення, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді штрафу в межах санкції частини 1 статті 125 КК України.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 під час досудового розслідування та протягом судового розгляду даного кримінального провадження не обирався, на даний час клопотань про його обрання суду не подано, отже питання щодо нього судом не розглядається.

Речових доказів та процесуальних витрат у даному кримінальному провадженні немає.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

На підставі наведеного та керуючись ст. 368, ч. 2 ст. 373, ст. 374 КПК України, с у д

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) грн.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок суду може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду учасники кримінального провадження можуть отримати в Перечинському районному суді Закарпатської області в порядку, передбаченому ч. 6 ст. 376 КПК України. Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1