233 № 233/882/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2021 року м. Костянтинівка

Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_5 , розглянувши в підготовчому судовому засіданні в м. Костянтинівка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000018 від 24 лютого 2021 року за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Запоріжжя, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, працює крановою машиністкою АТ «Запорізький завод феросплавів», вдови, яка має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимої, яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.205-1 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань ОСОБА_5 з 02 жовтня 2019 року по 14 липня 2020року займала посаду директора, а також була засновником ТОВ «ПА-ФОС» (код за ).

ТОВ «ПА-ФОС» зареєстровано 02 жовтня 2019 року, номер запису в Єдиному державному реєстрі про включення до Єдиного державного реєстру відомостей про юридичну особу - 0018274.

Відповідно до ст. 42 Господарського кодексу України, підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Відповідно до ст. 49 Господарського кодексу України, підприємці зобов`язані не завдавати шкоди довкіллю, не порушувати права та законні інтереси громадян і їх об`єднань, інших суб`єктів господарювання, установ, організацій, права місцевого самоврядування і держави. За завдані шкоду і збитки підприємець несе майнову та іншу встановлену законом відповідальність.

Відповідно до ст. 57 Господарського кодексу України, установчими документами суб`єкта господарювання є рішення про його утворення або засновницький договір, а у випадках, передбачених законом, статут (положення) суб`єкта господарювання. В установчих документах повинні бути зазначені найменування суб`єкта господарювання, мета і предмет господарської діяльності, склад і компетенція його органів управління, порядок прийняття І ними рішень, порядок формування майна, розподілу прибутків та збитків,

умови його реорганізації та ліквідації, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ст. 58 Господарського кодексу України, суб`єкт господарювання підлягає державній реєстрації як юридична особа чи фізична особа-підприємець у порядку, визначеному законом.

Відповідно до ст. 81 Цивільного кодексу України передбачає, що юридична особа приватного права створюється на підставі установчих документів.

Відповідно до ст. 87 Цивільного кодексу України для створення юридичної особи її учасники (засновники) розробляють установчі документи, які викладаються письмово і підписуються всіма учасниками (засновниками), якщо законом не встановлений інший порядок їх затвердження; установчим документом товариства є затверджений учасниками статут або засновницький договір між учасниками, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 89 Цивільного кодексу України юридична особа підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» №755- IV від 15 березня 2003 року, відомості про юридичну особу або фізичну особу - підприємця включаються до Єдиного державного реєстру шляхом внесення записів на підставі відомостей з відповідних заяв та документів, що надаються державному реєстратору.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» №755- IV від 15 березня 2003 року для проведення державної реєстрації юридичної особи документи можуть бути подані особисто заявником або іншою уповноваженою особою (представником).

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» №755- IV від 15 березня 2003 року засновники (учасники) юридичної особи несуть відповідальність за відповідність установчих документів законодавству; особи, винні у внесенні до установчих документів або інших документів, що подаються для державної реєстрації, завідомо неправдивих відомостей, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, несуть відповідальність, встановлену законом.

У порушення вищевказаних норм, усвідомлюючи покладену на неї відповідальність, діючи умисно, посягаючи на встановлений законодавством України порядок проведення державної реєстрації створення юридичної особи, ОСОБА_5 , діючи умисно, внесла в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації створення юридичної особи, завідомо неправдиві відомості, а також подала для проведення такої реєстрації документи з завідомо неправдивими відомостями за наступних обставин.

Так, 02 жовтня 2019 року, ОСОБА_5 , знаходячись у м. Маріуполь Донецької області, при створенні ТОВ «ПА-ФОС», з метою ускладнення здійснення контролюючими органами Донецької області перевірочних заходів щодо ТОВ «ПА-ФОС», прийняла рішення про затвердження місцезнаходження за юридичною адресою: 87555, Донецька область, м. Маріуполь, Центральний район, пр. Миру, 96, оф. 1, без фактичного розташування офісного приміщення зазначеної юридичної особи за вказаною адресою.

Усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, заздалегідь розуміючи те, що офісне приміщення ТОВ «ПА-ФОС» не буде розташоване за вищевказаною адресою, знаходячись у м. Костянтинівка Донецької області, більш точне місце не встановлено, 02 жовтня 2019 року ОСОБА_5 власноруч склала заяву про державну реєстрацію створення юридичної особи, куди умисно внесла завідомо неправдиві відомості про місцезнаходження юридичної особи: 87555, Донецька область, м. Маріуполь, Центральний район, пр. Миру, 96, оф. 1, яке визначила на власний розсуд з мережі «Інтернет» без належних правових підстав.

02 жовтня 2019 року ОСОБА_5 реалізуючи злочинні наміри, перебуваючи у приміщенні Відділу реєстрації Костянтинівської міської ради за адресою: Донецька область., м. Костянтинівка, вул. Олекси Тихого, буд. 260 подала державному реєстратору, наступні документи необхідні для проведення державної реєстрації: заяву про державну реєстрацію створення юридичної особи з завідомо неправдивими відомостями про місцезнаходження юридичної особи: 87555, Донецька область, м. Маріуполь, Центральний район, пр. Миру, 96, оф. 1; рішення №1 засновника про створення ТОВ «ПА-ФОС» від 02 жовтня 2019 року; реєстраційну заяву платника податку на додану вартість ТОВ «ПА-ФОС» від 02 жовтня 2019 року; статут; модельний статут.

В подальшому, на підставі поданих вищевказаних документів, державним реєстратором проведено державну реєстрацію новоутвореної шляхом заснування юридичної особи ТОВ «ПА-ФОС», про що в Єдиному державному реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань зроблено відповідні записи.

Таким чином, ОСОБА_5 внесла в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, завідомо неправдиві відомості, а також умисно подала для проведення такої реєстрації документів, які містять завідомо неправдиві відомості, тобто вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.205-1 КК України.

У підготовчому судовому засіданні захисник заявив клопотання про закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченої ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.205-1 КК України, у зв`язку із дійовим каяттям, на підставі ст.45 КК України, так як вона вперше вчинила кримінальне правопорушення, яке на час його вчинення відносилось до кримінальних проступків, щиро покаялась, активно сприяла розкриттю злочину, збитки або шкода злочином не завдані.

Обвинувачена ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні підтримала клопотання захисника про звільнення її від кримінальної відповідальності, підстави та наслідки звільнення від кримінальної відповідальності їй роз`яснені та зрозумілі.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні не заперечував проти закриття кримінального провадження і звільнення обвинуваченої ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.205-1 КК України, на підставі ст.45 КК України, яка діяла на час вчинення нею злочину, з огляду на те, що вона вперше вчинила злочин невеликої тяжкості, щиро покаялась, шкода від її дій не завдана.

Вислухавши учасників судового провадження, вивчивши клопотання і матеріали кримінального провадження, суд вважає за можливе задовольнити клопотання захисника ОСОБА_4 про звільнення обвинуваченої ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, у зв`язку з дійовим каяття та закриття кримінального провадження, з наступних підстав.

Згідно п.2 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення щодо закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

В частині 4 статті 286 КПК України зазначено, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, то суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Статтею 44 КК України, передбачені правові підстави та порядок звільнення від кримінальної відповідальності, а саме, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

У відповідності до ст. 45 КК України (в редакції до 01.07.2020 р.), яка діяла на час вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення злочину щиро покаялася, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям (ст. 45 КК України) можливе в разі вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості. Передбачене у ст. 45 КК України (в редакції до 01.07.2020 р.), звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Дійове каяття полягає в тому, що після вчинення злочину особа щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду. Особа може бути звільнена від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям і в тому разі, коли вчиненим правопорушенням не було завдано якої-небудь матеріальної або моральної шкоди, але вона щиро розкаялася і активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.205-1 КК України, інкриміноване в провину ОСОБА_5 на час його вчинення, тобто на 02 жовтня 2019 року, відповідно до ст.12 КК України ( в редакції до 01.07.2020 р.) відносилось до злочинів невеликої тяжкості.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, під час проведення досудового розслідування активно сприяла розкриттю злочину, провину у скоєному кримінальному правопорушенні визнала та щиросердно розкаялась.

З огляду на вищезазначені обставинами, суд вважає необхідним закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 і звільнити її від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.205-1 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.284- 288,314 КПК України, ст.45 КК України (в редакції до 01.07.2020 р.), суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання захисника ОСОБА_4 - задовольнити.
На підставі ст.45 КК України (в редакції до 01.07.2020 р.) звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.205-1 КК України у зв`язку з дійовим каяттям.
Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000018 від 24 лютого 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.205-1 КК України - закрити.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1