ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/328/21 Справа № 201/1561/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 11 лютого 2021 року у кримінальному провадженні № 0000016 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Запоріжжі, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України, -

за участю:
прокурора ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8

В С Т А Н О В И В:

Обставини, встановлені рішенням слідчого судді, короткий зміст оскарженого рішення.
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11 лютого 2021 року з урахуванням виправленої помилки в ньому ухвалою слідчого судді від 15 лютого 2021 року, задоволено клопотання слідчого СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором ОСОБА_6 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 09 квітня 2021 року, з визначенням застави у розмірі 113 500 гривень.
Слідчий суддя врахував, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисних корисливих злочинів, а також існують ризики, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, знищити і сховати будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, враховуючи тяжкість ймовірного покарання, особу підозрюваного, який офіційно не працевлаштований і не має постійного джерела доходу. Крім того не знайдено всіх викрадених речей та цінностей.
Поряд із цим, слідчий суддя вважає недоведеним під час розгляду клопотання наявність ризиків визначених п. п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконно впливати на потерпілих, свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення, з підстав їх необґрунтованості та відсутності будь-яких достатніх доказів на підтвердження їх існування.
Проте для запобігання доведеним ризикам застосування більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім і не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати і постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 11 квітня 2021 року із визначенням застави у розмір 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
Зазначає, що слідчий суддя належним чином оцінив в сукупності всі обставини справи та вірно встановив наявність ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України. Разом з тим, слідчий суддя необґрунтовано визначив заставу у розмірі 113 500 грн, не врахувавши вимог ст. 182 КПК України та не взяв до уваги особливий характер справи, завдану шкоду, особу підозрюваного та його матеріальне становище і такий розмір не може достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків. В той час як завдана шкода становить 627 567,10 грн, що в 250 разів і більше перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян та становить великі розміри.

Позиції учасників судового провадження.
Прокурор в судовому засіданні підтримав подану ним апеляційну скаргу та з підстав, викладених в ній, просив її задовольнити, ухвалу слідчого судді скасувати і постановити нову, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, посилаючись на її безпідставність, просили відмовити в її задоволенні, а ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши суддю-доповідача, думки сторін кримінального провадження, перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги прокурора, апеляційний суд доходить наступних висновків.
Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.
Відповідно до ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
За вимогами статей 177, 178 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання та наявність в нього постійного місця роботи або навчання; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей.
Апеляційний суд вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого слідчим суддею не були дотримані належним чином, а доводи прокурора, викладені в апеляційній скарзі та в судовому засіданні, є частково обґрунтованими.
За матеріалами справи, 09 лютого 2021 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а 10 лютого 2021 року повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна у великих розмірах (крадіжка), поєднаної з проникненням у житло, вчиненої за попередньою змовою групою осіб, а також у придбанні і зберіганні вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.
Розглядаючи питання обґрунтованості підозри як підставу для застосування запобіжного заходу, апеляційний суд зважає на відсутність законодавчого визначення поняття «обґрунтованість підозри» та усталену практику Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості підозри» та критеріїв її визначення. Зокрема, як зазначено у рішенні ЄСПЛ «Нечипорук, Йонкало проти України» від 21.04.2011 р., наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Апеляційний суд вважає, що наведені в клопотанні слідчого відомості свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, при цьому, обставини, що дають підстави підозрювати його, підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання, та не оскаржуються сторонами кримінального провадження в апеляційному порядку.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді про існування ризиків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, у вигляді можливого переховування від органу досудового розслідування та/або суду, знищення і схову будь-якої із речей чи документів, що мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, враховуючи, що не встановлено місце знаходження всіх викрадених речей та цінностей.
Ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду обумовлюється серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю ймовірного покарання, яке підозрюваному загрожує у разі визнання його винуватим, адже злочини, у якому обґрунтовано він підозрюється є тяжкими та передбачають покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років (ч. 4 ст. 185 КК України).
Слідчий суддя врахував також належним чином особу підозрюваного ОСОБА_7 , який офіційно не працевлаштований, постійного джерела доходу не має, неодружений, що свідчить про відсутність сталих, міцних соціальних зв`язків в місці його проживання.
Обґрунтовано слідчий суддя визнав недоведеним стороною обвинувачення заявлені ризики, передбачені п.п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.
Отже, належними і вмотивованими є висновки слідчого судді, що заявлені ризики, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, є реальними, існують і більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не зможе їм запобігти та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Апеляційний суд вважає, що на даному етапі досудового розслідування запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 і саме він зможе запобігти доведеним ризикам.
Водночас, слідчий суддя, приймаючи рішення про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не врахував належним чином вимоги ст. 182 КПК України при визначенні суми застави, як альтернативного запобіжного заходу, та необґрунтовано визначив такий її розмір, який, на переконання апеляційного суду, не здатний достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків. Внаслідок чого ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали в суді апеляційної інстанції відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України.
Вирішуючи питання про визначення розміру застави, апеляційний суд виходить з такого.
Відповідно до ч. 4, 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
Апеляційний суд зважає, що застава має гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, водночас слід не допускати встановлення такого розміру застави, що є завідомо непомірним для цієї особи та призводить до неможливості виконання застави. Тобто, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу це фактично призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилося б на безальтернативне.
Положення кримінального процесуального закону та практика ЄСПЛ орієнтують на такі критерії, які слід врахувати при визначені розміру застави, як обставини кримінального правопорушення; особливий характер справи; майновий стан підозрюваного; його сімейний стан, у тому числі матеріальне становище близьких осіб; масштаб його фінансових операцій; даних про особу підозрюваного; встановлені ризики, передбачені статтею 177 КПК України; помірність обраного розміру застави та можливість її виконання, а також за певних обставин шкода, завдана кримінальним правопорушенням.
За матеріалами провадження, ОСОБА_7 підозрюється, зокрема у вчиненні тяжкого злочину за ч. 4 ст. 185 КК України, яке виразилося у таємному викраденні чужого майна у великих розмірах, поєднаної з проникненням у житло, вчиненої за попередньою змовою групою осіб.
Шкода, яка була завдана даним кримінальним правопорушенням, визначена на загальну суму 627 567, 10 грн, що в 250 разів і більше перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян та становить великі розміри.
Апеляційний суд, враховуючи всі обставини кримінальних правопорушень, майновий та сімейний стан підозрюваного, його особу та великий розмір завданої шкоди, вважає за необхідне вийти за межі розміру застави, передбаченої п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України та визначити заставу у розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
На переконання апеляційного суду, такий розмір застави зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, достатньою мірою гарантувати виконання ним покладених на нього обов`язків та не є завідомо непомірним для нього.
Разом з тим, на думку колегії суддів, доводи апеляційної скарги прокурора щодо необхідності визначити підозрюваному заставу в розмірі 500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, є непереконливими та фактично призведе до очевидної неможливості виконання умов цього запобіжного заходу.
За таких обставин, доводи сторони обвинувачення є частково обґрунтованими та підтверджуються матеріалами справи, апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, ухвала слідчого судді скасуванню з постановленням нової ухвали, якою до підозрюваного ОСОБА_7 слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування з визначенням розміру застави у відповідності до вимог ч. 4, 5 ст. 182 КПК України.
Керуючись ст. ст. 183, 193, 194, 405, 407, 422 КПК, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 11 лютого 2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України скасувати.
Постановити нову, якою клопотання слідчого СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 задовольнити частково.
Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 09 квітня 2021 року.
Визначити, що у разі внесення підозрюваним або іншою фізичною або юридичною особою застави у розмірі трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 681 000 гривень, ОСОБА_7 підлягає звільненню з-під варти.
У разі внесення застави та звільнення підозрюваного з-під варти, покласти на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:
- прибувати за кожною вимогою на визначений час до слідчого, прокурора або суду;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілими та іншими підозрюваними у кримінальному провадженні;
- повідомляти слідчого та прокурора про зміну місця проживання та/або місця роботи.
Роз`яснити підозрюваному, що у разі не з`явлення його за викликом до слідчого, прокурора чи суду без поважних причин або не повідомлення ним про причини своєї неявки, або порушення обов`язків, покладених на нього у цій ухвалі, застава звертається у дохід держави.
Строк дії обов`язків встановити до 09 квітня 2021 року.
Взяти ОСОБА_7 під варту в залі суду негайно.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4