Справа № 629/5248/20
Провадження № 1-кп/629/168/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.04.2021 року м. Лозова

Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , осіб щодо яких вирішується питання про застосування примусових заходів виховного характеру ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , законних представників осіб щодо яких вирішуються питання про застосування примусових заходів виховного характеру ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , захисників- ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , представника служби у справах дітей Лозівської міської ради Харківської області ОСОБА_12 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні №0000952 від 27.08.2020 за ч.1 ст.190 КК України відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лозова Харківської області, громадянина України, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , учня 9-а класу Лозівського НВК ЗНЗ-ліцей № 4; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Лозова Харківської області, громадянина України, раніше не судимого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_3 , учня 8-б класу Лозівської ЗОШ № 7; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Лозова Харківської області, громадянина України, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , учня 8-г класу Лозівського НВК ЗНЗ-ліцей № 4,-

В С Т А Н О В И В :
09 листопада 2020 року із Лозівської місцевої прокуратури Харківської області надійшли клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000952 від 27.08.2020 відносно неповнолітнього ОСОБА_5 , малолітніх ОСОБА_6 , ОСОБА_5 у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки ч.1 ст. 190 КК України.

Судом встановлено, що 16.05.2020 року близько 19:00 години ОСОБА_13 разом з неповнолітнім ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , малолітніми ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які є особами, що не досягли віку кримінальної відповідальності, а також малолітнім ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , прийшли на спортивний майданчик, розташований на території Комунального закладу «Лозівський ліцей № 1» за адресою: Харківська область, м. Лозова, мікрорайон № 5, будинок № 3, щоб позайматися там на спортивних снарядах. В цей час у ОСОБА_13 раптово виник умисел заволодіти шляхом шахрайства мобільним телефоном марки «Xiaomi» моделі «Redmi Note 5», який мав при собі малолітній ОСОБА_14 та який належав його матері ОСОБА_4 . ОСОБА_13 вчинити разом з ним заволодіння цим мобільним телефоном шляхом шахрайства запропонував своїм знайомим неповнолітньому ОСОБА_5 та малолітнім ОСОБА_6 і ОСОБА_5 , на що вони надали на це свою згоду та між собою узгодили і розподілили свої дії, спрямовані на здійснення заволодіння чужим майном шляхом шахрайства. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом шахрайства, ОСОБА_13 , діючи з корисливого мотиву, повторно, з метою обернення чужого майна на свою користь, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, яке полягає у заволодінні шляхом шахрайства чужим майном, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння майнової шкоди потерпілому та бажаючи їх настання, увійшовши в довіру до малолітнього ОСОБА_14 , запропонував йому відійти разом осторонь під приводом показати свою нібито «дерев`яну» ногу, на що останній погодився, а неповнолітній ОСОБА_5 саме в цей час попросив у малолітнього ОСОБА_14 його мобільний телефон під приводом комусь начебто зателефонувати з нього, та отримав від ОСОБА_14 цей телефон. В подальшому ОСОБА_13 протягом кількох хвилин відволікав малолітнього ОСОБА_14 , демонструючи йому свою ногу, а в цей час неповнолітній ОСОБА_5 вимкнув телефон, передав його малолітньому ОСОБА_6 , а той, в свою чергу, передав малолітньому ОСОБА_5 та останній сховав його на території спортивного майданчику та повідомив про місце знаходження цього телефону ОСОБА_13 . Коли через кілька хвилин малолітній ОСОБА_14 повернувся та попросив неповнолітнього ОСОБА_5 повернути йому його мобільний телефон, неповнолітній ОСОБА_5 ввівши в оману малолітнього ОСОБА_14 , повідомив йому, що начебто поклав його мобільний телефон в траву, та відволікаючи малолітнього ОСОБА_14 , який почав шукати свій мобільний телефон, разом з ним та малолітніми ОСОБА_5 і ОСОБА_6 почали імітувати його пошук. В цей час ОСОБА_13 , скориставшись тим, що за його діями не спостерігає малолітній ОСОБА_14 , забрав зі схованки його мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi Note 5», ІМЕІ № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , який був у використанні, у робочому стані, вартістю 1425 гривень, з вставленою в нього сім-карткою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна», вартість якої не була визначена, у силіконовому чохлі-бампері, який був у використанні, вартістю 33 гривні, які належать матері малолітнього ОСОБА_14 ОСОБА_4 . Після вчинення вказаного суспільно-небезпечного діяння ОСОБА_13 , неповнолітній ОСОБА_5 та малолітні ОСОБА_6 і ОСОБА_5 з місця його вчинення зникли, викраденим майном розпорядилися на свій розсуд, чим завдали потерпілій ОСОБА_4 майнову шкоду в розмірі 1458 гривень.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив їх задовольнити.

Допитаний в судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_5 свою вину у вчиненні суспільно-небезпечного діяння визнав повністю, у вчиненому щиро покаявся, підтвердив обставини вчиненого ним суспільно- небезпечного діяння. Вибачився перед малолітнім ОСОБА_14 .

Допитаний в судовому засіданні малолітній ОСОБА_5 свою вину у вчиненні суспільно-небезпечного діяння визнав повністю, у вчиненому щиро покаявся, підтвердив обставини вчиненого ним суспільно- небезпечного діяння. Вибачився перед малолітнім ОСОБА_14 .

Допитаний в судовому засіданні малолітній ОСОБА_6 свою вину у вчиненні суспільно-небезпечного діяння визнав повністю, у вчиненому щиро покаявся, підтвердив обставини вчиненого ним суспільно- небезпечного діяння. Вибачився перед малолітнім ОСОБА_14

Законний представник неповнолітнього ОСОБА_5 та малолітнього ОСОБА_5 - ОСОБА_7 просила задовольнити клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру, завірила суд, що зможе в подальшому контролювати своїх дітей та їх поведінку.

Законний представник ОСОБА_6 ОСОБА_8 просила задовольнити клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру, пояснила суду, що взяла під суворий контроль сина та в подальшому буде здійснювати необхідні дії щодо виховання дитини.

Захисники ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 не заперечували проти задоволення клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні розповіла про обставини викрадення мобільного телефону у її малолітнього сина ОСОБА_14 . Пояснила, що через декілька днів після викрадення працівники поліції повернули їй мобільний телефон, але з деякими пошкодженнями. В подальшому законні представники ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 - ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вибачилися та відшкодували спричинену шкоду. Наразі претензій матеріального та морального характеру вона до них не має.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали, додані до клопотань, суд дійшов висновку про обґрунтованість клопотань та про їх задоволення, виходячи з наступного.

Факт вчинення ОСОБА_5 , ОСОБА_6 і ОСОБА_5 суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами:

Показаннями малолітнього свідка ОСОБА_14 , який в судовому засіданні розповів про обставини викрадення у нього мобільного телефону. Також в судовому засіданні зазначив, що приймає вибачення ОСОБА_5 , ОСОБА_6 і ОСОБА_5 .

Копіями:

-протоколу огляду місця події від 20.05.2020 з додатками- фототаблицями;

-протоколу проведення слідчого експерименту від 19.08.2020 за участю неповнолітнього свідка ОСОБА_5 з додатком- відеозаписом, продемонстрованим в судовому засіданні, на якому зафіксовано, як неповнолітній ОСОБА_5 розповідає про обставини вчинення ним суспільно-небезпечного діяння;

-протоколу проведення слідчого експерименту від 19.08.2020 за участю малолітнього свідка ОСОБА_5 з додатком- відеозаписом, продемонстрованим в судовому засіданні, на якому зафіксовано, як малолітній ОСОБА_5 розповідає про обставини вчинення ним суспільно-небезпечного діяння;

-протоколу проведення слідчого експерименту від 19.08.2020 за участю підозрюваного ОСОБА_13 з додатком- відеозаписом, продемонстрованим в судовому засіданні, на якому зафіксовано, як ОСОБА_13 розповідає про обставини вчинення ним кримінального правопорушення;

-протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 02.06.2020 за участю малолітнього свідка ОСОБА_14 , з додатками до протоколів;

-протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.06.2020 за участю малолітнього свідка ОСОБА_15 , з додатками до протоколів;

-висновку судової товарознавчої експертизи №6/1274СЕ-20 від 28.05.2020 року, згідно якого ринкова вартість мобільного телефону «Xiaomi» моделі «Redmi Note 5 3/32 GB Blue», станом на 16.05.2020 року становить 1425 гривень; ринкова вартість силіконового чохла-бамперу із зображенням футбольного поля та м`яча для мобільного телефону «Xiaomi Redmi Note 5» станом на 16.05.2020 становить 33 грн.;

-постанови слідчого від 20.05.2020 про визнання речовими доказами.

Вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 14.04.2021 (справа № 629/3994/20) ОСОБА_13 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 190, ч.1,2 ст. 304 КК України, та на підставі ч.ч.1,4 ст. 70 КК України остаточно призначено йому покарання у виді 4 років позбавлення волі. Стягнуто із ОСОБА_13 на користь держави судові витрати за проведення судової товарознавчої експертизи № 6/1274СЕ-20 від 28.05.2020 в сумі 980 грн.; скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 22.05.2020 на майно, а саме: мобільний телефон «Xiaomi Redmi Note 5» та речовий доказ по справі -мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi Note 5», в корпусі передньої панелі білого кольору, задньої панелі блакитного кольору, ІМЕІ № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , з механічним пошкодженням у вигляді тріщини скла дисплея, в робочому стані, без сім-карток та картки пам`яті, в силіконовому чохлі-бампері із зображенням футбольного поля та м`яча, який належить потерпілій ОСОБА_4 та переданий їй на відповідальне зберігання-залишено останній.

Згідно копії свідоцтв про народження - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто на час вчинення суспільно-небезпечного діяння вони не досягли віку кримінальної відповідальності.

Згідно ч. 2 ст. 97 КК України примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого особливою частиною цього Кодексу.

Відповідно до ст. 22 КК України кримінальна відповідальність за дане кримінальне правопорушення настає з шістнадцяти років, що свідчить про те, що неповнолітній ОСОБА_5 малолітні ОСОБА_5 і ОСОБА_6 не досягли віку, з якого настає кримінальна відповідальність.

Вирішуючи питання щодо застосування до неповнолітнього ОСОБА_5 та малолітних ОСОБА_5 , ОСОБА_6 конкретного виду із заходів виховного характеру, суд виходить з наступного.

За загальними правилами та особливостями, визначеними нормами кримінального права, метою застосування заходів виховного характеру щодо малолітніх, перш за все, має бути забезпечення інтересів самого малолітнього.

Відповідно до ч. 2 ст. 484 КПК України під час кримінального провадження щодо неповнолітнього, в тому числі під час провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд та всі інші особи, що беруть у ньому участь, зобов`язані здійснювати процесуальні дії в порядку, що найменше порушує звичайний уклад життя неповнолітнього та відповідає його віковим та психологічним особливостям, роз`яснювати суть процесуальних дій, рішень та їх значення, вислуховувати його аргументи при прийнятті процесуальних рішень та вживати всіх інших заходів, спрямованих на уникнення негативного впливу на неповнолітнього.

При вирішенні питання про застосування примусових заходів виховного характеру відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд враховує особу неповнолітнього, який за місцем навчання характеризується позитивно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, на момент вчинення суспільно-небезпечного діяння не досяг 16 років і таким чином не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність за скоєне діяння. В зв`язку з цим до ОСОБА_5 можуть бути застосовані примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі його під нагляд матері.

При вирішенні питання про застосування примусових заходів виховного характеру відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , суд враховує особу малолітнього, який за місцем навчання характеризується позитивно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, на момент вчинення суспільно-небезпечного діяння не досяг 16 років і таким чином не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність за скоєне діяння. В зв`язку з цим до ОСОБА_5 можуть бути застосовані примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі його під нагляд матері.

При вирішенні питання про застосування примусових заходів виховного характеру відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , суд враховує особу малолітнього, який за місцем навчання характеризується негативно, перебуває на обліку у лікаря-психіатра з діагнозом: змішаний розлад емоцій та поведінки на органічному фоні; перебуває на обліку у лікаря-нарколога з приводу вживання алкоголю з шкідливими наслідками, на момент вчинення суспільно-небезпечного діяння не досяг 16 років і таким чином не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність за скоєне діяння. В зв`язку з цим до ОСОБА_6 можуть бути застосовані примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі його під нагляд матері.

Відповідно до п. 7 постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 2 «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передача неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх заміняють (п. 3 ч. 2ст. 105 КК), допускається лише за наявності даних про те, що вони здатні забезпечити позитивний виховний вплив на нього та постійний контроль за його поведінкою.

Питання про передачу неповнолітньої особи під нагляд батьків або осіб, які їх заміняють, суд повинен вирішувати з урахуванням даних, що їх характеризують.

Статтею 498 КПК України передбачено, що кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст. 501 КПК України під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує, чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру, якщо слід, то який саме.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України до неповнолітнього може бути застосовано примусові заходи виховного характеру у виді передачі неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх замінюють.

Частиною 3 статті 105 КК України передбачено, що тривалість заходів виховного характеру, передбачених пунктами 2 та 3 частини другої цієї статті, встановлюється судом, який їх призначає.

Оцінивши зібрані по даному кримінальному правопорушенню докази, суд вважає, що вина ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 у скоєнні ними суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, доведена в повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за доцільне клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру задовольнити та застосувати до неповнолітнього ОСОБА_5 , малолітніх ОСОБА_6 та ОСОБА_5 примусові заходи виховного характеру у виді передачі їх під нагляд матерів, строком на 1 рік.

Цивільні позови не заявлено. Запобіжні заходи не застосовувалися.

Керуючись ст. ст.22,97,105 КК України, ст. ст.292, 369,370,372, 395, 498, 500, 501 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Клопотання- задовольнити.

Застосувати щодо неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи виховного характеру у виді передачі під нагляд матері ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючої за адресою: АДРЕСА_2 , строком на 1 (один) рік, тобто до 28.04.2022 року, включно.

Застосувати щодо малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , примусові заходи виховного характеру у виді передачі під нагляд матері ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованої за адресою : АДРЕСА_1 , мешкаючої за адресою: АДРЕСА_2 , строком на 1 (один) рік, тобто до 28.04.2022 року, включно.

Застосувати щодо малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , примусові заходи виховного характеру у виді передачі під нагляд матері ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрованої та мешкаючої за адресою: АДРЕСА_3 , строком на 1 (один) рік, тобто до 28.04.2022 року, включно.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1