КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2020 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2
ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0001102 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 191 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 263 КК України, за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинувачених ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 9 грудня 2016 року, яким
ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Пилятин, Козилецького р-ну, Чернігівської обл., проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який займав посаду на момент вчинення злочину інспектора патрульної служби 1-го взводу 1-ї роти, батальйону № 1 патрульної служби ЛУ в метрополітені ГУМВС України в м. Києві, раніше не судимий,
визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 191 КК України та призначено покарання:
- за ч. 2 ст. 186 КК України у виді 5 років позбавлення волі;
- за ч. 1 ст. 309 КК України у виді 1 року позбавлення волі;
- за ч. 1 ст. 263 КК України у виді 4 років позбавлення волі;
- за ч. 3 ст. 191 КК України у виді 4 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади у правоохоронних органах на строк 3 роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточне покарання призначено у виді 5 років 3 місяці позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади у правоохоронних органах строком на 3 роки.
ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець Хмельницької обл., Шепетівського р-ну, с. Дубівка, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , який займав посаду на момент вчинення злочину інспектора патрульної служби 1-го взводу 1-ї роти батальйону № 1 патрульної служби ЛУ в метрополітені ГУМВС України в м. Києві, раніше не судимий,
визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190 КК України та призначено покарання:
- за ч. 2 ст. 186 КК України у виді 5 років позбавлення волі;
- за ч. 1 ст. 190 КК України у виді 2 років позбавлення волі;
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання призначено у виді 5 років.
ОСОБА_8 ,
ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець с. Єрківці, Переяслав-Хмельницького р-ну, Київської обл., проживаючого за адресою:
АДРЕСА_3 , який займав посаду на момент вчинення злочину інспектора патрульної служби 1-го взводу 1-ї роти батальйону № 1 патрульної служби ЛУ в метрополітені ГУМВС України в м. Києві, раніше не судимий
визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 263 КК України та призначено покарання:
- за ч. 2 ст. 186 КК України у виді 5 років позбавлення волі;
- за ч. 2 ст. 190 КК України у виді 2 років позбавлення волі;
- за ч. 1 ст. 263 КК України у виді 4 років позбавлення волі;
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання призначено у виді 5 років позбавлення волі,
за участю сторін апеляційного провадження:
прокурора ОСОБА_11
ОСОБА_12
потерпілого ОСОБА_13
захисників ОСОБА_9
ОСОБА_10
обвинувачених ОСОБА_6
ОСОБА_8
ОСОБА_7
В С Т А Н О В И Л А :
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , перебуваючи на службі в органах внутрішніх справ, згідно зі ст.20 Закону України «Про міліцію» являлись представниками державного органу виконавчої влади, законні вимоги якого є обов`язковими для виконання громадянами і службовими особами, а тому, перебуваючи на займаній посаді, являлися представниками влади, а відповідно до ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» - працівниками правоохоронного органу.
До прав та обов`язків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , як працівників органу внутрішніх справ, відповідно до Закону України «Про міліцію» входило, серед іншого, забезпечення особистої безпеки громадян, захист їх прав і свобод, запобігання правопорушенням та припинення їх, у передбачених законом випадках і в установленому порядку - застосовування сили та спеціальних засобів для захисту громадян і самозахисту від нападу та інших дій, що створюють загрозу життю або здоров`ю працівника міліції.
Згідно зі ст. 25 зазначеного закону працівник міліції у межах повноважень, наданих законом та іншими законодавчими актами, самостійно приймає рішення і несе за свої протиправні дії або бездіяльність дисциплінарну чи кримінальну відповідальність.
Таким чином, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на момент вчинення злочинів, відповідно до примітки 1 до ст.364 КК України, були службовими особами в силу постійно здійснюваних ним функцій представника влади.
Відповідно до статті 2 Закону України «Про міліцію», основними завданнями міліції є:
- запобігання правопорушенням та їх припинення;
- охорона і забезпечення громадського порядку;
- виявлення кримінальних правопорушень;
- участь у розкритті кримінальних правопорушень у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством, та інші.
Відповідно до статті 5 Закону України «Про міліцію» міліція виконує свої завдання неупереджено, у точній відповідності з законом. Ніякі виняткові обставини або вказівки службових осіб не можуть бути підставою для будь-яких незаконних дій або бездіяльності міліції.
Згідно з п. 2, ч.1 ст.10 Закону України «Про міліцію» міліція відповідно до своїх завдань зобов`язана виявляти, запобігати і припиняти кримінальні правопорушення.
Інспектор патрульної служби 1-го взводу 1-ї роти батальйону № 1 патрульної служби ЛУ в метрополітені ГУМВС України в місті Києві ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою групою осіб з інспектором патрульної служби 1-го взводу 1-ї роти батальйону № 1 патрульної служби ЛУ в метрополітені ГУ МВС України в місті Києві ОСОБА_7 , інспектором патрульної служби 1-го взводу 1-ї роти батальйону № 1 патрульної служби ЛУ в метрополітені ГУМВС України в місті Києві ОСОБА_8 та особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження та невстановленими слідством особами, вирішили вчиняти грабежі щодо мешканців м. Києва, які перебували у нетверезому стані.
З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_6 за попередньою змовою групою осіб разом з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, вирішили вчиняти грабежі щодо мешканців м. Києва шляхом давання потерпілому, без його відома, з метою вилучення у нього майна, сильнодіючої лікарської речовини, яка мала призводити потерпілого до безпорадного стану, що не становила небезпеку для життя останнього.
Розробивши вказаний план злочинних дій, ОСОБА_6 узгодив його реалізацію з інспектором патрульної служби 1-го взводу 1-ї роти батальйону №1 патрульної служби ЛУ в метрополітені ГУМВС України в місті Києві ОСОБА_7 , з інспектором патрульної служби 1-го взводу 1-ї роти батальйону № 1 патрульної служби ЛУ в метрополітені ГУМВС України в місті Києві ОСОБА_8 , особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, та невстановленими слідством особами, які у подальшому дали свою згоду на вчинення грабежів згідно розробленого та узгодженого плану.
За розробленим злочинним планом ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, діючи за попередньою змовою групою осіб, підшукували біля розважальних нічних закладів, місць громадського харчування громадян, які перебували у стані алкогольного сп`яніння. В подальшому вказана група осіб разом з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, входили у довіру та пропонували особам у нетверезому стані спиртні напої, під час вживання яких, непомітно для останніх, підсипали сильнодіючу лікарську речовину - «Клофелін» та «Азалептол» в спиртні напої, яка призводила потерпілого до безпорадного стану.
Так, 17 липня 2014 року мешканка міста Києва ОСОБА_14 разом зі своєю подругою ОСОБА_15 перебували у приміщенні кафе, що розташоване в парку культури та відпочинку «Гідропарк» у м. Києві, де останні вживали спиртні напої.
Цього ж дня у приміщенні кафе перебували ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, які прибули до парку культури та відпочинку «Гідропарк» у м. Києві з метою заволодіння індивідуальним майном громадян шляхом грабежу.
Коли ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , близько 22.00 год. вийшли з приміщення кафе, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, наздогнали останніх, запропонували їм знайомство. Під час розмови з ОСОБА_14 та ОСОБА_15 ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, діючи узгоджено та за попередньою змовою групою осіб, дотримуючись попередньо розробленого плану, діючи з метою заволодіння чужим майном шляхом грабежу, пригостили ОСОБА_14 та ОСОБА_15 спиртним напоєм (шампанським), куди вже попередньо було додано сильнодіючу лікарську речовину «Клофелін» та «Азалептол», що при вживані людиною приводить її до безпорадного стану.
Коли ОСОБА_14 та ОСОБА_15 внаслідок вживання спиртних напоїв, куди було підсипано сильнодіючу лікарську речовину - «Клофелін» та «Азалептол», втратили свідомість, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, за попередньою змовою групою осіб заволоділи особистим майном потерпілих, а саме:
що належать ОСОБА_14 : мобільний телефон марки «НТС ONE 801e» в корпусі червоного кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 вартістю 6000 грн., з карткою мобільного оператора «Київстар» вартістю 30 грн., номер НОМЕР_2 , на рахунку якої грошових коштів не було; iPad A1430 ІМЕІ НОМЕР_3 в корпусі білого кольору вартістю 7700 грн.; гаманець чорного кольору вартістю 300 (триста) грн., в якому знаходились грошові кошти в сумі 900 грн. купюрами по 100 та 50 грн.; МР3-плеєр «Самсунг» вартістю 1000 грн.; дві каблучки з золота 585 проби вартістю по 1500 грн. (одна тисяча п`ятсот грн.) кожна; браслет з золота 585 проби з дорогоцінним камінням аметист вартістю 9940 (дев`ять тисяч дев`ятсот сорок) грн.; сумка з тканини різнокольорова вартістю 200 грн.; роздільний купальник вартістю 900 (дев`ятсот) грн.; рушник пляжний з малюнком дельфіна та рибки вартістю 200 (двісті) грн.; посвідчення водія, видане на ім`я ОСОБА_14 , на поновлення яких потрачено 700 (сімсот) грн.; ключі від вхідних дверей у квартиру, чим завдано ОСОБА_14 матеріального збитку на загальну суму 30870 грн.;
що належать ОСОБА_15 : сумка з тканини велика пляжна чорного кольору із написом зеленого кольору «BELONI» вартістю 400 грн., у сумці знаходились: паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_15 , на відновлення якого потрачено 50 грн.; паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_15 , на відновлення якого потрачено 500 грн.; медична картка на ім`я ОСОБА_15 та результати аналізів матеріальної цінності не становить; 5 квитанцій про сплату комунальних послуг матеріальної цінності не становить; гаманець шкіряний у чорно білу смугу вартістю 400 грн., у гаманці знаходились: приблизно 2000 грн. купюрами номіналом 200 та 100 грн. та 350 доларів США купюрами номіналом 100, 20 та 10 доларів (відповідно до офіційного курсу Національного Банку України на момент вчинення злочину 350 доларів США становить 4101 грн. 90 коп.), сережки золоті з білого та червоного золота овальної форми вартістю 2500 грн., зв`язка ключів від квартири у кількості 4 штук та пігулка від омофону, потрачено на заміну замків 400 грн.; купальник чорного кольору вартістю 250 грн.; парео в чорно-білу смугу вартістю 200 грн.; косметичка в чорно-білу смугу вартістю 100 грн.; мобільний телефон марки «Леново» модель «S 820» червоного кольору на дві сім картки вартістю 2800 грн., в якому знаходилась сім-карта мобільного оператора Лайф номер телефону НОМЕР_4 вартістю 20 грн.; пляжний рушник синьо-помаранчевого кольору з логотипом марки «NIKE» вартістю 200 грн.; ланцюжок золотий плетення «Бісмарк» вартістю 10000 грн.; підвіскою «Ніфертіті» вартістю 1500 грн., шльопанці чорні пляжні вартістю 150 грн., чим завдано ОСОБА_15 матеріального збитку на загальну суму 25571 грн. 90 коп.
Крім того, 11 жовтня 2014 року, перебуваючи в приміщенні кафе-бару «Еспресо», який розташований на площі Т.Шевченко, що в Оболонському районі м. Києва, ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 , помітили, сидячих поруч за сусіднім столиком ОСОБА_16 з ОСОБА_17 , в цей момент у ОСОБА_8 та ОСОБА_7 виник умисел, спрямований на заволодіння мобільним телефоном ОСОБА_16 , шляхом зловживання довірою, за попередньою змовою групою осіб.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 підійшов у вказаному приміщенні кафе до ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , коли останні почали танцювати, представившись ОСОБА_18 , намагався ввійти в довіру останніх та після знайомства продовжив з ними бесіду.
Коли ОСОБА_16 в ніч з 11 жовтня 2014 року на 12 жовтня 2014 року вийшла з приміщення вказаного кафе на вулицю випалити цигарку, ОСОБА_8 попрямував за нею, та в бесіді, переконавши останню в тому, що хоче зателефонувати, попросив дати йому її мобільний телефон марки «SAMSUNG» модель «GALAXY S 4» ЕМЕІ НОМЕР_5 , після чого ОСОБА_16 , довірившись ОСОБА_8 , передала йому свій мобільний телефон марки «SAMSUNG» модель «GALAXY S 4» ЕМЕІ НОМЕР_5 .
Після цього, не маючи наміру повертати вищевказаний мобільний телефон вартістю 899 грн., ОСОБА_8 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння майном ОСОБА_16 за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 , та, роблячи вигляд, що розмовляє по вказаному телефону, відійшов від ОСОБА_16 та згодом, скориставшись моментом, коли остання відволіклась, зник з вказаним телефоном марки «SAMSUNG» модель «GALAXY S 4», що належить останній та вказаний телефон не повернув ОСОБА_16 , а розпорядився ним на власний розсуд. Після заволодіння ОСОБА_8 майном потерпілої, остання почала піднімати галас та прохала присутніх викликати працівників міліції, але ОСОБА_7 з метою доведення спільного з ОСОБА_8 злочинного умислу, направленого на заволодіння майном потерпілої та уникнення відповідальності за свої злочинні дії, просив потерпілу не викликати наряд міліції, а вирішити питання на місці. Однак усвідомивши, що потерпіла все ж таки має намір викликати працівників міліції, зник з місця злочину.
Своїми умисними спільними злочинними діями ОСОБА_8 та ОСОБА_7 завдали ОСОБА_16 майнової шкоди у вигляді: вартості сім карти мобільного оператора ТОВ «Астеліт» НОМЕР_6 25 грн., суми коштів на рахунку вказаного номеру мобільного оператора ТОВ «Астеліт» - 5 грн., вартості сім карти мобільного оператора ПрАТ «Київстар» - 25 грн., вартості мобільного телефону марки «SAMSUNG» модель «GALAXY S 4» ІМЕІ НОМЕР_5 , яка склала 899 грн., флеш-картки об`ємом 16 Гб вартістю 120 грн., на загальну суму 1074 грн.
Крім того, 12 жовтня 2014 року у ОСОБА_6 , працюючого на посаді інспектора патрульної служби 1-го взводу 1-ї роти батальйону № 1 патрульної служби ЛУ в метрополітені ГУМВС України в місті Києві, який будучи службовою особою, переслідуючи єдиний корисний умисел, направлений на привласнення чужого майна шляхом зловживання своїм службовим становищем, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, будучи службовою особою, винник злочинний умисел спрямований на повторне заволодіння чужим майном, зловживаючи своїм службовим становищем.
Так, 12 жовтня 2014 року близько 23 год. ОСОБА_6 , знаходячись при виконанні своїх службових обов`язків та перебуваючи на станції метрополітену «Академістечко» у м. Києві, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне заволодіння чужим майном, зловживаючи своїм службовим становищем, побачивши ОСОБА_19 , попросив пройти останнього до кімнати «міліції», що знаходилась на вказаній станції метрополітену, після чого надав вимогу ОСОБА_19 дістати все та покласти на стіл все, що є при ньому та у його в кишенях, після чого ОСОБА_19 виконав вказану вимогу ОСОБА_6 . Потім ОСОБА_6 , зловживаючи своїм службовим становищем, використовуючи своє службове становище, забрав собі мобільний телефон «Sumsung GT-C3322» IMEI НОМЕР_7 та НОМЕР_8 сріблястого кольору вартістю 465 грн., МР3 програвач «Transend T-Sonic 870» білого кольору вартістю 830 грн. та картхолдер на 24 картки, в якому знаходилися кредитна картка для отримання заробітної плати «Ощадбанку», кредитна картка універсальна «Приватбанк» та інші пластикові картки на знижки, що для ОСОБА_19 цінності не становлять, чим повторно заволодів чужим майном, зловживаючи своїм службовим становищем, та розпорядився вказаним майном на власний розсуд, чим своїми умисними злочинними діями ОСОБА_6 завдав матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_19 , на загальну суму 1295 грн.
Крім того, 17 жовтня 2014 року о 20.10 год. ОСОБА_6 за попередньою змовою групою осіб з інспектором патрульної служби 1-го взводу 1-ї роти батальйону № 1 патрульної служби ЛУ в метрополітені ГУМВС України в місті Києві ОСОБА_8 , з інспектором патрульної служби 1-го взводу 1-ї роти батальйону № 1 патрульної служби ЛУ в метрополітені ГУМВС України в місті Києві ОСОБА_7 та невстановленими слідством особами, діючи умисно, повторно, реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на заволодіння чужим майном, шляхом грабежу прибули в район станції метро «Чернігівська» у м. Києві.
Перебуваючи неподалік станції метро «Чернігівська» в м. Києві, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та невстановленими слідством особами, побачивши громадянку ОСОБА_20 , яка вживала алкогольний напій - пиво, вирішили повторно заволодіти її особистим майном, шляхом вчинення щодо неї грабежу.
Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та невстановленими слідством особами, увійшовши в довіру до ОСОБА_20 , під час спільного вживання спиртних напоїв, пригостили останню сумішшю горілки з підсипаною сильнодіючою лікарською речовиною «Клофелін» та «Азалептол», що в сукупності після вживання викликає у людини непритомний стан, та, очікуючи, коли остання знепритомніє, о 20.39 год. прослідували за ОСОБА_20 до зелених насаджень, що поруч з метро «Чернігівська». Коли ОСОБА_20 внаслідок вживання спиртних напоїв, куди був підсипаний вказаний лікарський засіб, втратила свідомість, користуючись тим, що потерпіла внаслідок вживання сильнодіючої речовини не могла чинити фізичного опору, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та невстановленими слідством особами, повторно вчинили грабіж щодо ОСОБА_20 і заволоділи її особистим майном, а саме: сумкою в якій знаходились гаманець в якому було близько 200 грн., зарплатна картка банку «Авант», пенсійна картка банку «Хрещатик» карта киянина, телефоном марки «Sumsung Duos Galaxy III» на дві сім карти, паспортом, пенсійним посвідченням, реєстраційним номером облікової картки платника податків, та довідкою про отримання інвалідності, також з шиї зняли срібний ланцюжок з хрестиком на ньому та срібною іконкою, з правої руки зняли срібне кільце з написом «Спаси та сохрани», з лівої руки зняли годинник в титановому корпусі фірми «Tag heuer», чим спричинили потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 4000 грн.
Крім того, 15 грудня 2014 року о 19 год. ОСОБА_6 за попередньою змовою групою осіб з інспектором патрульної служби 1-го взводу 1-ї роти батальйону № 1 патрульної служби ЛУ в метрополітені ГУМВС України в місті Києві ОСОБА_7 та невстановленими слідством особами, діючи умисно, повторно, реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на відкрите заволодіння чужим майном, прибули в район станції метро «Дарниця» у м. Києві.
Перебуваючи 15 грудня 2014 року у вечірній час доби неподалік станції метро «Дарниця» в м. Києві, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 та невстановленими слідством особами, побачивши громадянина ОСОБА_13 , який вживав алкогольний напій пиво, вирішили заволодіти його особистим майном шляхом грабежу.
Так, близько 20.15 год. ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 , попрямували від станції метро «Дарниця», слідуючи на маршрутному таксі № 445 за громадянином ОСОБА_13 , майном, якого хотіли заволодіти. Приїхавши до зупинки «Новодарницької», ОСОБА_13 вийшов з маршрутного таксі та попрямував до будинку за адресою свого проживання, а ОСОБА_6 з ОСОБА_7 попрямували за ним в слід. Згодом, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 неподалік будинку за адресою: м. Київ, Харківське шосе, 21/6, вступили в діалог з ОСОБА_13 та, увійшовши в довіру останнього, під час спільного вживання спиртних напоїв, пригостили останнього сумішшю пива з підсипаною сильнодіючою лікарською речовиною «Клофелін» та «Азалептол», що у сукупності після вживання алкоголю викликає у людини непритомний стан, та очікували, коли останній знепритомніє.
О 21.57 год., користуючись тим, що потерпілий ОСОБА_13 внаслідок вживання сильнодіючої речовини не міг чинити фізичного опору, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 та невстановленими слідством особами, повторно здійснили грабіж у ОСОБА_13 і заволоділи його особистим майном, а саме: рюкзаком, в якому знаходились пластикова банківська картка «Юникредитбанк», видана на ім`я останнього, пластиковою банківські карткою «Приватбанк», виданою на ім`я останнього, двома пластиковими банківські картки «Промінвестбанк», виданими на ім`я останнього, розкладний ніж з рукояткою під колір дерева, кишеньковий розкладний мультиінструмент з рукояткою під колір дерева, ключ-трьохгранник, та з пальця стягнули золоту обручку, чим завдали потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму близько 2500 грн.
Крім того, 17 грудня 2014 року о 02.20 год. ОСОБА_6 , діючи умисно, повторно та за попередньою змовою групою осіб з інспектором патрульної служби 1-го взводу 1-ї роти батальйону № 1 патрульної служби ЛУ в метрополітені ГУМВС України в місті Києві ОСОБА_7 , інспектором патрульної служби 1-го взводу 1-ї роти батальйону № 1 патрульної служби ЛУ в метрополітені ГУМВС України в місті Києві ОСОБА_8 та особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, маючи на меті заволодіння чужим майном шляхом відкритого викрадення, прибули в район станції метро «Дарниця» у м. Києві.
Перебуваючи неподалік станції метро «Дарниця» за адресою:

вул. Попудренка, 7, в м. Києві, ОСОБА_6 , діючи повторно за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, побачивши громадянина ОСОБА_21 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, вирішили вчинити грабіж з метою заволодіння особистим майном останнього.
Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_6 , діючи повторно за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, увійшовши в довіру до ОСОБА_21 , під час спільного вживання спиртних напоїв, додали сильнодіючу лікарську речовину «Клофелін» та «Азалептол» в його келих та в непритомному стані погрузили останнього в автомобіль ВАЗ -21099 державний реєстраційний знак НОМЕР_9 , який належав на праві особистої власності дружині ОСОБА_8 , після чого намагались вивезти непритомного потерпілого ОСОБА_21 за межі м. Києва. Під час перебування потерпілого ОСОБА_21 в автомобілі ВАЗ -21099 державний реєстраційний знак НОМЕР_9 , ОСОБА_6 , діючи повторно за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, діючи умисно, шляхом відкритого викрадення заволоділи особистим майном потерпілого, а саме посвідченням водія, банківською карткою ПАТ КБ «Приватбанк», грошовими коштами, мобільним телефоном «Нокіа» та сумкою із особистими речами ОСОБА_21 .
Крім того, 17 грудня 2014 року близько 03.25 год. під час проведення особистого обшуку затриманого ОСОБА_6 на місці вчинення кримінального правопорушення за адресою: м. Київ, Дарницьке шосе (проїзна частина у напрямку Харківського шосе, на відстані приблизно 250 метрів від перехрестя з вказаним шосе), з середини чорної сумки у присутності понятих виявлено та вилучено подрібнені речовини рослинного походження зеленого кольору, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом канабіс, загальна маса якого (у перерахунку на суху речовину) складає 13,41 г.
Отже, діючи умисно, ОСОБА_6 у невстановленому слідством час, місці та спосіб придбав наркотичний засіб - канабіс та став незаконно зберігати його при собі з невстановленого досудовим розслідуванням часу до 17 грудня 2014 року без мети збуту.
Крім того, 17 грудня 2014 року під час проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 , а саме кімнати АДРЕСА_4 , виявлено та вилучено 5 предметів, схожих на набої, один з яких з маркуванням на гільзі «WADIЕ9 mm СS», а інші чотири предмети схожі на набої з маркуванням на гільзі «S&B 9 mm Р.А. Blanc».
Згідно з висновку балістичної експертизи № 399 від 14 травня 2015 року патрони з маркуванням на гільзі «S&B 9 mm Р.А. Blanc» у кількості 4 штуки відносяться до боєприпасів та до стрільби придатні та є 9 мм пістолетними патронами, які споряджені зарядом та снарядом, саморобним способом, з використанням капсульованих гільз від шумових пістолетних патронів з маркуванням «S&B 9 mm Р.А. Blanc», промислового виробництва. Дані патрони можуть бути використані у пістолетах «ПМТ», «ПМР». «ВІЙ», «Форт-12Р» та іншій зброї відповідного типу та калібру.
Згідно п. 2 Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12 жовтня 1992 року, до предметів, матеріалів і речовин, підприємств, майстерень і лабораторій, на які поширюється дозвільна система належать, в тому числі, вогнепальна зброя та бойові припаси до неї.
Відповідно до п. 2.8 глави 2 розділу І Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої Наказом МВС України № 622 від 21 серпня 1998 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 7 жовтня 1998 року за № 637/3077, видача дозволів громадянам на придбання, зберігання та носіння зброї здійснюється після проведеного з ними вивчення матеріальної частини зброї, правил поводження з нею, її застосування та використання, що здійснюється у пунктах вивчення матеріальної частини зброї, спеціальних засобів, правил поводження з ними та їх застосування після здачі заліку та отримання довідки про вивчення матеріальної частини зброї, спеціальних засобів, правил поводження з ними та їх застосування.
Згідно п. 8.1 глави 8 розділу ІІ Інструкції, дозвільна система, що здійснюється органами внутрішніх справ, поширюється на бойову нарізну військових зразків зброю або виготовлену за спеціальним замовленням, охолощену, нейтралізовану, несучасну, спортивну, мисливську вогнепальну зброю, бойові припаси до зброї, основні частини зброї, пневматичну, холодну зброю, пристрої та патрони до них, що належать підприємствам, установам, організаціям, суб`єктам господарювання та громадянам.
Вогнепальна зброя, згідно п. 8.2 глави 8 розділу ІІ Інструкції, - зброя, яка призначена для ураження цілей снарядами, що одержують спрямований рух у стволі (за допомогою сили тиску газів, які утворюються в результаті згоряння метального заряду) та мають достатню кінетичну енергію для ураження цілі, що знаходиться на визначеній відстані.
Бойова вогнепальна зброя, згідно п. 8.3 глави 8 розділу ІІ Інструкції, - вогнепальна зброя, призначена для ураження людини та (або) техніки. До бойової зброї не належить старовинна зброя та її моделі, які виготовлені до 1899 року включно.
Мисливська вогнепальна зброя, згідно п. 8.8 глави 8 розділу ІІ Інструкції, - вогнепальна зброя, призначена для ураження тварин і птахів під час полювання. До мисливської вогнепальної зброї належать: мисливські гвинтівки, карабіни та штуцери, гладкоствольні рушниці, гладкоствольні рушниці із свердловиною «парадокс» з нарізами 100-140 мм на початку або в кінці ствола, мисливські рушниці зі свердловиною «сюпра», комбіновані рушниці, що мають поряд з гладкими і нарізні стволи.
Мисливська зброя повинна відповідати таким вимогам:
- для стрільби зі зброї використовуються мисливські патрони відповідного калібру;
- загальна довжина з розкладеним та зафіксованим прикладом має становити не менше 800 мм;
- ємність магазину (барабана) (з установленим обмежувачем за наявності) нарізної зброї не має перевищувати 10 патронів, а гладкоствольної 4 патронів;
- мати запобіжник;
- довжина ствола мисливської зброї повинна відповідати вимогам ГСТУ 78-41-002-97.
Боєприпаси, згідно п. 8.9 глави 8 розділу ІІ Інструкції, - спеціально виготовлені вироби одноразового використання, які призначені забезпечити ураження цілей в умовах збройної боротьби, самооборони, полювання спорту. До бойових припасів належать патрони до нарізної вогнепальної зброї різних калібрів, а також заряджені патрони до гладкоствольних мисливських рушниць, мисливський порох і капсулі.
Відповідно до п. 8.12 глави 8 розділу ІІ Інструкції, до пристроїв належать такі пістолети і револьвери вітчизняного виробництва, які конструктивно призначені тільки для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії і технічно не придатні для стрільби бойовими патронами.
Відповідно до п. 8.12 глави 8 розділу ІІ Інструкції, до патронів до пристроїв належать патрони, споряджені гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, призначені для відстрілу їх тільки пристроями вітчизняного виробництва і допущені в установленому порядку до використання.
Отже, діючи умисно та не маючи дозволу на зберігання бойових припасів, ОСОБА_6 зберігав за місцем свого проживання з невстановленого розслідуванням часу до 17 грудня 2014 року, за адресою: кімната АДРЕСА_4 , бойові припаси патрони з маркуванням на гільзі «S&B 9 mm Р.А. Blanc» у кількості 4 штуки.
Крім того, 17 грудня 2014 року о 02.46 год. під час проведення обшуку затриманого ОСОБА_8 на місці вчинення кримінального правопорушення, за адресою: м. Київ, Дарницьке шосе (проїзна частина у напрямку Харківського шосе, на відстані приблизно 250 метрів від перехрестя з вказаним шосе) з лівої внутрішньої кишені чорної куртки, виявлено та вилучено самозарядний пістолет з маркуванням «SCHMEISSER ПШС 790» № НОМЕР_10 , виготовленим шляхом переробки саморобним способом (розсвердлено канал ствола) сигнального пістолету моделі «ПСШ 790» № НОМЕР_10 калібру 9 мм Р.А., промислового виробництва, Україна, в магазині якого знаходилось 2 патрони з маркуванням «9 mm Р.А. Knall» та «S&B 9 mm Р.А. Blanc», які відносяться до боєприпасів та до стрільби придатні, та є 9 мм пістолетними патронами, які споряджені зарядом та снарядом, саморобним способом, з використанням капсульованих гільз від шумових пістолетних патронів з маркуванням «9 mm Р.А. Knall» та «S&B 9 mm Р.А. Blanc», промислового виробництва, та які можуть бути використані у пістолетах «ПМТ», «ПМР», «ПМ-РФ» «ВІЙ», «Форт-12Р» та іншій зброї відповідного тину та калібру.
Згідно п. 2 Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12 жовтня 1992 року, до предметів, матеріалів і речовин, підприємств, майстерень і лабораторій, на які поширюється дозвільна система належать, в тому числі, вогнепальна зброя та бойові припаси до неї.
Відповідно до п. 2.8 глави 2 розділу І Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої Наказом МВС України № 622 від 21 серпня 1998 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 7 жовтня 1998 року за № 637/3077, видача дозволів громадянам на придбання, зберігання та носіння зброї здійснюється після проведеного з ними вивчення матеріальної частини зброї, правил поводження з нею, її застосування та використання, що здійснюється у пунктах вивчення матеріальної частини зброї, спеціальних засобів, правил поводження з ними та їх застосування після здачі заліку та отримання довідки про вивчення матеріальної частини зброї, спеціальних засобів, правил поводження з ними та їх застосування.
Згідно п. 8.1 глави 8 розділу ІІ Інструкції, дозвільна система, що здійснюється органами внутрішніх справ, поширюється на бойову нарізну військових зразків зброю або виготовлену за спеціальним замовленням, охолощену, нейтралізовану, несучасну, спортивну, мисливську вогнепальну зброю, бойові припаси до зброї, основні частини зброї, пневматичну, холодну зброю, пристрої та патрони до них, що належать підприємствам, установам, організаціям, суб`єктам господарювання та громадянам.
Вогнепальна зброя, згідно п. 8.2 глави 8 розділу ІІ Інструкції, - зброя, яка призначена для ураження цілей снарядами, що одержують спрямований рух у стволі (за допомогою сили тиску газів, які утворюються в результаті згоряння метального заряду) та мають достатню кінетичну енергію для ураження цілі, що знаходиться на визначеній відстані.
Бойова вогнепальна зброя, згідно п. 8.3 глави 8 розділу ІІ Інструкції, - вогнепальна зброя, призначена для ураження людини та (або) техніки. До бойової зброї не належить старовинна зброя та її моделі, які виготовлені до 1899 року включно.
Мисливська вогнепальна зброя, згідно п. 8.8 глави 8 розділу ІІ Інструкції, - вогнепальна зброя, призначена для ураження тварин і птахів під час полювання. До мисливської вогнепальної зброї належать: мисливські гвинтівки, карабіни та штуцери, гладкоствольні рушниці, гладкоствольні рушниці із свердловиною «парадокс» з нарізами 100-140 мм на початку або в кінці ствола, мисливські рушниці зі свердловиною «сюпра», комбіновані рушниці, що мають поряд з гладкими і нарізні стволи.
Мисливська зброя повинна відповідати таким вимогам:
- для стрільби зі зброї використовуються мисливські патрони відповідного калібру;
- загальна довжина з розкладеним та зафіксованим прикладом має становити не менше 800 мм;
- ємність магазину (барабана) (з установленим обмежувачем за наявності) нарізної зброї не має перевищувати 10 патронів, а гладкоствольної 4 патронів;
- мати запобіжник;
- довжина ствола мисливської зброї повинна відповідати вимогам ГСТУ 78-41-002-97.
Боєприпаси, згідно п. 8.9 глави 8 розділу ІІ Інструкції, - спеціально виготовлені вироби одноразового використання, які призначені забезпечити ураження цілей в умовах збройної боротьби, самооборони, полювання спорту. До бойових припасів належать патрони до нарізної вогнепальної зброї різних калібрів, а також заряджені патрони до гладкоствольних мисливських рушниць, мисливський порох і капсулі.
Відповідно до п. 8.12 глави 8 розділу ІІ Інструкції, до пристроїв належать такі пістолети і револьвери вітчизняного виробництва, які конструктивно призначені тільки для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії і технічно не придатні для стрільби бойовими патронами.
Відповідно до п. 8.12 глави 8 розділу ІІ Інструкції, до патронів до пристроїв належать патрони, споряджені гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, призначені для відстрілу їх тільки пристроями вітчизняного виробництва і допущені в установленому порядку до використання.
Отже діючи умисно, не маючи дозволу на носіння зброї та бойових припасів, ОСОБА_8 носив при собі з невстановленого досудовим розслідуванням часу до 17 грудня 2014 року пістолет з маркуванням «SCHMEISSER ПШС 790» № НОМЕР_10 , який є вогнепальною зброєю та патрони з маркуванням «9 mm Р.А. Knall» та «S&B 9 mm Р.А. Blanc» у кількості 2 штуки, що є бойовими припасами.

Під час досудового розслідування та судового засідання дії ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (кожного окремо) було кваліфіковано, у тому числі, й за ч.2 ст. 187 КК України.
На стадії заявлення клопотань та доповнень прокурором оголошено обвинувальний акт зі зміненим обвинуваченням та дії обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (кожного окремо) кваліфіковано замість ч. 2 ст. 187 КК України за ч.2 ст. 186 КК України.
Потерпілі ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_20 , ОСОБА_13 , ОСОБА_21 , яким було роз`яснено право підтримувати обвинувачення у раніше пред`явленому обсязі, погодились із зміненим обвинуваченням та кваліфікацією дій ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за ч.2 ст. 186 КК України.

Цим же вироком вирішено питання судових витрат та речових доказів, а саме:
- стягнуто з ОСОБА_6 процесуальні витрати за проведені експертизи у справі у сумі 1468, 24 грн. на користь держави;
- стягнуто з ОСОБА_7 процесуальні витрати за проведені експертизи у справі у сумі 738, 64 грн. на користь держави;
- стягнуто з ОСОБА_8 процесуальні витрати за проведені експертизи у справі у сумі 1468, 24 грн. на користь держави.
Речові докази:
- картки стаціонарного хворого ОСОБА_13 та ОСОБА_21 зберігати при матеріалах кримінального провадження (ас.111-132; ас.177-182 т. 8);
· товарний чек, гарантійний талон та керівництво по використанню MP 3 Transcend T- Sonic зберігати при матеріалах кримінального провадження (ас.99-103 т. 6);
· Автомобіль ВАЗ 21099 днз. НОМЕР_9 синього кольору, який переданий ОСОБА_22 повернути власнику (ас.106-110; ас. 130-131 т.5);
· ланцюг деформований за реактивом, подряпини, № предмету 323-00008947, золото 585 проби, загальна вага 7,39 грам, чиста вага 7,37 грам - повернуто ОСОБА_15
· паспорт громадянина України НОМЕР_11 , виданий на ім`я ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця с. Яблунівка, Корсунь-Шевченківського району, Черкаської області, зареєстрованого в АДРЕСА_5 - повернуто власнику;
· картку пластикову ломбарду «Скарбниця» штрих-код ВР 000559681; ідентифікаційний код ОСОБА_6 ; паспорт громадянина України НОМЕР_12 , виданий на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , службове посвідчення працівника міліції УКМ № 147357 на ім`я ОСОБА_6 ; Додаток до договору № 323-14013381 між ОСОБА_6 та ПТ «Ломбард Скарбниця»; Додаток до договору № 323-14013380 між ОСОБА_6 та ПТ «Ломбард Скарбниця»; Додаток до договору № 323-14009073 між ОСОБА_6 та ПТ «Ломбард Скарбниця»; Додаток до договору № 323-14007122 між ОСОБА_6 та ПТ «Ломбард Скарбниця»; Додаток до договору № 323-14020780 між ОСОБА_6 та ПТ «Ломбард Скарбниця»; Додаток до договору № 323-14014753 між ОСОБА_6 та ПТ «Ломбард Скарбниця»; Додаток до договору № 502144792 між ОСОБА_6 та ПТ «Ломбард Скарбниця»; Додаток до договору № 323-14018913 між ОСОБА_6 та ПТ «Ломбард Скарбниця»; Додаток до договору № 323-14022016 між ОСОБА_6 та ПТ «Ломбард Скарбниця»; банкнота номіналом один долар США № А 50215625Е; Вимога ПАТ «Форвард Банк» на адресу ОСОБА_6 на 8 арк.; рахунки на оплату комунальних послуг на ім`я ОСОБА_6 ; Клаптик паперу з рукописними надписами - повернуто ОСОБА_6 ;
· Мобільний телефон «Samsunq Duos». ІМЕІ № НОМЕР_7 , НОМЕР_8 повернуто власнику ОСОБА_19 ;
· Чохол сумка чорного кольору з сім картою «МТС» № НОМЕР_13 повернуто за належності;
· упаковка з-під пігулок «Клофелін Дарниця», у якій міститься стікер з відповідними пігулками у кількості 3 пігулки та стікер з відповідними пігулками у кількості 8 пцгулок; Стікер з-під пігулок «Gravol 50» з 4 пігулками; Стікер з-під пігулок «Ацетилсалициловая кислота» з 2 пігулками; Прозорий поліетиленовий пакет, у якому міститься речовина рослинного походження зеленого кольору; Прозорий поліетиленовий пакет, у якому міститься 3 пігулки овальної форми з відтисками «Рапасіоі», 2 пігулки у стікері «Фестал», одна пігулка округлої форми без назви, Дві частини пігулок без назви та поліетиленовий пакетик із залишками порошкоподібної речовини; Прозорий поліетиленовий пакет, у якому міститься 4 пігулки круглої форми жовто-салатового кольору без назви; Частина стікера з-під пігулок з однією пігулкою з невизначеною назвою; Два прозорих поліетиленових пакетів, із залишками порошкоподібної речовини біло-жовтого кольору; Прозорий поліетиленовий пакет, у якому міститься 1 пігулка округлої форми; Прозорий поліетиленовий пакет, із залишками порошкоподібної речовини білого кольору; Паперовий стікер з 9 пігулками «Димедрол»; Частина стікера з-під пігулок «Ranigast- Мах» з трьома пігулками - знищити;
· банківська карта ПАТ «Банк Руский Стандарт» № НОМЕР_14 ; банківська карта ПАТ «Приват банк» № НОМЕР_15 ; Банківська карта ПАТ «Державний експортно- імпортний банк України» № НОМЕР_16 на ім`я ОСОБА_24 ; Банківська карта ПАТ «Приват банк» № НОМЕР_17 на ім`я ОСОБА_25 ; Банківська картка ПАТ «Приват банк» № НОМЕР_18 ; Банківська картка ПАТ «Приват банк» № НОМЕР_19 ; Банківська картка ПАТ «Експобанк» № НОМЕР_20 ; Банківська картка ПАТ «Платінумбанк» № НОМЕР_21 ; Банківська картка ПАТ «Промінвест банк» № НОМЕР_22 на ім`я ОСОБА_26 ; Картка ПАТ «Галнафтогаз» Фішка «ОККО»: № 116, 954; Картка накопичувач «Фора» № 127161809; Перепустка в КП «Київський метрополітен» № 112265; Посвідчення КП «Київський метрополітен» на ім`я ОСОБА_13 повернуто за належністю;
· Картка накопичувач «Еко-маркет» С533, зв`язку з ключем та магнітним ключем на ланцюжку білого кольору; зв`язку з двома ключами та овальним брелоком з надписом «Таіланд»; ланцюжок з металу жовтого кольору, з кулоном у вигляді камінців білого кольору; дві сережки з металу жовтого кольору із вставками у вигляді камінців у кількості 6 штук; дві сережки з металу білого кольору із вставками у вигляді камінців; дві сережки з металу білого кольору у формі квітів; брелок з металу білого кольору у формі трьох черепів; сумка-барсетка чорного кольору марки «Вгаd Fordі»; сім карта оператору мобільного зв`язку «МТС» № НОМЕР_23 ; грошові кошти в сумі 610 гривен; шапка в`язана чорного кольору повернуто за належністю;
· шапку (балаклаву) чорного кольору з двома отворами для очей та одним отвором для ротової порожнини; упаковка з-під пігулок «Клофелін Дарниця», у якій міститься стікер з відповідними пігулками у кількості 3 пігулки та стікер з відповідними пігулками у кількості 8 таблеток; стікер з-під пігулок «Gravol 50», з 4 пігулками; стікер з-під пігулок «Ацетилсилициловая кислота», з 2 пігулками; прозорий поліетиленовий пакет, у якому міститься речовина рослинного походження зеленого кольору; прозорий поліетиленовий пакет, у якому міститься 3 пігулки овальної форми з відтисками «Раnadol», 2 пігулки у стікері «Фестал», одна пігулка округлої форми без назви, дві частини пігулок без назви та поліетиленовий пакетик із залишками порошкоподібної речовини; прозорий поліетиленовий пакет, у якому міститься 4 пігулки круглої форми жовто-салатового кольору без назви; частина стікера з-під пігулок з однією таблеткою з невизначеною назвою; два прозорих поліетиленових пакетів, із залишками порошкоподібної речовини біло-жовтого кольору; прозорий поліетиленовий пакет, у якому міститься 1 пігулка округлої форми; прозорий поліетиленовий пакет, із залишками порошкоподібної речовини білого кольору; паперовий стікер з 9 пігулками «Димедрол»; частина стікера з-під пігулок «RanigastМах» з трьома пігулками знищити;
· обручка деформована за реактивом подряпаний, № предмету 323-00011811, золото 585 проби, загальна вага 2,1 г.; кулон деформований за реактивом, № предмету 323-00013442, золото 585 проби, загальна вага 0,7 грам, чиста вага 0,7 грам.; хрестик деформований за реактивом, брудний, подряпини, ЛІ: предмету 323-00008948, золото 585 проби, загальна вага 2,59 грам, чиста вага 2,56 грам.; каблучка з камінням деформована, брудна подряпини, № предмету 323-00006524, золото 585 проби, загальна вага 4,04 грам, чиста вага 3,74 грам.; перстень з камінням деформований, за реактивом подряпини, № предмету 323-00005472, золото 585 проби, загальна вага 7,04 грам, чиста вага 6,55 грам.; каблучка з камінням деформована, за реактивом подряпини, брудна № предмету 323-00012805, золото 585 проби, загальна вага 1,45 грам, чиста вага 1,41 грам.; обручка деформована за реактивом подряпаний, № предмету 323-00009672, золото 500 проби, загальна вага 2,46 г., чиста вага 2,4 грам повернуто ПТ «Ломбард-Скарбниця», за адресою: м. Бровари, вул. Короленка, 49;
· ідентифікаційний код № НОМЕР_24 , виданий на ім`я ОСОБА_27 ; дві обкладинки до паспорту; посвідченні всеукраїнське об`єднання «Майдан» № 144868, видане 7 лютого 2014 року ім`я ОСОБА_28 ; утримувач для сім картки оператор мобільного зв`язку «МТС» без номеру; газетний папір з текстом молитви; ікона «Ісусе! Довіряємо тобі Україно»; пенсійне посвідченню № НОМЕР_25 видане на ім`я ОСОБА_29 ; паспорт громадянина України НОМЕР_26 , виданий на ім`я ОСОБА_30 ІНФОРМАЦІЯ_5 ; ідентифікаційний код ОСОБА_31 ; талон до посвідчення водія НОМЕР_27 , виданий на ім`я ОСОБА_31 ; свідоцтво про розірвання шлюбу № НОМЕР_28 виданий на ім`я ОСОБА_31 ; трудова книжка, видана на ім`я ОСОБА_31 ; особова медична книжка № 662624, видана на ім`я ОСОБА_32 , довідка про випадок травми, видана на ім`я ОСОБА_31 ; посвідчена всеукраїнське об`єднання «Майдан» № 83994, видане 16 січня 2014 року на ім`я ОСОБА_31 ; посвідчення водія № НОМЕР_29 від 30 червня 1999 року, видана на ім`я ОСОБА_31 ; закордонний паспорт НОМЕР_30 , виданий на ім`я ОСОБА_31 ; три візитні картки «Експрес перевезення» № тел. НОМЕР_31 на ОСОБА_33 ; два малюнки у вигляд портрета; аркуш паперу з рукописними написами; барсетка синього кольору марки «Sport Wear» - повернути власнику;
· посвідчення водія ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 № НОМЕР_32 ; посвідчення працівника міліції ОСОБА_8 , НОМЕР_33 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_34 ; Пластикова картка ОТП кредит НОМЕР_35 на ім`я ОСОБА_34 ; пластикова картка ФОКС КЛУБ «ФОКСТРОТ» НОМЕР_36 ; Пластикова картка Універсальний Ломбард 2 79; Пластикова картка Аптека низьких N 111825972; Пластикова карта Fozzy дисконтна картка 791288; Пластикова карта ПРАЙД 0444 7; Пластикова карта novus 885271; Пластикова карта Нова лінія 70739663; Пластикова карта SMART 7004 4200 0888 3011 9; Пластикова карта Приват Банк НОМЕР_37 ; Пластикова карта wog - 0392236 на 10 літрів пального А-95; Пластикова карта ОЩАДБАНК НОМЕР_38 видана на ім`я ОСОБА_35 ; Пластикова карта АТЛ 2 51501 020264; Пластикова карта БРСМ НАФТА ; Пластикова карта НОМЕР_39 ОСОБА_34 ; Пластикова карта ЕКО МАРКЕТ В963; Пластикова карта Електрона картка НОМЕР_40 ; Календарик; Талон попередження КХА № 579727; Талон обов`язкового страхування АС/3263834; Клаптик паперу Нова почта № 9779 на ім`я ОСОБА_8 ; Грошова купюра 007578120; Грошова купюра ЛБ 3707990; Грошові купюри one, ten pound; Грошова купюра номіналом п`ятсот рублей Га 3955855; Грошова купюра номіналом 500 гривень (сувенірна); Грошова купюра номіналом 500 гривень МВ8410297; Грошова купюра номіналом 500 гривень Л35508908; Грошова купюра номіналом 500 гривень БР0604042; Грошова купюра номіналом 500 гривень ЛБ5266106; Грошова купюра номіналом 100 гривень ЕЩ2532181; Грошова купюра номіналом 2 гривні МЕ3897591; Грошова купюра номіналом 1 гривні ПЖ900670; Грошова купюра номіналом 5 гривень ЕГ4173820 (з двох частин); Грошова купюра номіналом 100 доларів США (СУВЕНИР 98601); Грошова купюра номіналом 100 доларів США (СУВЕНІР); Грошова купюра номіналом 100 доларів США (СУВЕНІР); Грошова купюра номіналом 100 доларів США (СУВЕНІР); Грошова купюра номіналом 1 долар США В03014102; Грошова купюра номіналом 1 доларів США Р94681575І повернуто ОСОБА_8 ;
· Гаманець чорного кольору; Гаманець чорного кольору; Поліс № АС/ 3412345; Поліс № АІ/3301115; Клаптик паперу «Пам`ятка про перелік прав, які зачитуються міліції при затриманні особи підозрою в учиненні злочину безпосередньо на місці події»; Клаптик паперу «Вказівка МВС України від 18.04.2006 № 338; Квитанція АТ ОТП БАНК; Квитанція 5810; Квитанція АТ ОТП БАНК А7204131; Квитанція АТ ОТП БАНК А7204131; Квитанція АТ ОТП БАНК А7203959; Квитанція ПриватБанк номер чеку 1036; Талон на прийом до лікаря; Клаптик паперу з написом 331-77-53 Торти; Клаптик паперу з написом ОСОБА_36 ; Перепустка № 1647 на ім`я ОСОБА_8 ; Клаптик паперу таксі ОСОБА_37 НОМЕР_41 ; Клаптик паперу «Пам`ятка ...»; Клаптик паперу «Пам`ятка ...»; Клаптик паперу червоно кольору НОМЕР_42 ....; Дві фотокартки; Фотокартки на фоні красного; Клаптик паперу «Пам`ятка з оповіщенню та екіпіровці особистого складу лінійного управління ГУМВС України в м. Києві»; Клаптик паперу «08805466»; Три іконки; Клаптик паперу красного кольору НГе 525819021 поповнення рахунку; Стрічка темно-чорного кольору; Візитка картка «ЕКСПРЕС-СЕРВІС АВТО»; Флеш накопичувач ОЬУМРШ; Обгортка на посвідчення з ланцюгом до якого прикріплено карабін та два ключі; Копійки в розмірі одна гривня 10 копійок повернуто ОСОБА_8
· мобільний телефон НТС ІМЕІ: НОМЕР_43 з сім-картою оператору ЛАЙТ НОМЕР_44 ; Мобільний телефон НОКІА Х2 з пошкодженим екраном ІМЕІ 1: НОМЕР_45 , ІМЕІ 2: НОМЕР_46 , з сім-картою оператора djuice НОМЕР_47 повернути за належністю;
· пігулки в кількості З штук жовтого кольору, з надписом на стікері - «Клофелін» - знищити;
· Мобільний телефон «nokia» ІМЕІ: НОМЕР_48 із батареєю живлення; Барсетка чорного кольору, в середині якої міститься гаманець чорного кольору, в середині знаходиться пластикова картка «Еко маркет» № НОМЕР_49 та записник в чорному чохлі з записами; Барсетка чорного кольору фірми «DrBOND)», в середині якої міститься електронний пристрій «СОСLEVER»; Зв`язка ключів в кількості трьох штук разом із пультом чорного кольору; Обгортка коричневого кольору, в середині якої міститься: Копія рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 17 червня 2010 року, Розписка від ОСОБА_38 , Квитанція ПАТ «Альфі- Банк» про сплату 610грн., Водійське посвідчення № НОМЕР_50 , видане ОСОБА_7 ; Пластикове свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ВАЗ 21140, 2006 р.в., номерний знак НОМЕР_51 , серії НОМЕР_52 ; Талон до посвідчення водія НОМЕР_53 ; Страховий поліс № АС/9431807; Реєстраційна картка ТЗ НОМЕР_51 ; Копія медичної довідки 2МДК № 987034 на ОСОБА_7 повернуто ОСОБА_7 .
· Копії документів: водійське посвідчення № НОМЕР_54 , на ім`я ОСОБА_39 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; копія та оригінал талону до посвідчення водія НОМЕР_55 ; картка водія на ОСОБА_40 ; паспорт громадянина України НОМЕР_56 на ім`я ОСОБА_39 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , - повернуто власнику;
· страховий поліс АВ/8376904, виданий ОСОБА_7 ; Копія висновку щодо результатів медичного огляду ОСОБА_7 ; Оригінал довіреності на ім`я ОСОБА_41 ВРЛ № 214677; Оригінал квитанції № 120648, постанова у справі про адміністративне правопорушення на ОСОБА_7 ; Страховий поліс АВ/2018995 виданий ОСОБА_7 ; Витяг № 23657963 про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень; Копія висновку від 5 вересня 2011 року про вивчення підстав керування транспортним засобом ОСОБА_7 - повернуто ОСОБА_7 ;
· мобільний телефон «NOKIA» чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_57 із батареєю живлення, без задньої кришки; Мобільний телефон «НОКІА» сіро-синього кольору, ІМЕІ: НОМЕР_58 з батареєю живлення; Матерчата сумочка чорного кольору з пошивкою червоного кольору у вигляді хреста повернути власнику;
· Клітчатий шматок тканини, у яку загорнуто телескопічну металеву палицю, довжиною 50 см., рукоятка якої виготовлена з пластику знищити; портмоне для авто документів коричневого кольору, церковну ікону повернути власнику;
· пластикова картка ОСОБА_42 на ім`я ОСОБА_43 , Банк «Хрещатик» № НОМЕР_59 ; Конверт з секретним кодом банку «Хрещатик» № НОМЕР_59 , виданий на ім`я ОСОБА_43 повернуто ОСОБА_20 ;
· паперовий згорток із написом на згортку паперу з газети «Цікаві весняні пропозиції» із вмістом речовини рослинного походження; Один набій травматичної дії, калібру 9 мм.; Пігулки «Кетанов» у кількості 9 штук.; Пігулки «Азалептон» у кількості 9 штук.; Пігулки у кількості 36 штук, які містяться у білій пластиковій баночці, яка не містить розпізнавальних написів знищити;
· паспорт громадянина України НОМЕР_60 , виданий на ім`я ОСОБА_44 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженець м. Астрахань, Російська Федерація, зареєстрований в АДРЕСА_6 ; Паспорт громадянина України НОМЕР_61 , виданий на ім`я ОСОБА_45 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрований по АДРЕСА_7 ; Паспорт громадянина України НОМЕР_62 , виданий на ім`я ОСОБА_46 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстрований по АДРЕСА_8 ; Ідентифікаційний код на ім`я ОСОБА_46 ; Паспорт громадянина України НОМЕР_63 , виданий на ім`я ОСОБА_47 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , уродженець г. Кехра, Хар`юського р-ну, Естонія, зареєстрований по АДРЕСА_9 ; Ідентифікаційний код на ім`я ОСОБА_47 ; Паспорт громадянина України , виданий на ім`я ОСОБА_48 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , уродженець с. Немерчи, Муровано-Куриловецького р-ну, Вінницької обл., зареєстрований АДРЕСА_10 ; Паспорт громадянина України , виданий на ім`я ОСОБА_49 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , уродженець та мешканець с. Святець, Теофілівського р-ну, Хмельницької обл. повернути по приналежності;
· дисконтну карту WOG № 55282; фіскальні чеки різних банків; Квитанція про сплату; Квитанції про сплату послуг автостоянки; грошові кошти в сумі 131 грн.: дві купюри по 50 грн., одна купюра 20грн., дві купюри по 2 грн., сім купюр по 1 грн. повернути власнику;
· згорток із фольги із вмістом порошкоподібної речовини світло-жовтого кольору - знищити;
· свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_64 щодо реєстрації вантажного силового тягача DAF номерний знак НОМЕР_65 , 2002 року випуску, власником якого є ОСОБА_50 ; Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_64 щодо реєстрації напівпричіпу бортового «Sambro», 2001 року випуску, вантажного силового тягача DAF номерний знак НОМЕР_65 , 2002 року випуску повернути ОСОБА_51 ; посвідчення водія на ім`я ОСОБА_21 ; банківська картка ПАТ «Приватбанк» № НОМЕР_66 на ім`я ОСОБА_21 ; Мобільний телефон «Нокиа» з сенсорним дисплеєм, у корпусі сірого кольору, задня панель телефону синього кольору, ІМЕІ: НОМЕР_67 з карткою оператора стільникового зв`язку «МТС» - повернути ОСОБА_21 ;
· 4 пластикових стаканчиків - знищити;
· дві шапки із шкірозамінника; папка-швидкозшивач із вмістом копій та оригіналів документів щодо реєстрації ФОП ОСОБА_52 повернути власнику;
· сумка сірого кольору із тканини із написом «Alden», яка опечатана печаткою № 4, у які й знаходиться: пара спортивних штанів синього кольору; пара шкарпеток сірого кольору; ключ від автомобіля «Рено» з браслетом; спортивна кофта синього кольору; ніж, рукоятка якого перемотана скетчем; рулетка для вимірювання; окуляри та футляр від окулярів; блокнот із записами; дві карти-атласи автомобільних доріг України повернути ОСОБА_21
· посвідчення водія серії НОМЕР_68 , на ім`я ОСОБА_53 , ІНФОРМАЦІЯ_12 уродженець Кіровоградської обл., проживаючий в м. Донецьк, Донецької обл.; Паспорт громадянина України НОМЕР_69 , виданий на ім`я ОСОБА_54 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , уродженець та мешканець АДРЕСА_11 , та ідентифікаційний код № НОМЕР_70 , та його банківська карта «Райфайзенбанк Аваль» № НОМЕР_71 ; військовий квиток № НОМЕР_72 на ім`я ОСОБА_55 , ІНФОРМАЦІЯ_14 ; папірець з номерами мобільних телефонів; паспорт НОМЕР_73 виданий на ім`я ОСОБА_55 , ІНФОРМАЦІЯ_14 ; Ідентифікаційний код № НОМЕР_74 , на ім`я ОСОБА_56 ; Пазовий пакет в середині якого містяться 6 сім карт мобільного оператора:
· невідомого оператора № НОМЕР_75 ;
· «Джине» № НОМЕР_76 ;
· «Київстар» № НОМЕР_77 $
· «АСЕВА8Е» № НОМЕР_78 ;
· «Диджус» № НОМЕР_79 ;
· «МТ8» № НОМЕР_80 ;
· Пластикова коробка, у середині якої знаходиться три флеш накопичувача; екран для мобільного телефону № НОМЕР_81 р00624АР повернути власнику;
· 5 набоїв калібру 9 мм. - знищити;
· мобільний телефон сірого кольору, з батареєю живлення, марки «Нокіа» імеі: НОМЕР_82 ; мобільний телефон марки «Нокіа», коричневого кольору, з батареєю живлення, імеі: НОМЕР_83 ; мобільний телефон чорного кольору, з батареєю живлення, марки «LD» імеі: НОМЕР_84 ; 6 аркушів паперу А4 з чорновими записами; шкіряний гаманець, чорного кольору, в якому міститься посвідчення працівника Укрзалізниці на ім`я ОСОБА_57 , ІНФОРМАЦІЯ_15 ; гаманець чорного кольору пустий; гаманець чорного кольору в/ середині якого знаходяться накопичувальні картки; жіночий гаманець чорного кольору, всередині якого знаходяться фотокартки з зображенням дитини, дівчини та хлопця. Посвідчення з фотокарткою, записи в якому здійснені іноземною мовою; Жіночий гаманець червоного кольору у середині якого міститься банківська картка «Юнікредитбанк» № НОМЕР_85 на ім`я ОСОБА_58 , візитні картки: НОМЕР_86 , НОМЕР_87 та картка «АМWAY» тел. НОМЕР_88 ; записник чорного кольору в якому містяться записи; Шкіряний гаманець чорного кольору; Гаманець чорного кольору в середині якого міститься посвідчення водія НОМЕР_89 на ім`я ОСОБА_59 , ІНФОРМАЦІЯ_16 , мешканець АДРЕСА_12 . та посвідчення водія НОМЕР_90 на ім`я ОСОБА_60 , ІНФОРМАЦІЯ_17 , мешканець АДРЕСА_13 ; Гаманець марки чорного кольору в середині якого міститься картки накопичувальні «ОККО» № 104; Гаманець чорного кольору, в середині якого міститься клаптик паперу з записами « НОМЕР_91 ОСОБА_61 » та « НОМЕР_92 ОСОБА_62 »; Записна книжка, в середині якої знаходяться клаптики паперу та записи; гаманець коричневого кольору повернути власнику;
· гаманець чорного кольору в середині якого знаходяться перепустка в поліклініку на ім`я ОСОБА_6 , картки накопичувальні та клаптики паперу з записами; гаманець коричневого кольору марки «РЕТЕR 1855»; Мобільний телефон марки «Нокіа» без батареї та задньої кришки у неробочому стані імеі: НОМЕР_93 ; Гаманець чорного кольору в середині якого міститься паспорт громадянина України НОМЕР_94 , виданий на ім`я ОСОБА_63 , ІНФОРМАЦІЯ_18 , мешканки АДРЕСА_14 , кредитні картки - кредитні картки «Приватбанк» № НОМЕР_95 та № НОМЕР_96 ; кредитна картка «Райфайзенбанк Аваль» № НОМЕР_97 на ім`я « ОСОБА_64 »; Ідентифікаційний код на ім`я ОСОБА_65 ; Візитівки; Гаманець чорного кольору в середині якого міститься посвідчення водія НОМЕР_98 на ім`я ОСОБА_66 , ІНФОРМАЦІЯ_19 , мешканець с. Скобелка, Горохівського р-ну, Волинської обл. та талон попередження серія АГВ 346548 на ім`я ОСОБА_67 та талон до посвідчення водія НОМЕР_99 на ім`я ОСОБА_68 , ІНФОРМАЦІЯ_20 , зареєстрований в АДРЕСА_15 та посвідчення водія на його ім`я НОМЕР_100 ; Кредитні картки ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_101 , № НОМЕР_102 , «Промінвестбанк» № НОМЕР_103 на ім`я « ОСОБА_69 » посвідчення водія на ім`я ОСОБА_70 , ІНФОРМАЦІЯ_21 , зареєстрований в АДРЕСА_16 (додаток 13); Посвідчення водія НОМЕР_104 на ім`я ОСОБА_71 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , мешканець АДРЕСА_17 ; Банківська картка «Райфайзенбанк Аваль» № НОМЕР_105 на ім`я « ОСОБА_72 »; Банківська картка «Аваль банк» № НОМЕР_106 на ім`я « ОСОБА_72 »; Студентський квиток № НОМЕР_107 на ОСОБА_73 , ІНФОРМАЦІЯ_18 ; Кредитна картка «Укргазбанк» № НОМЕР_108 на ім`я « ОСОБА_74 »; Накопичувальна картка № НОМЕР_109 ; Кредитна картка «Промінвестбанк» № НОМЕР_102 на ім`я « ОСОБА_75 »; Посвідчення водія НОМЕР_110 на ім`я ОСОБА_76 , ІНФОРМАЦІЯ_22 , видане Львівським МРЕВ в травні 1996 року; Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_111 на ім`я ОСОБА_77 , ІНФОРМАЦІЯ_23 , с. Підгірці, Стрійського р-ну, Львівської обл.; Гаманець чорного кольору в середині якого міститься банківська картка «Банк Хрещатик» № НОМЕР_112 , картки накопичувальні, візитки, талон до посвідчення водія НОМЕР_113 на ім`я ОСОБА_78 , ІНФОРМАЦІЯ_24 , мешканець АДРЕСА_18 .; Гаманець чорного кольору в середині якого міститься візитівки, пластикова картка на ім`я « ОСОБА_79 » НОМЕР_114 ; Портмоне з шкіряними вставками різного кольору, в середині якого знаходиться пенсійне посвідчення НОМЕР_115 на ім`я ОСОБА_80 , ІНФОРМАЦІЯ_25 , видане Закарпатським РУПФУ в Свалявському районі та картка «Доброго дня» № НОМЕР_116 ; Мобільний телефон без марки імеі: НОМЕР_117 , та ІМЕІ: НОМЕР_118 , в якому містяться дві сім-картки оператора стільникового зв`язку «МТ8» № НОМЕР_119 та «Київстар» № НОМЕР_120 ; Мобільний телефон марки «Самсунг», з батареєю живлення, рожевого кольору, імеі: НОМЕР_121 ; мобільний телефон марки «Нокіа 1600», сірого кольору, без батареї імеі: НОМЕР_122 ; Шкіряний гаманець, коричневого кольору в середині якого містяться візитки, банківська картка «Промінвестбанк» № НОМЕР_123 та посвідчення КП «Київський метрополітен» на ім`я ОСОБА_81 ; Аркуші паперу в кількості 10 штук; Металевий предмет чорного кольору, візуально схожий на кастет повернути власникам (за належністю) ;
· металевий предмет, візуально схожий на револьвер з маркуванням під барабаном «МЕ JAGUAR 80», НОМЕР_124 , № НОМЕР_125 . САL 380, 9М|М, КNALL; Металевий предмет, схожий на пістолет з маркуванням WALTER», № НОМЕР_126 ; Металева конструкція в середині з металевими кульками, візуально схожий на магазин - знищити;
· паперовий згорток, при розгортанні якого виявлено надпис ручкою синього кольору «Китай сліпий» та міститься речовина білого кольору; Паперовий згорток, при розгортанні якого виявлено речовину рослинного походження зеленого кольору - знищити;
· металеву обручка жовтого кольору з маркуванням 595; металева обручка жовтого кольору з маркуванням 595; металева обручка жовтого кольору з маркуванням 595; металеві сережки жовтого кольору з червоним камінням маркуванням 595 2 шт.; металевий ланцюжок жовтого кольору без маркуваня; дві металеві сережки жовтого кольору, зігнуті повернути ОСОБА_82
· паспорт громадянина України: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серія НОМЕР_127 виданий Дніпровським РУ ГУМВС України в місті Києві від 15 липня 2002; Мобільний телефон «Samsung Duos» 01108, сіро-коричневого кольору, на 2-і сім картки, ІМЕІ: НОМЕР_128 та ІМЕІ: НОМЕР_129 , абонентський номер НОМЕР_130 та «Київстар» сім картка № НОМЕР_131 , сім картка НОМЕР_132 , в чохлі темно-коричневого кольору; Службове посвідчення працівника міліції № НОМЕР_133 на ім`я ОСОБА_7 , в шкіряній обкладинці коричневого кольору, з причіпленим магнітним ключем; Ключі від автомобіля «Лада» у кількості 3-х штук та брелок охоронної системи; Два ключі з металу сріблясто-сірого кольору; Перепустка № 1743 на ОСОБА_7 ; Запальничка у пластиковому корпусі рожевого кольору. Марки «ВІС»; Довідка № 060594 про тимчасову непрацездатність на ОСОБА_7 ; Грошові кошти в сумі 97 копійок.; аркуш паперу візитка «Райфайзен банк Аваль» про отримання компенсації; картка «Прайд» № 00737; картка міні супермаркету «Фора» № 776; картка супермаркету «Новус» клуб карт № НОМЕР_134 ; перепустка в КП «Київський метрополітен» № 098431; клаптик паперу з надписом «Іспарітель для клеромайзера» тел. НОМЕР_135 ; дві мікро картки об`ємом 32 та 2 гігабайта; аркуш паперу з надписом «Мозолістий протектор» тел. НОМЕР_136 та НОМЕР_137 ; Клаптик паперу з надписом « ОСОБА_83 НОМЕР_138 »; Дві маленькі ікони у ламінованій стрічці; Єдиний квиток на громадський транспорт, вартістю 1.50 коп.; Пам`ятка працівнику ОВС; Візитні картки : автосервіс, кузовний ремонт, ОСОБА_84 повернути ОСОБА_7 .

Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції, захисник ОСОБА_9 в інтересах обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 9 січня 2016 року змінити: закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309, ч. 3 ст. 191 КК України, закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 190 КК України; перекваліфікувати дії ОСОБА_6 :
- з ч. 2 ст. 186 КК України на ч.2 ст. 185 КК України (за епізодом відносно потерпілих ОСОБА_14 та ОСОБА_15 )
- з ч. 2 ст. 186 КК України на ч.2 ст. 190 КК України (за епізодом відносно потерпілої ОСОБА_85 )
- з ч. 2 ст. 186 КК України на ч.2 ст. 185 КК України (за епізодом відносно потерпілого ОСОБА_13 ), виключивши із мотивувальної частини вироку формулювання, за попередньо змовою групою осіб разом із ОСОБА_7
- з ч. 2 ст. 186 КК України на ч. 3 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України (за епізодом відносно потерпілого ОСОБА_86 ), призначивши йому покаранні в межах санкцій зазначених статей.

Перекваліфікувати дії ОСОБА_8 :
- з ч. 2 ст. 186 КК України на ч. 2 ст. 190 КК України (за епізодом відносно потерпілої ОСОБА_85 )
- з ч. 2 ст. 186 КК України на ч. З ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України (за епізодом відносно потерпілого ОСОБА_21 ), призначивши йому покаранні в межах санкцій зазначених статей. Виключити із мотивувальної частини вироку формулювання, що судом встановлена причетність ОСОБА_8 до скоєння злочину відносно потерпілих ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , так як обвинувачення за цим епізодом ОСОБА_8 не пред`являлось.
Вирішити питання щодо речових доказів в наступному порядку:
- ланцюг деформований за реактивом, подряпини, № предмету 323-золото 585 проби, загальна вага 7,39 грам, чиста вага 7,37 грам. - повернути ОСОБА_6 ; Картка накопичувач «Еко маркет» С533, Зв`язку з ключом та магнітним ключем на ланцюжку білого кольору; Зв`язку з двома ключами та овальним брелком з надписом «Таіланд»; Ланцюжок з металу жовтого кольору, з кулоном у вигляді камінців білого кольору; Дві сережки з металу жовтого кольору із вставками у вигляді камінців у кількості 6 штук; Дві сережки з металу білого кольору із вставками у вигляді камінців; Дві сережки з металу білого кольору у формі квітів; Брелок з металу білого кольору у формі трьох черепів; Сумка-барсетка чорного кольору марки «Вгай Рогсіі»; Сім карта оператору мобільного зв`язку «МТС» № НОМЕР_23 ; Грошові кошти в сумі 610 гривен; Шапка в`язана чорного кольору - повернути ОСОБА_6 ; обручка деформована за реактивом подряпаний, № предмету 323- 00011811, золото 585 проби, загальна вага 2,1 г.; Кулон деформований за реактивом, № предмету 323-00013442, золото 585 проби, загальна вага 0,7 грам, чиста вага 0,7 грам.; Хрестик деформований за реактивом, брудний, подряпини, № предмету 323- золото 585 проби, загальна вага 2,59 грам, чиста вага 2,56 грам.; Каблучка з камінням деформована, брудна подряпини, № предмету 323-00006524, Золото 585 проби, загальна вага 4,04 грам, чиста вага 3,74 грам.; Перстень з камінням деформований., за реактивом подряпини, № предмету 323- 00005472, золото 585 проби, загальна вага 7,04 грам, чиста вага 6,55 грам.; Каблучка з камінням деформована, за реактивом подряпини, брудна № предмету 323- 00012805, золото 585 проби, загальна вага 1,45 грам, чиста ваг 1,41 грам.; Обручка деформована за реактивом подряпаний, № предмету 323-00009672, золото 500 проби, загальна вага 2,46 г., ЧИСТА вага 2,4 грам. - повернути ОСОБА_87 .
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що згідно з обвинувальним актом відносно ОСОБА_8 обвинувачення у вчиненні злочину по епізоду від 17 липня 2014 року відносно ОСОБА_14 та ОСОБА_15 не висувалося, однак, суд першої інстанції вказав, що ОСОБА_8 , нібито, вчиняв злочин. Таким чином судом порушено вимоги ст. 337 КПК України.
Окрім того, посилання суду першої інстанції у вироку по даному епізоду на показання потерпілих, які вони надавали під час досудового слідства, є незаконними, оскільки, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які безпосередньо сприймав під час судового засідання. По даному епізоду потерпілі не пам`ятають, як саме зникли їх речі, що їм підсипали. Тому, на думку захисту, дії ОСОБА_6 кваліфіковано невірно, а вина доведена лише за ч. 2 ст. 185 КК України.
По епізоду від 12 жовтня 2017 року щодо потерпілого ОСОБА_19 захисник зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги той факт, що мобільний телефон Самсунг № НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , який був виявлений та вилучений у ОСОБА_6 під час його затримання 17 грудня 2014 року, ОСОБА_6 купив. Окрім того, захисник вказує про те, що показання потерпілого у вироку відображені не повністю, суд взагалі не посилається на часові рамки, про які вказував потерпілий у своїх показаннях, що має істотне значення. Так, захисник посилається на те, що показання ОСОБА_19 не відповідають дійсності, оскільки спростовуються показаннями свідків, відомостями про відсутність сейфа на станції метрополітену, де ніс службу ОСОБА_6 . Окрім того, під час судового розгляду достовірно встановлено, що у час, коли, нібито, ОСОБА_6 вчиняв злочину відносно ОСОБА_19 , він перебував на іншій станції метрополітену.
По епізоду від 11 жовтня 2014 року відносно ОСОБА_16 захисник наголошує, що його підзахисний ніякого злочину не вчиняв, до будь-якого кафе в районі площі Т. Шевченка не заходив. Докази, надані стороною обвинувачення, підтверджують той факт, що ОСОБА_8 на площу Шевченка прибув о 22.57 год. 11 жовтня 2014 року. Суд посилається на те, що ОСОБА_8 та ОСОБА_7 з 22:42 год. 11 жовтня 2014 року до 01:37 год. 12 жовтня 2014 року знаходились в зоні базових станцій, неподалік місця, де був вчинений злочин відносно ОСОБА_88 .. Однак зі свідчень самої потерпілої, остання викликала міліцію відразу після того, як у неї був викрадений телефон, тобто, приблизно о 02:36 годині, коли вже ОСОБА_8 та ОСОБА_7 як годину по тому поїхали.
Щодо доведеності висунутого обвинувачення по епізоду від 17 жовтня 2014 року відносно потерпілої ОСОБА_20 , то вказаний висновок є необґрунтованим, оскільки посилання на показання потерпілої, які вона надала під час проведення впізнання, є незаконним з огляду на те, що ч. 3 ст. 228 КПК України передбачає, що особа, яка впізнає, надає показання лише, за якими ознаками вона впізнала особу. Надання будь-яких інших свідчень, вказаною статтею не передбачено. На переконання захисника, протоколи впізнання по цьому епізоду повинні бути виключені з числа доказів, як отримані з порушенням КПК України. Інших доказів на підтвердження доведеності винуватості обвинувачених у вказаному злочині стороною обвинувачення не надано.
По епізоду від 15 грудня 2014 року відносно ОСОБА_13 захисник наголошує на тому, що взагалі невідомо, які саме докази були враховані на обґрунтування позиції суду першої інстанції. Згідно з показаннями потерпілого, він виключає можливість того, що хтось міг підсипати до його чарки будь-які ліки. Проте, судом показання потерпілого взяті до уваги частково та викладені у вироку неповно. З матеріалів з`єднань мобільних телефонів вбачається, що ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_7 , що викрав речі у «машиніста», що підтверджує, що вони не були разом. Окрім того, згідно з медичною документацією у потерпілого виявлено 2.3 проміле алкоголю. Будь-яка інформація щодо наявності у потерпілого у крові ліків, відсутня, а тому дії ОСОБА_6 в цій частині кваліфіковано невірно, а провина доведена лише за ч. 2 ст. 185 КК України.
По епізоду від 17 грудня 2014 року відносно ОСОБА_21 захисник зазначає, що судом не зазначено, які саме докази на обґрунтування по вказаному епізоду взяті до уваги. Сам потерпілий зазначив, що шкода злочином йому не заподіяна, а показання потерпілого ОСОБА_21 у вироку викладено не в повному обсязі. Як вважає сторона захисту, дії ОСОБА_89 та ОСОБА_8 кваліфіковані не вірно та провина доведена лише за ч. 3 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України.
Також захисник ОСОБА_9 щодо доведеності висунутого обвинувачення ОСОБА_6 за ст. 309 КК України зазначає, що протокол обшуку, як доказ, повинен бути виключений, оскільки отримай з порушенням норм КПК України, а щодо доведеності вини за ст. 263 КК України, то слід звернути увагу на те, що дії ОСОБА_6 формально містять ознаки злочину, проте, не становили суспільної небезпеки, не заподіяли та не могли заподіяти істотної шкоди охоронюваним законом інтересам та було вилучено всього 4 набої. Більш того, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду, ОСОБА_6 не знав про те, що вилучені патрони є боєприпасами, оскільки вони візуально схожі на патрони для відстрілу гумових куль, а, відтак, у ОСОБА_6 відсутня суб`єктивна сторона вказаного злочину. Разом з тим, позиція захисту у вироку жодним чином не відображена. Проте, як зазначає захисник, в цій частині обвинувачення слід визнати малозначним, тобто, таким, що не є кримінальним правопорушенням та провадження по цьому епізоду закрити.
Щодо доведеності висунутого обвинувачення ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 263 КК України, то захисник вказує, що певні докази, які надані стороною обвинувачення, слід виключити, так як вони є недопустимими та отримані з порушенням вимог КПК України. Фактично в основу обвинувачення ОСОБА_8 по даному епізоду покладений протокол ошуку останнього, який є недопустимим доказом, а інших доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_8 у вчиненні вказаного злочину, стороною обвинувачення не надано.
Окрім того, захисник звертає увагу, що протокол огляду дисків та аналізу інформації від 20 травня 2015 року, є недопустимими доказами, оскільки КПК України передбачено проведення слідчої дії як огляд, а поняття як «аналіз інформації» КПК не містить. Окрім того, слідчий не зазначив повні анкетні дані та адресу старшого оперуповноваженого в ОВС УВБ у м. Києві ОСОБА_90 . Слідчий зазначає, що використовував ПК «Sony» та його програмне забезпечення, однак, що таке ПК «Sony» та яке саме програмне забезпечення використовувалось, невідомо. На підставі якої саме інформації слідчий зробив висновок про перебування обвинувачених в тій чи іншій частині міста Києва, не зрозуміло. Як координати були переміщені на карту та яким чином визначене точне місце перебування обвинувачених, невідомо.
Також захисник ОСОБА_9 звертає увагу, що під час судового розгляду були переглянуті відеозаписи слідчих дій, проте відеозапис під час обшуку ОСОБА_6 був перерваний, речі, які вилучались, передавались невідомій особі за межі фіксації відеокамери. Спеціаліст по роз`ясненню вказаних обставин стороною обвинувачення забезпечений не був. Суд першої інстанції взагалі не зазначив у вироку, що вказані відеозаписи переглядались та яка інформація на них зафіксована.
Окремо захисник зазначає, що під час проведення слідчих дій протягом 5 місяців брали участь одні ті ж самі поняті, які були допитані під час судового розгляду, однак, їх показання між собою не узгоджуються, вони погано орієнтуються в деталях проведення слідчих дій, а, окрім того, не змогли пояснити, чому протягом 5 місяців їх залучали для участі у слідчих діях.
З огляду на викладені обставини захисник просить визнати недопустимим доказами: протокол пред`явлення особи для впізнання ( ОСОБА_91 ) за участі потерпілої ОСОБА_15 від 29 жовтня 2014 року; протокол пред`явлення особи для впізнання ( ОСОБА_92 ) за участю потерпілої ОСОБА_15 від 29 жовтня 2014 року; протокол пред`явлення особи для впізнання ( ОСОБА_92 ) за участю потерпілої ОСОБА_14 від 29 жовтня 2014 року; протокол пред`явлення особи для впізнання ( ОСОБА_91 ) за участю потерпілої ОСОБА_93 від 29 жовтня 2014 року; протокол пред`явлення особи для впізнання ( ОСОБА_92 ) за участю потерпілої ОСОБА_94 від 26 листопада 2014 року; протокол пред`явлення особи для впізнання ( ОСОБА_95 ) за участю потерпілої ОСОБА_94 від 26 листопада 2014 року; протокол пред`явлення особи для впізнання ( ОСОБА_96 ) за участю потерпілої ОСОБА_94 від 26 листопада 2014 року; протоколи огляду речей, вилучених у ОСОБА_7 та ОСОБА_6 від 18 грудня 2014 року; протоколи огляду речей, вилучених у ОСОБА_7 та ОСОБА_6 від 19 грудня 2014 року; протоколи пред`явлення особи для впізнання ( ОСОБА_92 , ОСОБА_97 , ОСОБА_91 ) за участю потерпілої ОСОБА_98 від 10 березня 2015 року; протокол пред`явлення особи для впізнання ( ОСОБА_92 ) за участю потерпілому ОСОБА_99 від 12 березня 2015року; протоколи обшуку ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 від 17 грудня 2014 року. Щодо останніх трьох протоколів захисник вказує, що всі три обшуки проведені в один і той же час, одним слідчим, що є неможливим фізично. Під час судового розгляду були переглянуті відеозаписи вказаних слідчих дій, із яких вбачається, що поняті під час обшуку були відсутні, слідча дія постійно переривалась, під час обшуку. ОСОБА_6 висловлював свої зауваження щодо відсутності понятих та те, що речі не запаковувались належним чином, однак, відеозапис обшуку ОСОБА_6 перерваний.
Також захисник посилається на те, що суд у вироку зазначив, що не вбачає обставин, які пом`якшують покарання, однак з даним твердження не можна погодитись, так як ст. 66 КК України визначає обставини, що пом`якшують покарання. Зокрема, і ОСОБА_6 , і ОСОБА_8 повністю визнали себе винним у скоєнні злочинів передбачених ст. 185 КК України. Таким чином до обставин, які пом`якшують покарання, слід віднести щире каяття. окрім того, до пом`якшуючих обставин слід віднести відшкодування шкоди потерпілим. Сторона захисту зазначала, що, попри те, що по справі не заявлені цивільні позови, за ініціативи обвинувачених захисники та родичі обвинувачених добровільно зв`язались із усіма потерпілим та відшкодували завдану шкоду.
Окрім того, на думку захисника, питання щодо деяких речових доказів вирішено невірно. Так, вилучені під час особистого обшуку ОСОБА_6 речі слід повернути йому, враховуючи, що власник встановлений, як і золоті прикраси, за які дружина ОСОБА_6 - ОСОБА_82 повернула ломбарду грошові кошти.

Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції, захисник ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду першої інстанції змінити: закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 190 КК України (потерпіла ОСОБА_100 ); з ч. 2 ст. 186 КК України (потерпілий ОСОБА_13 ) перекваліфікувати дії ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 186 КК України на ч. 2 ст. 185 КК України (за епізодами відносно потерпілих ОСОБА_14 та ОСОБА_15 ); з ч. 2 ст. 186 КК України на ч. 2 ст. 190 КК України (за епізодом відносно потерпілої ОСОБА_20 ); з ч. 2 ст. 186 КК України на ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України (за епізодами відносно потерпілого ОСОБА_21 ), призначивши йому покарання в межах санкцій зазначених статей.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд у вироку посилається на докази, які є недопустимими. Так в обґрунтування правової позиції щодо епізоду від 17 липня 2014 року з потерпілими ОСОБА_14 та ОСОБА_15 захисник ОСОБА_10 звертає увагу на той факт, що протягом майже пів року участь у слідчих діях приймали одні й ті ж поняті: ОСОБА_101 , ОСОБА_102 , ОСОБА_103 та ОСОБА_104 , при тому, що слідчі дії проводились у нічний час та в різні дати, а тому даний факт викликає сумнів щодо присутності зацікавлених осіб у ході розслідування кримінальної справи.
По епізоду від 11 жовтня 2014 року з потерпілою ОСОБА_105 захисник стверджує про те, що ОСОБА_7 не міг вчинити цей злочин, так як в той час перебував в іншому місці. Також протокол огляду дисків та аналізу інформації від 20 травня 2015 року порушує норми КПК, оскільки КПК не містить такого положення як «аналіз інформації».
По епізоду від 17 жовтня 2014 року з потерпілою ОСОБА_20 сторона захисту вважає, що немає жодного доказу, який би підтверджував доводи суду першої інстанції щодо злочинних дій ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , що призвело до невірної кваліфікації, оскільки потерпіла ОСОБА_20 добровільно передала свої речі.
Окрім того, захисник ОСОБА_10 по епізоду від 15 грудня 2014 року з потерпілим ОСОБА_13 зазначає про те, що жоден свідок, потерпілий або обвинувачені з приводу того, що обвинувачений підсипав сильнодіючий лікарський засіб «Клофелін» та «Азалептол», не надали свідчень. Стороною обвинувачення було надано медичну документацію на потерпілого ОСОБА_13 , згідно з якою у крові останнього було виявлено 2,3 проміле алкоголю, але інформації щодо наявності у крові ОСОБА_13 будь яких медичних препаратів відсутня.
По епізоду від 17 грудня 2014 року з потерпілим ОСОБА_21 захисник вказує, що є не зрозумілим, які докази врахував суд першої інстанції на обґрунтування своєї правової позиції. Так, потерпілий надавав показання та зазначив, що шкода злочином йому не була заподіяна, що саме обвинувачені йому підсипали, він не бачив, а також під час допиту в судовому засіданні 25 серпня 2015 року сам зазначив, що чи був би ОСОБА_7 чи ні, сам хотів дійти до стану алкогольного сп`яніння. Тобто, із зазначеного випливає, що обвинувачені тут не при чому. На думку сторони захисту, дії ОСОБА_7 кваліфіковані невірно, а вина доведене лише за ч.3 ст. 185 КК України. Так, в ході досудового розслідування пляшки із вмістом лікарських засобів «Клофелін» та «Азалептол» були направлені на експертизу, але відповідно до висновків жодних сумішей лікарських засобів чи психотропних речовин в горілці не було виявлено.
Захисник наголошує, що в суді першої інстанції переглядались відеозаписи слідчих дій, але у вироку суд взагалі не зазначив, що переглядалось та яка інформація там зафіксована. Крім того, як зазначає захисник ОСОБА_10 суд першої інстанції не врахував всі обставини, які пом`якшують покарання, так як ОСОБА_7 за місцем проживання та реєстрації характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, алкогольними напоями не зловживає, має на утриманні сина, який потребує опіки та піклування зі сторони батька.
Також захисник посилається на те, що є ряд обставин, які дозволяють призначити покарання ОСОБА_106 в межах санкції статті КК, але з урахуванням того, що згідно з ч. 5 ст. 72 КК України обвинувачений відбув вже більше 3 років 6 місяців позбавлення волі, вважає, що таке покарання є достатнім та відповідним до тяжкості скоєного, а тому з цього приводу захисник ОСОБА_10 просить ОСОБА_7 звільнити з-під варти в залі суду.

Не погоджується з вироком суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок в частині визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 263, ч. 3 ст. 191 КК України скасувати, кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 186 КК України закрити.

На початку апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_6 відмовився від своєї апеляційної скарги, і проти задоволення такої заяви не заперечував жоден з учасників апеляційного розгляду. При цьому обвинуваченому ОСОБА_6 були роз`яснені наслідки прийняття його відмови від апеляційної скарги.
З огляду на вказані обставини, те, що обвинувачений відмовився від поданої ним апеляційної скарги, зважаючи на позицію всіх учасників апеляційного розгляду, колегія суддів вважає можливим прийняти відмову обвинуваченого від апеляційної скарги і в цій частині закрити апеляційне провадження.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисників та обвинувачених, які підтримали вимоги апеляційних скарг, прокурорів, які заперечували проти задоволення апеляційних скарг, вважаючи вирок суду законним та обґрунтованим, дослідивши матеріали кримінального провадження та за клопотанням сторони захисту повторно докази у провадженні, допитавши потерпілого ОСОБА_13 , свідка, у зв`язку з неможливістю забезпечення протягом тривалого часу в судове засідання апеляційного суду потерпілих, переслухавши їх показання, надані в суді першої інстанції, провівши судові дебати, надавши обвинуваченим останнє слово, обговоривши доводи апеляційних скарг та розглянувши провадження в їх межах, колегія суддів доходить такого висновку.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Частиною 2 статті 94 КПК України визначено, що жоден доказ не має наперед встановленої сили. При постановленні вироку суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин кримінального провадження в їх сукупності, керуючись законом, повинен оцінити кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення та для вирішення питань, зазначених у ст. 374 КПК України.

Колегія суддів вважає, що висновок суду про доведеність винуватості обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 по епізоду з потерпілими ОСОБА_14 та ОСОБА_15 ; обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_7 з потерпілою ОСОБА_16 ; обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 по епізоду з потерпілою ОСОБА_20 , обвинувачених ОСОБА_6 ОСОБА_8 , Починка по епізоду з потерпілим ОСОБА_21 , обвинуваченого ОСОБА_6 у незаконному придбанні та зберіганні без мети збуту наркотичного засобу, обвинуваченого ОСОБА_6 у зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, обвинуваченого ОСОБА_8 у носінні вогнепальної зброї, бойових припасів без передбаченого законом дозволу, за обставин, викладених у вироку, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження та підтверджується доказами, дослідженими у судовому засіданні, яким суд дав належну оцінку в їх сукупності та які докладно викладені у вироку.

Згідно з показаннями у судовому засіданні 20 травня 2016 року обвинуваченого ОСОБА_6 , останній визнав себе частково винуватим в інкримінованих йому злочинах: щодо потерпілих ОСОБА_14 та ОСОБА_15 за ч. 2 ст. 185 КК України, зазначивши, що умисел був на викрадення майна у дівчат, бо останні були в стані алкогольного сп`яніння. Красти вони не домовлялись, речі були викрадені по ходу.
Що стосується подій 12 жовтня 2014 року вину не визнав, вказавши, що заступив на чергування о 18:15 годині на ст. м. Вокзальна разом з ОСОБА_8 , за час чергування нікуди не відлучався, що відбувалось на ст. м. Академмістечко йому невідомо, злочин стосовно потерпілого ОСОБА_19 не вчиняв. Телефон самсунг купив наприкінці жовтня у незнайомого чоловіка.
По епізоду 17 жовтня 2014 року з ОСОБА_107 обвинувачений вказав, що зустрівся з ОСОБА_7 на ст. м. Чернігівська, де грали у ігрові автомати, потім зателефонував ОСОБА_8 , щоб останній під`їхав до них. Коли він вийшов до ОСОБА_8 , до них підійшла дівчина у стані алкогольного сп`яніння та попросила прикурити. Це була ОСОБА_20 , яка повідомила, що їй необхідно до ст. м. Нивки, а її не пускають у метро. Вони погодились підвезти ОСОБА_20 , після чого вона запропонувала вжити алкоголь. ОСОБА_8 пішов до машини, а в нього виник умисел на викрадення її речей. Він пішов з нею до кіоску, купив пляшку горілки, два стаканчика, потім вони стали під навісом, де ОСОБА_20 пила горілку, а він імітував, що п`є. Ніяких лікарських засобів до горілки він не підмішував. ОСОБА_20 було необхідно до туалету. Він повідомив, що на іншій стороні у парку стоять біотуалети. Він разом з ОСОБА_20 пішли до туалетів, а по дорозі він побачив, що ОСОБА_8 з ОСОБА_7 стояли біля машини. Він їм рухом показав, щоб вони розвернулись, переїхали на іншу сторону дороги. Коли він та ОСОБА_20 перейшли на іншу сторону дороги, через перехід пішли в бік ринку Юності, спустились біля моста, потерпіла пішла у кущі та попросила потримати сумку. Він вирішив викрасти сумку та рухом показав, щоб ОСОБА_8 з ОСОБА_7 під`їхали на машині, після чого сів у авто. Потерпіла не бачила, куди він подівся. В сумці був мобільний телефон, 200 грн., паспорт. Годинника та ланцюжок у потерпілої не забирав. Гроші та мобільний телефон залишили собі, а сумку з паспортом залишили на зупинці ст. м. КПІ. За вказаним епізодом визнає себе винуватим за ч. 2 ст. 185 КК України.
Щодо подій 15 грудня 2014 року, зазначив, що десь о 19:45 годині зустрівся з ОСОБА_7 біля ст. м. Дарниця, де грали в ігрові автомати. Потім десь о 19:30 - 19:40 годин ОСОБА_7 зателефонувала дружина, щоб він її зустрів, і ОСОБА_7 вирішив поїхати додому. Коли вийшли з ігрових автоматів, то біля «Чарочки» він побачив двох п`яних чоловіків. Чоловіки сідали у маршрутку. Він повідомив ОСОБА_7 , що поїде за ними, та сів у маршрутку, доїхав до зупинки «Новодарницька», де один з чоловіків вийшов з маршрутки. Потім стало відомо, що це був ОСОБА_13 . Він пішов за ОСОБА_13 , який, перейшовши дорогу, пішов до чоловіків біля магазину, де з ними розпивав спиртні напої. Він з ОСОБА_13 не пив та алкоголь не купував. Через деякий час ОСОБА_13 пішов в бік будинку, де знаходився магазин, там сів на лавочку Він підійшов до ОСОБА_13 та під виглядом, що допомагає, забрав у ОСОБА_13 рюкзак, в якому були пластикові банківські карти, розкладний ніж, кишеньковий мультиінструмент з рукояткою, ключ трьохгранник, також стягнув золоту обручку з пальця. ОСОБА_13 засинав, тому він підійшов до тих, з ким потерпілий випивав, та сказав, що ОСОБА_13 погано, щоб ті викликали швидку. Ні з ким ні про що не змовлявся і вчинив його самостійно. Викрадену обручку здав у ломбард на ст. м. Лісова. Визнає себе винуватим за ч. 2 ст. 185 КК України.
По подіям 16 грудня 2014 року визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та вказав, що він разом з ОСОБА_8 о 21:30 - 22:00 годині зустрілися з ОСОБА_7 на Ленінградській площі у магазині «Кишеня», придбали продукти харчування та поїхали за адресою по АДРЕСА_2 , щоб ОСОБА_7 залишив свій автомобіль. Після цього поїхали на ст. м. Дарниця, де біля Макдональдса сіли на лавочку перекусити. Коли сиділи, побачили недалеко від них сидів ОСОБА_108 , останній підійшов до них. ОСОБА_108 запропонував поїхати на Гідропарк, щоб поїсти шашлику. Приїхавши на Гідропарк, зайшли у кафе. ОСОБА_109 вийшов попалити, а повернувшись повідомив, що познайомився з дівчатами. Оскільки кафе зачинялось, запропонував поїхати на Троєщину в цілодобове кафе. Всі вийшли з кафе, ОСОБА_7 пішов у бік метро та поїхав додому, всі інші сіли у машину до ОСОБА_8 , та поїхали на Троєщину у кафе. Приїхавши до кафе, він залишився чекати ОСОБА_110 у машині, а останній з дівчатами пішов у кафе. Після цього зателефонував ОСОБА_7 , сказав, щоб вони приїхали до ст. м. Дарниця, оскільки він стоїть з далекобійником, котрий знаходиться у стані алкогольного сп`яніння, і в нього виник умисел на заволодіння його речей. Він з ОСОБА_8 поїхали до ОСОБА_7 . Коли приїхали, ОСОБА_8 залишився у машині. ОСОБА_7 познайомив його з ОСОБА_21 , після чого останній вживав алкогольні напої. Він та ОСОБА_7 не вживали алкоголь, а тільки імітували, лікарські засоби до напоїв ОСОБА_21 не підсипали. Після цього приїхав ОСОБА_108 з пляшкою горілки, і також почав імітувати вживання алкоголю. ОСОБА_21 повідомив, що йому необхідно додому, зібрався, взяв свою сумку і пішов. ОСОБА_108 пішов провести ОСОБА_21 . Він разом з ОСОБА_7 йшли за ОСОБА_111 та ОСОБА_21 за декілька метрів від останніх з метою заволодіти майном ОСОБА_21 . Біля магазину «Фора» ОСОБА_21 присів на бордюр, а ОСОБА_108 поліз до нього у кишеню. Після чого він з ОСОБА_7 підійшли, та ОСОБА_7 зателефонував ОСОБА_8 , щоб ОСОБА_8 їх забрав. Через невеликий проміжок часу під`їхав ОСОБА_8 , всі сіли у авто. По дорозі ОСОБА_21 почав викладати всі речі з кишень, а ОСОБА_108 йому допомагав та передавав ці речі ОСОБА_7 наперед автомобіля. Після цього ОСОБА_21 попросив зупинити машину, оскільки себе погано почував. Коли автомобіль зупинився, то був заблокований працівниками міліції, а їх було затримано. Оскільки заволодіти грошима потерпілого не вдалось, так як він все бачив, просив перекваліфікувати його дії на ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.
По факту вчиненні злочину за ч. 1 ст. 309 КК України зазначив, що, перебуваючи на службі у нічну зміну на початку грудня 2014 року на ст. м. Вокзальна, ОСОБА_8 завів в кімнату міліції на станції, де він сидів за столом, громадянина для перевірки в базі «Армор» по орієнтуванню. Вказаний громадянин поставив свою сумку , штовхнув ОСОБА_8 , після чого почав тікати, а ОСОБА_8 побіг за ним, але наздогнати цього громадянина не зміг. Він оглянув сумку, у котрій була картопля та згорток канабісу, про що розповів ОСОБА_8 . Згорток він поклав у свою сумку для подальшого знищення. Вину визнає частково, оскільки вважає, що канабісу було 5 г., що не є достатнім для кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 309 КК України, у зв`язку з чим просив виправдати за малозначністю злочину.
Що стосується обвинувачення за ч. 1 ст. 263 КК України, частково визнав вину, вказавши, що у липні-серпні 2014 року вирішив придбати пістолет. Зайшовши до магазину на ст. м. Чернігівська з метою дізнатись, скільки коштує пістолет, побачив, що продавались набої для пістолета. Оскільки продавець сказав, що дозвіл на придбання набоїв не потрібний, то він купив п`ять патронів, які були не бойові, а резинові, і у подальшому зберігав вдома. Пістолет не купив, оскільки на нього потрібен був дозвіл. Просив себе виправдати за малозначністю злочину.

Допитаний в судовому засіданні 20 травня 2016 року обвинувачений ОСОБА_7 за інкримінованим йому обвинуваченням визнав винуватим себе частково, підтвердивши обставини по епізоду з ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , вказані ОСОБА_6 , пояснивши, що кошти розділили порівну, а викрадені речі здав на їх прохання до ломбарду п`яний чоловік, який приніс їм гроші, які вони також поділили між собою. Планшет та телефон він та ОСОБА_6 залишили собі. На наступний ранок планшет і телефон вони здали на ринку «Героїів Дніпра», а гроші також поділили на трьох.
Щодо епізоду з потерпілою ОСОБА_16 вину не визнав, вказавши, що вперше побачив потерпілу у судовому засіданні. Десь о 23:00 годині він зайшов в кафе, котре знаходилось біля трамвайної зупинки. В кафе було дві дівчини, як він зрозумів, одна бармен, інша офіціант. Після чого він з цими дівчатами обговорювали питання щодо організації банкету. Потім вирішили випити коньяку. Так як кафе зачинялось, дівчата запропонували поїхати до сауни. Він зателефонував ОСОБА_8 , щоб дізнатись, чи є поряд сауни. Одна з дівчат запропонувала поїхати в сауну «Альянс», на що ОСОБА_8 сказав, що нікуди не поїде. Після цього спілкування закінчилось, дівчата залишились у кафе, а ОСОБА_8 відвіз його додому.
Щодо подій 17 жовтня 2014 року, ОСОБА_7 вказав, що не визнає висунуте йому обвинувачення, вважає, що вчинив шахрайство, та повідомив, що близько 18-19 год. він зателефонував ОСОБА_6 , щоб зустрітись та пограти в ігрові автомати. З ОСОБА_6 зустрілись десь о 19.30 годині на ст. м. Чернігівська. ОСОБА_6 програв гроші, потім вийшов на вулицю попалити. Зідзвонившись з ОСОБА_6 , останній сказав, що попросив ОСОБА_8 приїхати. Він подзвонив ОСОБА_8 та дізнався, що ОСОБА_8 повертається до автомобіля, котрий залишив на Ленінградській площі, а ОСОБА_6 залишився спілкуватись з невідомою дівчиною. У подальшому стало відомо, що це ОСОБА_20 . Він підійшов до автомобіля ОСОБА_8 , останній показав, що ОСОБА_6 з дівчиною біля ст. м. Чернігівська вживає алкогольні напої. Щодо підсипання лікарських засобів до напоїв, які вживала потерпіла, йому нічого невідомо. ОСОБА_8 сказав, що з ОСОБА_6 збираються їхати на ст. м. КПІ за грошима, після чого він також вирішив поїхати з ними. Вони показали ОСОБА_6 рухом, щоб він підійшов до них, на що ОСОБА_6 показав, що не підійде і що їм необхідно об`їхати на іншу сторону, протилежну напрямку ринку Юності. Вони сіли в автомобіль, розвернулись на Ленінградській площі, під`їхали до ст. м. Чернігівська, де зупинились. Подзвонивши ОСОБА_6 , дізнались, що він йде з потерпілою, та попросив, щоб його з потерпілою забрали, бо дівчині необхідно у район ст. м. Нивки, щоб її підвезли. Потім побачили, як ОСОБА_6 проходив з ОСОБА_20 , яка вже була п`яна, погано йшла. Він з ОСОБА_8 спустились на автомобілі під міст, почекали 5-7 хвилин, потім направились за ОСОБА_6 та потерпілою. Коли підійшли, то побачили, що дівчини вже немає, стояв один ОСОБА_6 з її сумочкою. ОСОБА_6 сів у машину та розповів, що дівчина захотіла у туалет, сама віддала йому сумку та пішла до кущів. Після цього вони поїхали в напрямку ст. м. КПІ, по дорозі подивились, що було цінного у сумці. В сумці був паспорт, 200 грн., телефон самсунг, золотих прикрас не бачив. Доїхавши до ст. м. КПІ, вони забрали речі, а сумку залишили на станції метро, на зупинці громадського транспорту. Грошові кошти 200 грн. поділили між собою, мобільний телефон продали на ст. м. Лісова, виручені кошти також поділили на трьох. Вважає, що ним вчинено злочин, передбачений ч. 2 ст. 190 КК України.
Щодо епізоду з потерпілим ОСОБА_13 вину не визнав, вказавши, що вказаного злочину не вчиняв, відношення до цього злочину не має, оскільки вказаний злочин був вчинений тільки ОСОБА_6 . Він дійсно з ОСОБА_6 обговорювали питання можливого викрадення речей у двох громадян, які були у стані сп`яніння, проте, йому необхідно було їхати за дружиною, а тому він залишив одного ОСОБА_6 , а сам поїхав за дружиною. Потім йому подзвонив ОСОБА_6 та повідомив, що викрав речі у машиніста, більш детально не розповідав, викрадені гроші або речі йому не передавав.
Стосовно епізоду з потерпілим ОСОБА_21 вказав ті ж самі обставини, що й ОСОБА_6 , зазначивши, що на ст. м. Дарниця побачив біля метро чоловіка, який сидів на лавочці, як в подальшому з`ясувалось ОСОБА_21 , вживав горілку. Він підійшов до чоловіка, попросив запалити цигарку, на що потерпілий запропонував з ним випити. Він погодився, проте не вживав алкоголь, а тільки робив вигляд. Після чого він подзвонив ОСОБА_6 , повідомив, що є чоловік, котрий дуже п`яний. ОСОБА_21 хотів ще випити, тому вони пішли до банкомату, щоб ОСОБА_21 зняв гроші. Потім зайшли у кіоск та придбали пляшку горілки та цигарки. Коли повернулись до лавочки, під`їхали ОСОБА_6 з ОСОБА_8 . ОСОБА_6 підійшов до лавки, потім здзвонився з ОСОБА_111 , після чого до них приїхав останній, взявши ще пляшку горілки. Крім потерпілого, алкогольні напої ніхто не вживав. він не бачив, щоб хтось додавав лікарські засоби до напоїв. ОСОБА_21 зібрався додому, щоб вони його підвезли на таксі відмовився. ОСОБА_21 пішов, за ним пішов ОСОБА_108 , а він з ОСОБА_6 спочатку залишились, а потім вирішили піти за потерпілим. Дійшовши до магазину «Фора», побачили як ОСОБА_21 падав, а ОСОБА_108 в цей час ліз у його кишеню. Вони подзвонили ОСОБА_8 , щоб він під`їхав і всіх розвіз по домівкам. Коли ОСОБА_8 під`їхав на автомобілі до магазину «Фора», вони погрузили в машину ОСОБА_21 , бо він був дуже п`яний, і почали прямувати в напрямку ЖД вокзалу, ДВРЗ. По дорозі у нього ( ОСОБА_91 ) виник умисел на таємне викрадення речей, і він вирішив подивитись, що у потерпілого є в сумці. Однак, там нічого цінного не було. ОСОБА_8 попрохав надати гроші за проїзд, на що потерпілий почав розкидати свої речі, а саме мобільний телефон, посвідчення водія, технічний паспорт, візитівки, казав, що у нього немає грошей. Ці речі він ( ОСОБА_96 ) зібрав та поклав на торпеду авто. Потім потерпілому стало погано, вони зупинилися. Після цього автомобіль заблокували та їх затримали. Де дівся ОСОБА_21 , він не бачив. Визнає себе винуватим за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.

Допитаний в судовому засіданні 27 травня 2016 року обвинувачений ОСОБА_8 за висунутим йому обвинуваченням вину визнав частково, заперечуючи будь-яку участь у вчиненні злочину щодо ОСОБА_16 . Щодо інших епізодів, то вказав, 17 жовтня 2014 року він поїхав у м. Київ, щоб таксувати, близько 18.30 години прибув у район ст. м. Чернігівська, зупинився на зупинці громадського транспорту, біля таксистів. Десь о 19.00 годині йому зателефонував ОСОБА_6 та повідомив, що знаходиться разом з ОСОБА_7 . Вони домовились зустрітись біля входу у ст. м. Чернігівська. Коли зустрілись, ОСОБА_6 попросив його відвезти до ст. м. Політехнічний інститут, на що він погодився. В той час до них підійшла дівчина, як в подальшому стало відомо, потерпіла ОСОБА_20 та попросила підкурити. Вона розповіла, що її не пустили в метро, бо вона була у стані алкогольного сп`яніння. Вони запитали, куди їй необхідно їхати, після чого запропонували підвезти. Коли потерпіла відійшла поговорити по телефону, в них виник умисел на таємне викрадення її речей. Після чого потерпіла попросила пригостити її алкогольними напоями. ОСОБА_6 погодився її пригостити і пішов з нею до кафе, а він пішов на зустріч до ОСОБА_7 .. Особисто напоями її не пригощав і не бачив, як це робить ОСОБА_6 . Потім він з ОСОБА_7 пішли до машини. Коли він з ОСОБА_7 були біля автомобіля, ОСОБА_7 йому розказав, що дівчина сильно п`яна, можна заволодіти її мобільним телефоном. Через деякий час побачили, що ОСОБА_6 показав рухом, щоб вони переїхали на іншу сторону дороги. Вони переїхали на іншу сторону дороги, побачили, що ОСОБА_6 пішов до підземного переходу, та залишились його чекати. Через 5-7 хвилин поїхали за ними. Коли вони спускалися на Броварський проспект, то побачили, що ОСОБА_6 стояв один та тримав у руках жіночу сумку. ОСОБА_6 сів у автомобіль, і вони направились у бік Політехнічного інституту. В автомобілі ОСОБА_6 розказав, що дівчина попросила його відвести її у туалет, але туалет у кафе був зачинений, тому він її повів у парк, що вона зайшла у кущі та надала йому сумку потримати, а він скористався цим моментом та залишив потерпілу. В сумці були мобільний телефон, паспорт, гроші 200 грн., ланцюжок та годинника не бачив. Вони забрали телефон і кошти, а сумку з документами залишили на лавочці біля ст. м. Політехнічний інститут на зупинці громадського транспорту. Потім на другий чи третій день цей мобільний телефон здали у кіоск на ст. м. Лісова, гроші поділили на трьох. Визнає свою провину за цим епізодом за ч. 2 ст. 190 КК України
Що стосується подій 16 грудня 2014 року, то приблизно о 21:30 - 22:00 годині він разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 зустрілися біля Ленінградської площі. Зайшли в магазин «Кишеня», придбали продукти харчування. Після цього поїхали, щоб поставити автомобіль ОСОБА_7 біля будинку останнього. Потім поїхали на його автомобілі до ст. м. Дарниця, залишивши автомобіль на парковці, зайшли у парк, де сіли на лавочку, дістали продукти харчування. В цей час до них підійшов ОСОБА_108 , який в той час також знаходився у парку. ОСОБА_108 запропонував поїхати до ст. м. Гідропарк у кафе «Мєрная». Приїхавши у кафе, вони пили каву, а ОСОБА_108 вийшов на вулицю покурити, а коли повернувся, то повідомив, що познайомився з дівчатами, які пропонують поїхати на Троєщину в інше кафе, котре працює цілодобово. ОСОБА_7 не погодився, встав та пішов у бік метро Гідропарк. ОСОБА_108 забрав тих дівчат, він з ОСОБА_92 підійшли до машини та сіли в авто. Він їх підвіз всіх у кафе на Троєщині, ОСОБА_108 вийшов з автомобіля з дівчатами та пішли у кафе, ОСОБА_6 не захотів йти у кафе, сидів у машині. Потім ОСОБА_6 зателефонував ОСОБА_7 та сказав, щоб вони з ОСОБА_6 їхали до ст. м. Дарниця, на що вони погодились та поїхали до ст. м. Дарниця. Там зупинився на зупинці 45 маршруту автобуса. ОСОБА_6 пішов до ОСОБА_7 , а він чекав у автомобілі. Години через 2 зателефонував ОСОБА_7 та попросив розвести їх по домівкам. Він під`їхав на зупинку по вул. Будівельній біля магазина «Фора». Там стояли ОСОБА_6 , ОСОБА_108 , ОСОБА_7 і з ними був ще один невідомий чоловік, який сидів на бордюрі. Як потім з`ясувалось, це був ОСОБА_21 . Вони допомогли ОСОБА_21 сісти в автомобіль, було видно, що чоловік був вже п`яний. У чоловіка була господарська сумка. ОСОБА_6 , ОСОБА_108 і ОСОБА_21 сіли позаду, а ОСОБА_7 узяв сумку та сів спереду. Вони вирішили повезти ОСОБА_21 додому. Коли він ( ОСОБА_95 ) попросив заплатити за проїзд, то потерпілий почав шукати у себе гроші, потім сказав, що у нього немає, чим заплатити, і почав розкидати свої речі. Потім ОСОБА_7 ці речі клав на торпеду автомобіля, там були портмоне з документами та мобільний телефон. Під час руху до ЖД Дарниця, коли автомобіль розвертався під мостом, ОСОБА_21 почав кашляти та попросив зупинитися. Всі вийшли з автомобіля, і в цей час автомобіль був заблокований, а їх затримали. Йому невідомо, щоб хтось підсипав потерпілому лікарські засоби у напої. Вважає, що ними вчинено злочин за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.
Під час затримання при особистому обшуку у нього був виявлено у куртці стартовий пістолет. Вилучений пістолет та патрони належали йому. Проте, під час обшуку вилучені у нього речі не опечатували та кудись віднесли. Цей пістолет він придбав для самооборони у таксиста. Пістолет не був бойовою зброєю, тому його можна придбати без дозволу у магазині. Однак, під час огляду в суді він побачив, що наданий суду пістолет не той, який у нього вилучався, бо його пістолет у зрізі стволу був заглушений. Будь-які докази того, що вилучений пістолет є самим тим пістолетом, який було направлено на експертизу, відсутні, а тому просить виправдати його за вказаним обвинуваченням.

Аналогічну позицію обвинувачені вказали і під час апеляційного розгляду.

Проте, на переконання колегії суддів, вина обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 по епізоду з потерпілими ОСОБА_14 та ОСОБА_15 ; обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_7 з потерпілою ОСОБА_16 ; обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 по епізоду з потерпілою ОСОБА_20 , обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 по епізоду з потерпілим ОСОБА_21 , обвинуваченого ОСОБА_6 у незаконному придбанні та зберіганні без мети збуту наркотичного засобу, обвинуваченого ОСОБА_6 у зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, обвинуваченого ОСОБА_8 у носінні вогнепальної зброї, бойових припасів без передбаченого законом дозволу, підтверджується сукупністю досліджених судом першої інстанції доказів, яким суд дав належну оцінку.

По епізоду від 17 липня 2014 року
- відповідно до показань потерпілої ОСОБА_14 27 серпня 2015 року в суді першої інстанції 17 липня 2014 року вона зі своє подругою ОСОБА_15 відпочивала на пляжі в ПКіВ «Гідропарк», після чого близько 21-22 год. зайшли до кафе, де вживали пиво та чекали чоловіка ОСОБА_15 , який мав їх забрати, але не зміг. За сусіднім столиком в кафе біля них сиділо троє чоловіків, і, коли вона з ОСОБА_15 розрахувалися в кафе та направилися до метро, то дані чоловіки пішли за ними. Чоловіки тоді називали якось свої імена, проте, як, вона на даний час не пам`ятає. Між ними зав`язала розмова, після чого дані чоловіки принесли вже відкриту пляшку шампанського, і вони почали його пити. Після цього вона нічого не пам`ятає. Прийшла до тями вже на наступний день, коли знаходилася у невідомому автомобілі з невідомими людьми у м. Бровари вже без особистих речей. Коли прийшла до тями, не могли говорити, і після цього ще декілька разів засинала. Чоловіки сказали, що знайшли їх з ОСОБА_15 . Потім вона попросила невідомих людей в автомобілі відвезти їх додому, однак, ті відмовили, після чого вона з ОСОБА_15 вийшли з даного автомобіля та у двір, де вони знаходилися, приїхав автомобіль таксі, яким вони й поїхали додому. В неї зникли планшет Apple, телефон, дві золоті каблучки, браслет золотий, гаманець з грошима у розмірі десь 1000 грн., мп3 програвач, купальник та ключі від квартири. Після того, як вона випила шампанського, що відбувалось далі не пам`ятає, люди, знаходилися в автомобілі, в якому вона прийшла до свідомості, вказали, що знайшли їх з подругою. Чому саме вони опинилися в м. Бровари, вона не знає, оскільки вони там не проживає. Серед чоловіків, які пригощали їх шампанським, був ОСОБА_7 , якого вона впізнала по фотознімках і під час досудового слідства. Інших чоловіків вона не пам`ятає. Слідчому вона повідомила, що їй щось підсипали, однак, слідчий не запропонував їй пройти медогляд. Вона не знала, що треба пройти експертизу, а слідчий про це не говорив. Впевнена, що обвинувачені забрали речі, оскільки їй стало погано, коли спілкувались з цими чоловіками. Якщо б вони були не причасні, то викликали б швидку допомогу та самі б допомогли.;
- згідно з показаннями потерпілої ОСОБА_15 в судовому засіданні 19 листопада 2015 року 17 липня 2014 року вона відпочивала з подругою ОСОБА_14 на пляжі в ПКіВ «Гідропарк», після чого вони зайшли до кафе, де випили по келиху пива. Більше нічого з алкоголю не пили в кафе. Їх мав зустріти її чоловік, але у нього змінилися плани, після чого вони направилися до метро, а за ними пішли чоловіки, які сиділи за сусіднім столиком та які почали з ними знайомитися. Даних чоловіків було троє. В той день вона познайомилась з ОСОБА_112 , ОСОБА_113 та ОСОБА_114 . Чітко може сказати, що обвинувачені - ті самі хлопці, що з нею знайомились. Вона впізнала їх по обличчях. Хтось з них назвався ОСОБА_115 . Імена інших, як вони назвались, не пам`ятає. Вони запропонували випити шампанського. Хто саме запропонував, вона не пам`ятає, на що вона з подругою погодилися. Вони всі разом пішли в напрямку Венеціанського мосту, де один з чоловіків приніс пляшку шампанського для неї з подругою, а для себе вони купили дві пляшки пива. при них пляшку шампанського не відкривали. Коли близько 23-23.30 год. вони направлялися до станції метро «Гідропарк», то один з хлопців запропонував, щоб приїхав його знайомий та відвіз їх додому, але вони відмовилися, після чого, не дійшовши до станції метро, вона втратила свідомість. Останнє, що вона пам`ятає, то те, що якимось чином опинилася біля свого під`їзду без ключів, сумки, речей, грошей і без взуття, і те, як потрапила додому, не пам`ятає. Після цих подій вона написала заяву у міліцію, де надавала такі ж показання. Про те, що їй необхідно звернутись за медичного закладу, слідчий їй не говорив. У неї були викрадені грошові кошти, речі. У подальшому їй вона впізнала свій ланцюжок, який, як їй сказали, пізніше повернуть. Коли її викликали в прокуратуру, вона у присутності понятих та двох працівників органів серед пред`явлених фотознімків впізнала двох обвинувачених, третього не впізнала, бо скоріш за все його не було на фотознімках;
- відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29 жовтня 2014 року ОСОБА_15 за участю понятих, серед пред`явлених їй фотознімків чоловіків, вказала на ОСОБА_7 (фото № 5) як на особу, яка 17 липня 2014 року разом із двома іншими чоловіками познайомились із нею та ОСОБА_14 в Гідропарку та підсипали якусь речовину в шампанське, внаслідок чого вона втратила свідомість (ас. 222-225 т. 2);
- згідно з протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29 жовтня 2014 року ОСОБА_15 за участю понятих, серед пред`явлених їй фотознімків чоловіків, вказала на ОСОБА_6 (фото №6) як на особу, яка 17 липня 2014 року разом із двома іншими чоловіками познайомилась із нею та ОСОБА_14 в Гідропарку та підсипали якусь речовину в шампанське внаслідок чого вона втратила свідомість (ас. 226-229 т. 2);
- відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29 жовтня 2014 року ОСОБА_14 за участю понятих, серед пред`явлених їй фотознімків чоловіків, вказала на ОСОБА_6 (фото №6), як на особу, яка 17 липня 2014 року разом із двома іншими чоловіками познайомилась із нею та ОСОБА_15 в Гідропарку та підсипали якусь речовину в шампанське, внаслідок чого вона втратила свідомість та прийшла до тями в м. Бровари (ас. 241-244 т. 2);
- згідно з протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29 жовтня 2014 року ОСОБА_14 за участю понятих, серед пред`явлених їй фотознімків чоловіків, вказала на ОСОБА_7 (фото №5), як на особу, яка 17 липня 2014 року разом із двома іншими чоловіками познайомилась із нею та ОСОБА_14 в Гідропарку та підсипали якусь речовину в шампанське внаслідок чого вона втратила свідомість (т. 2 ас. 245-248);
- протоколом огляду від 15 травня 2015 року підтверджено обставини надання потерпілою ОСОБА_15 та огляду коробки сірого кольору від мобільного телефону марки Lenovo S 820 в корпусі червоного кольору, № IMEI, гарантія, посібник користувача та складання відповідної фототаблиці (ас. 104-107 т. 6);
- відповідно до протоколу огляду від 15 травня 2015 року оглянуто коробку білого кольору від мобільного телефону марки HTCONE 801e в корпусі червоного кольору, № IMEI, гарантійний талон, посібник користувача та коробку білого кольору від планшету iPadA1430 IMEI НОМЕР_3 в корпусі білого кольору із зображенням планшету та позначками, які надані потерпілою ОСОБА_14 , та складено фототаблицю (т. 6 ас. 108-112);
Постановою слідчого від 15 травня 2015 року надані потерпілими ОСОБА_14 та ОСОБА_15 коробки визнані речовими доказами (т. 6 ас. 114-115).
- згідно з протоколом пред`явлення речей для впізнання від 14 травня 2015 року за участі потерпілою ОСОБА_15 у присутності двох понятих остання із чотирьох золотих виробів - ланцюжків - впізнала ланцюжок під № 3, який було вилучено 29 грудня 2014 року під час обшуку ПТ «Ломбард-Скарбниця» (ас. 116-121 т. 6);
- згідно з даними протоколу за результатами проведення оперативно-технічного заходу від 11 липня 2014 року підтверджуються обставини перебування ОСОБА_6 та інших в Гідропарку, а також обставини вчинення обвинуваченими злочину (ас. 2-9 т. 3)
По епізоду від 11 жовтня 2014 року
- згідно з показаннями в судовому засіданні 6 листопада 2015 року потерпілої ОСОБА_16 11 жовтня 2014 року вона зі своєю подругою ОСОБА_17 відпочивали в кафе «Еспрессо», розташоване на площі Т.Шевченка. Близько 22-23:00 год. до них підійшов чоловік, дуже схожий на ОСОБА_8 та намагався познайомитися, але вони відмовилися. Вдруге цей чоловік підійшов із своїм товаришем, якого вона в суді не бачить. ОСОБА_8 назвався ОСОБА_18 , до нього звертався друг, здається, як « ОСОБА_116 ». Коли вона зі своєю подругою вийшла з даного кафе, щоб покурити, то її подруга зустріла свого знайомого та відійшла. В цей час ОСОБА_8 підійшов до неї та попросив у неї телефон, щоб зателефонувати своєму знайомому, на що вона відмовила та сказала, що сама набере номер. Оператор в телефоні повідомив, що з абонентом відсутній зв`язок, після чого ОСОБА_8 сказав, що вона, мабуть, неправильно набрала номер, та ще раз попросив самому зателефонувати, і вона дала йому свій телефон. ОСОБА_8 почав телефонувати і вона відвернулася на 5-10 секунд, а коли повернулася, то поряд вже нікого не було. Біля неї почали збиратись люди, і один з чоловіків порадив викликати міліцію, і вона викликала працівників міліції. Там також був ще один хлопець, який сказав, що знає ОСОБА_117 , що зведе з ним, але треба, щоб вона забрала свою заяву з міліції. Чоловік, який пропонував викликати міліцію, і чоловік, який пропонував звести її з крадієм, - різні люди. З обвинувачених впізнає ОСОБА_8 . Під час слідства її викликали у прокуратуру, де відбулось впізнання по фотознімках. Вона впізнала тоді двох осіб, і пояснила, що за осіб вона впізнала. Подія була приблизно о 23 год., а заяву прийняли десь через хвилин 40. Який час події ставився у заяві, не пам`ятає.
Після надання для ознайомлення потерпілій копії протоколів впізнання, потерпіла вказала, що такі документи їй надавали для впізнання, і вона казала, що чоловік під № 2 теж був, але він до справи не відносився, що він там робив, вона не пам`ятає, на чоловіка під № 1 вона показала, як на чоловіка, який їй казав не телефонували в міліції. Зараз цей чоловік теж є в судовому засіданні, вона його не впізнала, бо за нього ніхто не питав, а минув вже рік. ОСОБА_118 схожий на ОСОБА_97 . Вона не просила зазначити у протоколі особу № 2, бо вперше з цим стикається. Фото № 5 - це не ОСОБА_118 ;
- відповідно до листа ГУ НП у місті Києві від 15 січня 2016 року за підписом начальника чергової частини 12 жовтня 2014 року о 02:36 по спецлінії «102» до чергової частини надійшло повідомлення від громадянки, яка назвалась ОСОБА_119 , що на площі Тараса Шевченка в кафе «Еспрессо» викрали мобільний телефон (ас. 52 т.7);
- згідно з протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26 листопада 2014 року ОСОБА_16 вказала на ОСОБА_8 (фото № 3), як на особу, яка в ніч з 11 на 12 жовтня 2014 року заволоділа її мобільним телефоном Samsung Galaxy S 4 на дві картки, (т. 4 ас. 10-13);
- згідно з протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26 листопада 2014 року ОСОБА_16 вказала на ОСОБА_7 (фото № 5), як на особу, яка після того, як ОСОБА_118 в ніч з 11 на 12 жовтня 2014 року заволодів її мобільним телефоном Samsung Galaxy S 4 на дві картки, просила не викликати співробітників міліції та розібратись на місці (ас. 6-9 т.2);
- відповідно до відомостей, зафіксованих у протоколі з результатами проведення оперативно-технічного заходу 11 жовтня 2014 року, ОСОБА_7 повідомляє ОСОБА_8 про те, що «кіно» почав робити, вже з «кіно» вечеряють (ас. 97-120 т.3);
- згідно протоколом пред`явлення речей для впізнання потерпілою ОСОБА_15 серед наданих їй для впізнання ланцюжків впізнаний ланцюжок плетіння «Бісмарк», придбаний в наборі з браслетом, який надала для порівняння, та ланцюжок був викрадений у неї з шиї під час вчинення щодо неї злочину (ас. 116-126 т. 6);

По епізоду від 17 жовтня 2014 року
- відповідно до показань в судовому засіданні 30 липня 2015 року потерпілої ОСОБА_20 17 жовтня 2014 року вона їхала додому та біля станції метро «Чернігівська» придбала собі келих пива. В цей час до неї підійшов раніше незнайомий ОСОБА_6 , який представився ОСОБА_115 . Він був не один, ще був хлопчина, схожий на ОСОБА_8 , але вона точно не впевнена. ОСОБА_6 запропонував їй випити разом, на що вона погодилася, і вони зайшли до кафе. В кафе вона пила горілку, а ОСОБА_6 спиртні напої не вживав. Близько 20-21:00 год. вона направилася до метро, і ОСОБА_6 її проводив. В цей час вона захотіла в туалет, про що повідомила ОСОБА_6 , і він повів її до кущів, де вона дала йому потримати сумочку. Її проводжав тільки ОСОБА_6 , але за ними ще хтось йшов. Від того місця, де вони були, до кущів метрів 300-400. Біля кущів їй стало погано, в неї запаморочилася голова, свідомість вона ще не втрачала, однак не могла встати, відмовили ноги. Потім вона все-таки втратила свідомість і, коли прийшла до тями, то нікого поряд не було, а з неї були зняті ланцюжок, годинник та обручка, зникли сумка, телефон, гаманець, банківські картки, картка киянина, посвідчення, ідентифікаційний код, паспорт, годинник, обручка, ланцюжок. Після цього вона пішки пішла додому і на наступний день звернулася до міліції та лікарні. До лікарні звернулась, оскільки їй не ставало краще. Вважає, що їй було щось підмішано до алкоголю, оскільки алкоголь вона вживає не вперше, і знає, який у неї стан. Вона не бачила, як ОСОБА_6 купував горілку. Чи була запечатана пляшка чи ні, вона не знає. Ознак осаду в ній вона не бачила. Коли вона звернулась в міліцію, то повідомила про обставини, але й сказали написати заяву про те, що вона самостійно втратила сумку з документами, що так скоріше можна відновити. Потім їй повідомили, що були затримані люди, у яких її документи. Потім її викликали в міліцію, де вона розповіла, що і як сталося. На час звернення в міліцію й було головніше відновити документи, а зараз - головне здійснення правосуддя. Коли їй показали знімки підозрюваних, вона сказала, що не може впізнати на сто відсотків, проте, обличчя їй дуже знайомі. Слідчий їй не говорив, кого треба впізнати;
- відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10 березня 2015 року ОСОБА_20 вказала на ОСОБА_6 (фото № 6), як на особу, яка 17 жовтня 2014 року поруч з метро «Чернігівська» назвалася ОСОБА_115 . ОСОБА_120 , якого вона описувала у протоколі свого опиту, підсипав їй якусь снодійну речовину у горілку, якою він її пригощав, внаслідок чого вона втратила свідомість, і прийшла до тями серед насаджень дерев поруч з метро «Чернігівська». де виявила зникнення її особистих речей, про які вказувала у протоколі свого допиту (ас. 46-49 т. 6);
- згідно з протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10 березня 2015 року ОСОБА_20 вказала на ОСОБА_8 (фото №1), як на особу, яку вона описувала у протоколі допиту та яка 17 жовтня 2014 року поруч з метро «Чернігівська» на автомобілі «Жигулі» підвіз її додому після того, як вона прийшла до тями (т. 6 ас. 50-53);
- протоколом за результатами проведення оперативно-технічного заходу 17 жовтня 2014 року (ас. 81-84 т. 3)

По епізоду від 17 грудня 2014 року
- відповідно до показань потерпілого ОСОБА_21 25 серпня 2015 року в суді першої інстанції 17 грудня 2014 року він вийшов зі станції метро «Дарниця», у нього було півпляшки горілки, він сів на лавку, і до нього підійшов раніше незнайомий ОСОБА_7 та запропонував випити, на що він погодився. Через деякий час підійшов ще один чоловік. Пам`ятає, що він ( ОСОБА_121 ) з ОСОБА_7 заходив у магазин, нічого там не купляв. Пам`ятає, що він знімав з банкомата грошові кошти, потім інший чоловік звідкись приніс ще горілки, вони випивали, в потім він опинився в лікарні. Більше нічого не пам`ятає, і йому в лікарні повідомили, що його отруїли якоюсь хімією, а вже через два тижні у прокуратурі йому повідомили, що його знайшли без свідомості в якомусь автомобілі. Після даної події в нього зникли документи, що підтверджували всі вантажі, які він перевіз, сумка, в якій були накладні по роботі, речі та телефон. Впізнає з обвинувачених двох осіб, які тоді були. першому хлопцю він сказав, що тільки з рейсу, що грошей тиждень йому не платять, що збирається звільнятися. Коли знімав гроші з картки, можливо, його хтось тримав за руку, допомагав, але не було такого, щоб у нього вимагали зняти усі гроші. На слідстві йому показували його речі. У лікарні він не здавав кров на проведення експертизи. Після цих подій у нього залишись проблеми із здоров`ям, але пройти лікування він не може, оскільки безробітний; ;
- згідно з показаннями свідка ОСОБА_122 , надані 10 грудня 2015 року в суді першої інстанції, ОСОБА_21 працював шофером у її чоловіка. У неї є вантажна машина, якою вона не вміє керувати, а потрібно було її перегнати на стоянку техобслуговування, тому вона звернулась до ОСОБА_123 . Їй відомо, що ОСОБА_124 познайомився з якимись людьми, які в алкоголь йому підсипали клофелін, вивезли кудись та викинули з автомобіля. Згодом її викликали працівники міліції у відділок, оскільки у затриманих знайшли документи на її автомобіль;
- протоколами про результати спостереження від 16 та 17 грудня 2014 року відносно ОСОБА_6 підтверджується обставини, зазначені потерпілим ОСОБА_21 (ас. 214-232 т.5);
- згідно з даними протоколу за результатами проведення оперативно-технічного заходу за 16-17 грудня 2014 року підтверджуються обставини вчинення обвинуваченими злочину відносно потерпілого ОСОБА_21 (ас. 44-47, 49-80 т. 3);
- відповідно до протоколу огляду автомобіля ВАЗ 21099 державний номерний знак НОМЕР_9 синього кольору від 17 грудня 2014 року, яким керував ОСОБА_8 , під час огляду, серед інших речей, на панелі приборів було виявлено та вилучено портмоне для документів, в якому знаходилось посвідчення водія на ім`я ОСОБА_21 , грошові кошти у розмірі 131 грн., мобільний телефон марки Nokia із сенсорним дисплеєм у корпусі сірого кольору; у консолі автомобіля виявлено та вилучено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_64 щодо реєстрації сідлового тягача DAF державний номерний знак НОМЕР_139 2002 року, власником якого є ОСОБА_125 ; у бардачку пігулки «Клозапін», пігулки «Азалептон» та пігулки у білій пластиковій баночці, за переднім водійським сидінням пляшка з-під горілки із вмістом прозорої речовини, схожої на горілку, об`ємом 0,5 літри «Рідна Росава горілка чиста», пластикові стаканчики. На відстані 5 метрів від автомобіля виявлено сумку, в якій виявлені пара шкарпеток, спортивні штани, спортивна кофта, ключі від автомобілю «Рено» з брелоком, ніж, рукоятка якого перемотана скотчем, рулетка для вимірювання, окуляри та футляр від окуляр, блокнот із записами. дві карти (атласи) автомобільних доріг України (ас. 50-52 т.5);
- розпискою потерпілого ОСОБА_21 про повернення йому викрадених у нього речей та заявою ОСОБА_126 про повернення їй документів та ключів від автомобіля (ас. 20-35 т.4)
- відповідно до показань свідка ОСОБА_127 , наданих останнім в судовому засіданні 30 березня 2016 року, наприкінці 2014 року та на початку 2015 року, точної дати він не пам`ятає, працівники міліції запросили його та його напарника ОСОБА_128 бути понятими під час проведення слідчої дії. Їм роз`яснили їхні права та хлопцю і дівчині дали аркуші, на яких було відображено 6-8 фотографій. Серед даних фотографій хлопець та дівчина когось впізнавали, зазначали номера, після чого він з іншим понятим ставили свої підписи. Підтвердив, що протоколи впізнання від 26 листопада 2014 року та 10 березня 2015 року підписані ним. Там недалеко працювали люди. Він є координатором промоутерів, які знаходяться по всьому м. Києві. Дівчина впізнала одного, який забрав телефон, а другого, який просив не викликати міліцію. Можливо, він помиляється у датах цих дій, оскільки пройшов тривалий час. Протоколи складались при ньому, він з ними знайомився та підписував.
- згідно з показаннями свідка ОСОБА_128 , наданих 30 березня 2016 року в судовому засіданні в суді першої інстанції, він брав участь в якості понятого під час проведення слідчих дій, а саме при вилученні золотих прикрас з ломбарду, підписував протоколи вилучення, а куди після цього дівали прикраси працівники міліції, він не бачив. Ще з ним був його товариш ОСОБА_102 це було у Броварах. Також був понятим разом з ОСОБА_129 під час впізнання, де підписував протокол впізнання. Якщо б зміст документу не відповідав дійсності, він би його не підписував. Він страждав раніше епілепсією, внаслідок чого у нього погана пам`ять. Протоколи складались в той же день, коли стоїть дата.
- відповідно до показань свідка ОСОБА_130 в судовому засіданні 30 березня 2016 року, у 2015 році, точної дати не пам`ятає, було холодно, близько 02:00-03:00 год. він на дорозі намагався зупинити автомобіль, щоб доїхати додому, зупинився автомобіль «Пасат», з якого вийшли працівники міліції та запросили його бути понятим під час проведення слідчої дії. Вони спустились під Інститут хімії, де знаходилася карета швидкої допомоги та 10-15 легкових автомобілів. Він вийшов з машини, обвинувачених вже затримали. Далі затриманих обшукали, знайшли якісь докази, потім все склали у пакети, опечатали. Вони поставили свої підписи з іншим понятим. Огляд речей кожного обвинуваченого проводили окремо. У ОСОБА_131 вилучили якісь пігулки в барсетці. Він впізнає ОСОБА_6 . Ще вилучили якісь документи, в машині - дві пляшки горілки, наполовину пусті. У ОСОБА_7 нічого не знайшли, бо він хвилювався, що йому щось підкинуть. Все помістили до пакетів, опечатали і він з іншим понятим поставили свої підписи. Після цього вони поїхали до прокуратури, де друкували протоколи, після чого він з іншим понятим їх підписали. У прокуратурі вони були, майже, добу. Ще він приймав участь у ломбарді під час вилучення прикрас та телефоні з ломбарду, які туди здавали обвинувачені. Всі речі під час вилучення поміщалися до пакетів, опечатувалися. Першого оглядали ОСОБА_132 , потім ОСОБА_97 або ОСОБА_131 , останнім оглядали ОСОБА_91 . Машину оглядали після всіх обвинувачених. Всі речі, які вилучались, були у полі його зору увесь час, нічого не підкидувалось. Він слідкував за цим, бо ОСОБА_96 хвилювався, що йому щось підкинуть. Вилучався якийсь пістолет, але не пам`ятає точно. Ніхто з присутніх не виказував застережень щодо слідчої дії. Все, що стосується вилучення речей, вони уважно прочитали. Чисті аркуші він не підписував. Чому не пам`ятає, щоб пакет розкривався у його присутності, пояснити не може. Можливо просто забув про це. Він тривалий час був у прокуратурі.
- свідок ОСОБА_103 в судовому засіданні 30 березня 2016 року показав, що точної дати він не пам`ятає, але він приймав участь у проведенні слідчої дії, а саме вилучення у обвинувачених речей. Він йшов з вул. А.Ахматової, і працівники міліції запросили його бути понятим під час проведення слідчої дії. Речі вилучалися у всіх обвинувачених окремо, після чого складалися в пакет, прошивалися, опечатувалися, і він з іншим понятим ставили свої підписи. Серед вилучених речей були ліки, пістолет, грошові кошти. Дана слідча дія тривала близько 30 хвилин і здійснювався відеозапис. Він бачив, що їх знімали, але відеозапису не бачив. Після цього вони з працівниками міліції поїхали у прокуратуру, де підписували документи щодо вилучення речей. Речі кожного затриманого опечатувались окремо. Пістолет був невеликий. Ніхто з обвинувачених будь-яких застережень не виказував. Пістолет вилучався у ОСОБА_8 . Це був не бойовий пістолет. Перед тим, як підписувати документ, він ознайомлювався з ним, а потім ставив свій підпис. Те, що пам`ятає, те і розповів.
- згідно з показаннями свідка ОСОБА_133 , наданих 21 червня 2016 року в судовому засіданні суду першої інстанції, Це було десь восени минулого року. він був понятим під час проведення слідчої дії, а саме огляду автомобіля, який знаходився на вул. Тампере. автомобіль був закритий. Працівники поліції відрили ключем автомобіль «Девятку», зеленого кольору, вилучали речі з даного автомобіля і все заносили до протоколу, нічого зайвого не вписували. Вилучені речі помістили до пакетів, опечатали, і він підписав. Під час проведення даної слідчої дії присутніми були він, жінка та ще 3-4 працівники поліції. Серед вилучених речей були також якісь ліки. Речі клали у пакети, прошивали, опечатували, та він потім розписувався на бірках. Все відбувалось при ньому та іншому понятому. Припускає, що може не все пригадати, але вони спостерігали, працівники поліції вилучали речі, одразу їх записували. Йому було видно, що діставалось.
- відповідно до показань свідка ОСОБА_134 , наданих останньою в судовому засіданні 6 листопада 2015 року, вона є дружиною ОСОБА_7 17 грудня 2014 року її чоловік був затриманий працівниками міліції. 15 грудня 2014 року вона працювала на роботі в денну зміну та близько 20:20-20:30 год. приїхала на станцію метро «Дарниця», де зустрілася із своїм чоловіком. На маршруті № 45 вони разом доїхали додому на АДРЕСА_2 . Її чоловік в цей день та наступний день весь час був вдома, оскільки перебував на лікарняному та виходив з квартири тільки покурити, але на короткий час, оскільки 16 грудня 2014 року на 19 год. вона пішла на роботу.
- згідно з показаннями свідка ОСОБА_82 , наданими 19 листопада 2015 року, вона є дружиною ОСОБА_6 . На момент затримання чоловіка їй не було відомо, у чому його підозрюють. В їх квартирі проводився обшук, в ході якого вилучили особисті речі її та чоловіка, її ювелірні вироби, сережки з червоним каменем, браслет на руку, три каблучки, дві сережки розпаровані, одна з маленькими камінчиками і одну золоту без камінчиків. Працівникам міліції вона говорила, що то її прикраси і, навіть, показувала фото, на яких вона в даних прикрасах, проте, всі речі були вилучені. Також їй відомо про огляд шафи її чоловіка на роботі, але дана шафа належить не лише її чоловікові, а й іншим працівникам міліції. З 12 грудня по 13 грудня її чоловік був у відпустці, а тому вважає, що речей її чоловіка у тій шафі не було. 20 грудня 2014 року з ломбарду прийшов лист з проханням з`явитися, і вона пішла туди особисто, показавши паспорт, їй віддали прикраси, які належали їй та її чоловікові, а саме дві обручки, печатку чоловічу, котру подарували на весілля, чоловіка ланцюжок з хрестиком, кулон, дві її обручки. Жодних сторонніх прикрас дома у них не було. Вона заплатила в ломбард та викупила всі прикраси, але вони були вилучені. Ланцюжок плетіння «Бісмар» також їй належить, вона надавала відповідні докази на підтвердження вказаних обставин.
- свідком ОСОБА_135 в судовому засіданні 10 грудня 2015 року підтверджено, що відповідно до розпоряджень головного управління на період з 2010 року по 2014 рік він був куратором, який обслуговував підрозділ лінійного управління метрополітену. Під час виконання службових обов`язків надійшли відомості щодо особи, яка займалась протиправною діяльністю, у відповідності до вимог чинного законодавства проводились заходи щодо припинення такої діяльності, отримавши певні данні, матеріали перевірки, рапорти, вони були направлені до прокуратури для прийняття рішення і для реєстрації в ЄРДР, і в подальшому він супроводжував матеріали доручень з прокуратури, проводив негласні слідчо-розшукові дії, якими було встановлено, що обвинувачені вчиняли протиправні дії. Негласні слідчо-розшукові дії почались відносно ОСОБА_6 за підозрою у вчиненні збуту наркотичної речовини, а далі було встановлено вчинення інших злочинів як ОСОБА_6 , так іншими обвинуваченими. Він був ініціатором заведення оперативно-розшукової справи. Під час проведення негласних слідчих дій, ним не було встановлено, що речові докази, які здобуті злочинним шляхом, обвинуваченими реалізовувались. Коли проводилося затримання обвинувачених, вони вчинили розбійний напад щодо ОСОБА_21
- відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 17 грудня 2014 року о 02.27 год. ОСОБА_7 було затримано за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України та з 02.27 год. до 03.10 проведений особистий обшук, у ході якого вилучені його особисті речі (ас. 39-46 т. 4).
Згідно з протоколом обшуку від 17 грудня 2014 року, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 26 листопада 2014 року, було проведено обшук автомобіля ВАЗ 21140 2006 року випуску, який належить на праві приватної власності ОСОБА_7 , у ході якого було виявлено та вилучено ряд речей, у тому числі матерчата сумочка чорного кольору з вишивкою червоного кольору у вигляді хреста, в якій міститься прозорий поліетиленовий пакетик , в якому міститься 20 пігулок жовтого кольору та 11 стрічок сірого кольору з пігулками жовтого кольору у кількості 10 штук в кожній стрічці з надписом «АЗАЛЕПТОЛ клозапін», газетний згорток, в середині якого міститься речовина білого кольору, які відповідно до протоколу огляду від 19 грудня 2014 року були оглянуті та поміщені окремо в прозорий поліетиленовий пакет файл та завірені підписами двох понятих ((ас. 57-59, ас. 66-71, ас.79-96 т.4);
Протоколами огляду від 18 грудня 2014 року з фототаблицею та від 8 квітня 2015 року підтверджується факт огляду мобільного телефону, службового посвідчення, картки, ключей від автомобіля, документів та інших речей, які були оглянуті та частково повернуті ОСОБА_136 (ас. 97-107 т. 4).
- згідно з протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 17 грудня 2014 року о 02.27 год. ОСОБА_6 було затримано за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, та проведений особистий обшук, у ході якого вилучені його особисті речі, у тому числі, додатки до договорів ПТ «Ломбард-Скарбниця», мобільний телефон, упаковка з-під пігулок «Клофелин-Дарниця», у якій знаходиться 2 стікери з відповідними пігулками по 10 штук у стікері (в одному стікері відсутні 2 пігулки, у другому - відсутні 7 пігулок)»; прозорий поліетиленовий пакет з сухою подрібненою речовиною рослинного походження зелено-жовтого кольору; інші пігулки, у тому числі без назви; 1 прозорий поліетиленовий пакетик із залишками порошкоподібної речовини білого кольору; паперовий стікер на 10 пігулок з пігулками «Дімедрол»; ланцюжок з металу жовтого кольору із вставками у вигляді камінців, сережки (ас. 131-134; 187-195 т. 4).
Протоколом огляду від 19 грудня 2014 року з фототаблицею підтверджується факт огляду вказаних речей (ас.196-216 т. 4).
На підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 26 листопада 2014 року про дозвіл на проведення обшуку житла ОСОБА_6 (кімнати АДРЕСА_4 - 17 грудня 2014 року був проведений відповідний обшук, у ході якого виявлено і вилучено ряд речей, у тому числі сім карти, мобільні телефони, гаманці, металеві предмети, схожі на пістолети; паперові згортки із речовиною рослинного походження зеленого кольору; в дерев`яній шкатулці виявлено вироби жовтого кольору із маркуванням 595 та інше (ас. 150-158 т. 4).
Вилучені під час обшуку речі згідно з протоколом огляду від 18 грудня 2014 року з фототаблицею оглянуті, упаковані, завірені підписами понятих та слідчого (ас. 159-186 т. 4).
Протоколом обшуку від 29 грудня 2014 року, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 27 грудня 2014 року про дозвіл на проведення обшуку в приміщенні № 54 будинку по вул.. Короленка, 49 в м. Бровари (відділення ПТ «Ломбард-Скарбниця»), підтверджений факт виявлення та вилучення ювелірних виробів, які закладались ОСОБА_6 в цей ломбард (ас. 239- 250 т. 4).
Факт здачі ювелірних виробів до ломбарду підтверджується також відповідними листами ломбарду «Скарбниця» (ас. 249-250 т.4, ас. 1-3 т. 5).
Згідно з протоколом огляду від 1 квітня 2015 року з фототаблицею вилучені у ломбарді речі оглянуті, упаковані, завірені підписами понятих та слідчого (ас. 4-10 т. 5).
- відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 17 грудня 2014 року о 02.27 год. ОСОБА_8 було затримано за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, та з 02.27 до 03.10 год. проведений особистий обшук, у ході якого вилучені його особисті речі, а також пігулки в кількості 3 штук жовтого кольору та пістолет марки SCHMEISSER КАЛ. 9 мм РА Knall № НОМЕР_10 , магазин до пістолету, чотири набої (ас. 46-49 т. 5). В
Протоколом огляду від 19 грудня 2014 року та фототаблицею до нього підтверджений факт огляду вилучених у ОСОБА_8 речей (ас. 53-65 т. 5).
- згідно з інформацією, зазначеною у протоколі огляду дисків та аналізу інформації від 20 травня 2015 року, отриманих на підставі ухвал слідчих суддів Голосіївського районного суду м. Києва (ас. 30-35 т. 8), встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з 21:17 год. 17 липня 2014 року до 0:33 18 липня 2014 року могли перебувати на території парку відпочинку «Гідропарк»;
- ОСОБА_8 та ОСОБА_7 з 22:42 11 жовтня 2014 року до 01:37 год. 12 жовтня 2014 року знаходились в зоні дії базових станцій: м. Київ, пр. Мінський, 4, та у м. Києві від пл. Тараса Шевченка у напрямку м. Вишгород по пр. Мінський, при цьому спілкувались між собою;
- З 19:09 год. до 19:57 год. 17 жовтня 2014 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 знаходились в зоні дії базових станцій : м. Київ, від перехрестя Броварського пр. та бул. Перова в напрямку бул. Верховної Ради та м. Київ, вул. Попудренка, 14, у напрямку до вул.. Генерала Жмаченка, тобто, в районі станції метро Дарниця. Близько 20 години ОСОБА_6 та ОСОБА_7 перемістились в зону дії базової станції біля автостанції «Дарниця», де до них приєднався ОСОБА_8 17 жовтня 2014 року близько 23 години року ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 прибули в район станції метро «Політехнічний інститут»;
- 15 жовтня 2014 року з 19:13 до 20:26 год. ОСОБА_6 знаходився в зоні дії базових станцій по вул.. Попудренка, 34, в м. Києві. При цьому о 19:13 год. мав телефону розмову із ОСОБА_137 та о 20:26 год. із ОСОБА_7 , тобто, знаходився в районі станції метро Дарниця. В період з 21:32 до 22:04 год. знаходився в зоні дії базових станцій по вул. Харківське шосе, 56 та Харківське шосе, 49, в м. Києві, тобто, міг перебувати поблизу будинку № 21/6 по вул. Харківське шосе (ас. 116-126; 128-137 т. 7).
- згідно з дослідженими розсекреченими матеріалами НСРД, проведеними на підставі ухвал слідчих суддів Апеляційного суду м. Києва, встановлені обставини, які підтверджують факт вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень, за обставин, встановлених судом, а також місце знаходження обвинувачених в період вчинення злочинів ( том 3 (НСРД), ас. 220-221 т. 7).
- висновком судової хімічної експертизи від 20 травня 2015 року №1335х підтверджено, що у наданій на дослідження подрібненій речовині рослинного походження зеленого кольору - виявлено особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, загальною масою (у перерахунку на суху речовину) - 13,41 гр.
У дев`яти таблетках білого кольору, вилучених 17 грудня 2014 року під час особистого обшуку ОСОБА_6 , виявлено дифенгідрамін (димедрол), який відноситься до сильнодіючих лікарських засобів.
У наданих на дослідження тринадцяти таблетках білого кольору виявлено клонідін (клофелін) у твердій формі, який входить до «Переліку сильнодіючих лікарських засобів…» згідно з Наказом МОЗ України № 490 від 17 серпня 2007 року року «Про затвердження переліків отруйних та сильнодіючих лікарських засобів», де він значиться як клонідін (субстанція, рідкі форми) (ас. 133-144 т. 6);
O відповідно до висновку балістичної експертизи № 399 від 14 травня 2015 року: вилучені у ОСОБА_6 4 предмети, схожі на патрони з маркуванням «S&B 9 mm Р.А. Blanc», відносяться до боєприпасів та до стрільби придатні, та є 9 мм пістолетними патронами, які споряджені зарядом та снарядом, саморобним способом, з використанням капсульованих гільз від шумових пістолетних патронів з маркуванням «S&B 9 mm Р.А. Blanc», промислового виробництва. Дані патрони можуть бути використані у пістолетах «ПМТ», «ПМР». «ВІЙ», «Форт-12Р» та іншій зброї відповідного типу та калібру.
O вилучений у ОСОБА_8 предмет, схожий на пістолет, з маркуванням «SCHMEISSER ПШС 790» № НОМЕР_10 відноситься до короткоствольної, гладкоствольної, вогнепальної зброї та придатний до неодноразового проведення пострілів способом роздільного спорядження з використанням шумового патрону калібру 9 мм Р.А. та картечі діаметром 7 мм, є самозарядним пістолетом, виготовленим шляхом переробки саморобним способом (розсвердлено канал ствола) сигнального пістолету моделі «ПСШ 790» № НОМЕР_10 калібру 9 мм Р.А., промислового виробництва, Україна.
O вилучені у ОСОБА_8 2 предмети, схожі на патрони з маркуванням «9 mm Р.А. Knall» та «S&B 9 mm Р.А. Blanc», відносяться до боєприпасів та до стрільби придатні, та є 9 мм пістолетними патронами, які споряджені зарядом та снарядом, саморобним способом, з використанням капсульованих гільз від шумових пістолетних патронів з маркуванням «9 mm Р.А. Knall» та «S&B 9 mm Р.А. Blanc», промисловоговиробництва. Дані патрони можуть бути використані у пістолетах «ПМТ», «ПМР», «ПМ-РФ» «ВІЙ», «Форт-12Р» та іншій зброї відповідного типу та калібру (ас. 146-162 т.6).

Судом першої інстанції перевірялись доводи сторони захисту щодо перекваліфікації дій обвинувачених з ч. 2 ст. 186 КК України на ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки не доведено, що обвинувачені застосовували до потерпілих будь-які лікарські препарати, а потерпілі тільки висловлюють припущення з приводу того, що їх стан був викликаний тим, що їм щось підсипали, проте, жодний з потерпілих не вказав про те, що бачив, щоб щось їм підсипали в алкоголь, а, окрім того, потерпілі не пам`ятають, яким чином зникли їх речі; за епізодом з ОСОБА_21 перекваліфікувати дії на ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки розпорядитись речами ОСОБА_21 не змогли, так як були затримані працівниками правоохоронних органів, а за епізодом з ОСОБА_20 - на ч. 2 ст. 190 КК України, оскільки ОСОБА_20 передала добровільно свої речі ОСОБА_6 , а сама пішла до туалету.

Суд першої інстанції кваліфікував дії кожного з обвинувачених за епізодами з потерпілими ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 за ч. 2 ст. 186 КК України, і колегія суддів погоджується з таким висновком.
Зі змісту листів Київської міської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія» від 9 листопада 2015 року та 26 листопада 2015 року за підписом головного лікаря ОСОБА_138 вбачається, що фраза «виникає жахлива інтоксикація організму, яка здатна призвести до летального випадку» були вжиті стосовно лікарського препарату Азалептол і не стосуються лікарського засобу Клофелін. В інструкції до медичного застосування препарату Азалептол в розділі «Передозування» зазначено, що сильне передозування становить серйозну небезпеку для пацієнта. У разі гострого навмисного або випадкового передозування препаратом, про результат якого стало відомо, летальність становить приблизно 12%. В інструкції для медичного препарату Клофелін зазначено як протипоказання одночасне застосування Клофеліну з прийомом алкоголю, під час лікування Клофеліном забороняється вживати алкогольні напої, ..алкоголь - можливе посилення седативного ефекту, розвиток депресивних розладів, і не зазначено, що найменше перевищення дози Клофеліну з алкоголем може призвести до летального випадку (ас. 238-239, 240 т. 6)..
З показань потерпілих ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 встановлено, що після вживання алкоголю з обвинуваченими, які самі не вживали наданий потерпілим алкоголь, останні втрачали свідомість, у подальшому не могли згадати події, в усіх було погане самопочуття. Потерпілий ОСОБА_21 опинився у лікарні.
Відповідно до протоколів обшуку від 17 грудня 2014 року, у обвинувачених вилучені лікарські засоби «Азалептол» та сильнодіючий лікарський засіб «Клофелін» (клонідін) у достатній кількості.
При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до відомостей, зафіксованих у протоколі з результатами проведення оперативно-технічного заходу 11 жовтня 2014 року, ОСОБА_7 повідомляє ОСОБА_8 про те, що «кіно» почав робити, вже з «кіно» вечеряють, що спростовує доводи сторони захисту про те, що до потерпілих з боку обвинувачених не застосувались будь-які лікарські засоби.
Згідно з роз`ясненнями, які містяться у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року №10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності» застосування до потерпілого без його згоди наркотичних засобів, психотропних, отруйних чи сильнодіючих речовин (газів) з метою заволодіння його майном потрібно розглядати як насильство і залежно від того, було воно небезпечним для життя або здоров`я чи не було, кваліфікувати такі дії за частиною другою статті 186 КК або за відповідною частиною статті 187 КК. Якщо застосування таких засобів було небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, але не призвело до заподіяння легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності, середньої тяжкості чи тяжкого тілесного ушкодження, вчинене належить кваліфікувати як розбій лише за умови, що винна особа усвідомлювала можливість заподіяння будь-якого із цих наслідків.
З урахуваннями сукупності наявних у справі доказів за вказаними епізодами суд першої інстанції правильно кваліфікував дії обвинувачених за ч. 2 ст. 186 КК України.

Що стосується доводів сторони захисту про відсутність у вироку доказів на підтвердження доведеності вини обвинувачених по епізоду від 17 грудня 2014 року відносно потерпілого ОСОБА_21 , то вони спростовуються змістом вироку.
Окрім того, під час розгляду справи в суді встановлено, що ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, увійшовши в довіру до ОСОБА_21 , під час спільного вживання спиртних напоїв, додали сильнодіючу лікарську речовину «Клофелін» та «Азалептол» в його келих та у непритомному стані погрузили останнього в автомобіль ВАЗ -21099 державний реєстраційний знак НОМЕР_9 . Скориставшись непритомним станом потерпілого, обвинувачені заволоділи майном потерпілого, яким мали можливість розпорядитись, і частиною майна розпорядились, викинувши його з автомобіля. Ці обставини підтверджується протоколом огляду місця події, відповідно до якого на відстані 5 м від автомобіля були виявлені і вилучені речі потерпілого ОСОБА_21 , а відтак доводи сторони захисту про перекваліфікацію дій обвинувачених на ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України є безпідставними.

Разом з тим, на переконання колегії суддів, з обвинувачення, визнаного судом доведеним, слід виключити посилання на вчинення 17 липня 2014 року обвинуваченим ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, по епізоду з потерпілими ОСОБА_14 та ОСОБА_15 .
Відповідно до положень ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
Згідно з обвинувальним актом, затвердженим прокурором 28 травня 2015 року (ас. 33-41 т.1), так і в зміненому обвинувальному акті (ас. 90-97 т.9), ОСОБА_8 вчинення вказаного кримінального правопорушення не інкримінувалось, а, відтак, суд, вказавши у вироку про вчиненні вказаного кримінального правопорушення, вийшов за межі висунутого ОСОБА_8 обвинувачення, на що обґрунтовано послався захисник в апеляційній скарзі.

При цьому колегія суддів вважає, що доводи сторони захисту про те, що посилання суду першої інстанції у вироку на показання потерпілих, які вони надавали під час досудового слідства, є незаконними, оскільки суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які безпосередньо сприймав під час судового засідання, не свідчить про недопустимість як доказів протоколів впізнання, оскільки відповідно до змісту протоколів потерпілими зазначались ознаки, по яких вони впізнавали ту чи іншу особу обвинуваченого, а зазначені у протоколах пояснення потерпілих по обставинах вчинених щодо них кожним з впізнаних осіб злочинів були підтверджені більш детально під час розгляду справи в суді першої інстанції. Окрім того, потерпілі в суді підтвердили як фактичні обставини проведення з ними впізнання по фотознімках осіб, які вчиняли щодо них злочини, так і результати вказаної слідчої дії.

Також під час розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції судом перевірялись доводи сторони захисту щодо відсутності складу злочину в діях ОСОБА_7 та ОСОБА_8 по епізоду з ОСОБА_16 та неправильність кваліфікації їх дій за ч. 2 ст. 190 КК України, і суд дійшов висновку про доведеність вини обвинувачених у вчиненні вказаного злочину, і з таким висновком суду першої інстанції погоджується колегія суддів.
Як обґрунтовано вказав суд першої інстанції, потерпілою першопочатково обвинувачені були впізнані по фотознімках. Вказані обставини були підтверджені потерпілою під час розгляду справи в суді першої інстанції, у тому числі, під час судового розгляду потерпілою було зазначено, хто з обвинувачених та які дії виконував відносно неї. Потерпіла обвинувачених до цих подій не знала та підстав для обмовляння останніх не має.
Окрім того, доводи сторони захисту про те, що в період часу, коли відбувся злочин відносно потерпілої, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 не були присутніми у вказаному місці, спростовуються даними за результатами проведення оперативно-технічного заходу та інформацією, зазначеною у протоколі огляду дисків та аналізу інформації від 20 травня 2015 року, якими підтверджується факт перебування ОСОБА_8 та ОСОБА_7 в районі площі Шевченка та розмови між ними про те, що ОСОБА_7 «вже «кіно» почав робити».
Зважаючи на встановлені під час розгляду справи обставини, які підтверджуються сукупністю досліджених судом доказів, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про достатність доказів для визнання ОСОБА_8 та ОСОБА_7 винуватим у вчиненні злочину, передбаченому ч. 2 ст.190 КК України, по вище вказаному епізоду.

Також колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що протокол огляду дисків та аналізу інформації від 20 травня 2015 року є допустимим доказом, оскільки відповідає вимогам ст.ст.104, 105 КПК України.
Отримання інформації з електронних носіїв полягає у здійсненні на підставі ухвали слідчого судді пошуку, виявлення і фіксації відомостей, що містяться в електронній інформаційній системі, саме шляхом огляду такої інформації та її фіксації протоколом огляду. При цьому колегія суддів звертає увагу, що, всупереч доводам адвоката, висновок про перебування обвинувачених в тій чи іншій частині міста Києва зроблений слідчим саме на підставі інформації, зафіксованій на диску, відповідно до якої зазначено номер телефону з прив`язкою до місця знаходження абонента у момент здійснення або отримання дзвінка або смс-повідомлення.

При цьому колегія суддів вважає обґрунтованим та правильним висновок суду першої інстанції про визнання недопустимим доказом протоколу за результатами проведення оперативно-технічного заходу від 14 січня 2015 року стосовно ОСОБА_7 на підставі ухвали заступника голови Апеляційного суду міста Києва від 07 липня 2014 року вих.. № 01-5040т (ас.170-216 т.3), оскільки листом Голови Апеляційного суду м. Києва від 17 березня 2016 року спростовується надання дозволу на зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж абонентського номеру НОМЕР_140 , яким користувався ОСОБА_7 (ас. 220-221 т.7), а відтак, даний доказ отриманий з порушенням вимог КПК України.

Окрім того, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для визнання недопустимими доказами протоколів слідчих дій за участі понятих ОСОБА_139 , ОСОБА_140 , ОСОБА_128 , ОСОБА_130 , оскільки будь-яких обставин, які б свідчили про зацікавленість вказаних свідків у результатах кримінального провадження судом не встановлено, і стороною захисту таких даних не надано ні під час розгляду справи в суді першої інстанції, ні під час апеляційного розгляду.

На переконання колегії суддів, є необґрунтованими доводи сторони захисту про те, що протоколи обшуку обвинувачених, як докази, повинні бути виключені, оскільки отримані з порушенням норм КПК України.
Так з матеріалів справи встановлено, що протоколи обшуку обвинувачених складались при затриманні обвинувачених в порядку ст. 208 КПК України у присутності понятих, та відповідають положенням ст.ст. 104, 208, 223, 234, 236 КПК України. Окрім того, під час розгляду справи в суді першої інстанції допитані свідки ОСОБА_103 та ОСОБА_102 вказали, що всі події відбувались в їх присутності, кожного з обвинувачених оглядали окремо, так само окремо складались речі обвинувачених, які одразу запаковувались, прошивались, опечатувались і ними підписувались. Більш того, свідок ОСОБА_141 вказав, що першого оглядали ОСОБА_132 , потім ОСОБА_97 або ОСОБА_131 , останнім оглядали ОСОБА_91 , а машину оглядали після огляду всіх обвинувачених; що всі речі, які вилучались, були у полі його зору увесь час, нічого не підкидувалось; він слідкував за цим, бо ОСОБА_96 хвилювався, що йому щось підкинуть. Щодо проведення обшуку по черзі кожного з обвинувачених під час затримання, не заперечував і обвинувачений ОСОБА_6 .
Показаннями вказаних свідків спростовуються й доводи захисту про те, що в один час не могли обшукувати всіх обвинувачених разом, оскільки з показань свідків встановлено, що огляд обвинувачених відбувався в одному місці у певній послідовності.

Окрім того, колегія суддів вважає, що є непереконливими посилання захисника ОСОБА_9 про те, що в діях ОСОБА_6 формально містяться ознаки злочинів, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 263 КК України, а за ч. 1 ст. 263 КК України - взагалі відсутня суб`єктивна сторона вказаного злочину, як і відсутні належні, допустимі докази на підтвердження вини ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та спростовуються наявною сукупністю доказів у справі.

Таким чином, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень та правильно кваліфікував дії:
обвинуваченого ОСОБА_6 :
- за ч. 2 ст. 186 КК України (по епізодам з потерпілими ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , - як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане із насильством, що не є небезпечним для життя потерпілого, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб;
- за ч. 1 ст. 309 КК України як незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту,
- за ч. 1 ст. 263 КК України як зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу;
обвинуваченого ОСОБА_7
- за ч. 2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), повторно, поєднане із насильством, що не є небезпечним для життя потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб;
- за ч. 2 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб;
обвинуваченого ОСОБА_8
- за ч. 2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане із насильством, що не є небезпечним для життя потерпілого, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб;
- за ч. 2 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб;
- за ч. 1 ст. 263 КК України як носіння вогнепальної зброї, бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Однак, колегія суддів вважає такими, що заслуговують на увагу доводи захисника ОСОБА_9 щодо обвинувачення ОСОБА_6 по епізоду з ОСОБА_19 .
Так, суд першої інстанції в основу обвинувачення ОСОБА_131 за даним епізодом поклав показання потерпілого, протокол впізнання та те, що у ОСОБА_6 вилучено належний ОСОБА_19 мобільний телефон:
Згідно з показаннями потерпілого ОСОБА_19 , наданих ним 8 жовтня 2015 року в суді першої інстанції, 12 жовтня 2014 року у нього була зустріч однокласників, після чого він на станції метро «Академмістечко» провів свого товариша та спустився в метро, щоб їхати додому, а саме на станцію метро «Вокзальна». До нього підійшов ОСОБА_6 та запропонував пройти в кімнату міліції. Коли він зайшов до кімнати міліції, то ОСОБА_6 сказав йому все з кишень викласти на стіл, що він й зробив. У нього в кишенях були телефон «Самсунг», програвач Transcend, картхолдер з 25 картками, з них зарплатна картка, картка «Приват Банку» та картки з магазинів, ресторанів. Потім ОСОБА_6 почав його запитували, де він працює, де проживає, після чого його речі, викладені з кишень, поклав до сейфу та сказав, щоб він за речами приїхав на наступний день, бо сьогодні він ( ОСОБА_99 ) перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Вказав, що на наступний день він за своїми речами не поїхав, бо вважав, що йому їх не повернуть, після чого через деякий час йому зателефонували працівники міліції та сказали, що знайшли його телефон.
- відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12 березня 2015 року ОСОБА_19 вказав на ОСОБА_6 (фото № 6) як на особу, яка зупинила його на станції метро «Академістечко» та в кімнаті міліції заволоділа його майном (ас. 90-93 т. 6);
- відповідно до протоколу огляду в порядку п. 3 ч. 2 ст. 56 КПК України 15 травня 2015 року були оглянуті документи надані потерпілим ОСОБА_19 на мобільний телефон Samsung С3322MettallicBlack та МР3 плеєр TrancendT-Sonic, які постановою від 15 травня визнані речовими доказами та зберігаються в матеріалах кримінального провадження (ас. 94-103 т. 6).

Разом з тим, поза увагою суду залишились інші наявні докази у справі, які у своїй сукупності з наведеними у вироку доказами на підтвердження винуватості ОСОБА_6 , свідчать про не встановлення достатніх доказів для доведення винуватості в суді.
Так допитаний під час розгляду справи в суді першої інстанції 12 жовтня 2015 року свідок ОСОБА_142 показав, що він разом з обвинуваченими працював у одному взводі. 12 жовтня 2014 року він чергував на станції метро «Академмістечко». Пост триває 12 годин, і при заступанні на пост вони приймають пост у іншого співробітника міліції, після чого здійснюється контроль на двох поверхах шляхом патрулювання. В кімнаті міліції залізні двері, з лівої сторони знаходиться стіл, стілець, дзеркало, причіпок, клітка, скат проти вибухо-небезпечних речовин і дві лави по бокам. Сейфа у кімнатах міліції немає. Приїжджати працівникам однієї станції на іншу забороняється, це є грубим порушенням. Йому невідомо про такі випадки, що працівник міліції забирав у особи речі для з`ясування якихось обставин і повертав на наступний день. ОСОБА_6 в жовтні 2014 року на станції метро «Академмістечко» не чергував і до нього 12 жовтня 2014 року на приїжджав. Особа запрошується до кімнати міліції лише у разі вчинення серйозного правопорушення, а оглядаються лише при двох свідках.
Під час апеляційного розгляду 22 січня 2019 року свідок підтримав показання, надані в суді першої інстанції.
З показань свідка ОСОБА_143 , наданих в суді першої інстанції 12 жовтня 2015 року, встановлено, що він працював на посаді заступника командира 1 взводу 1 роти 1 батальйону Київського метрополітену. 12 жовтня 2014 року вони заступали на ніч на чергування, і ОСОБА_6 чергував на станції метро «Вокзальна», на станції метро «Академмістечко» чергував ОСОБА_142 один. 12 жовтня 2014 року він ( ОСОБА_144 ) перебував на нічному чергуванні, яке розпочинається з 18:30 год. до 09:00 год. наступного дня. В його обов`язки входить виховання особового складу, на чергуванні він перевіряє наряд та станції. Перевірка проводиться кожні три години. Під час перевірки ОСОБА_6 він бачив на станції метро «Вокзальна». Окрім того, в кімнатах міліції на станціях метро сейфів немає, оскільки вони не передбачені.
Відповідно до показань свідка ОСОБА_145 , наданих 10 грудня 2015 року в суді першої інстанції, він працював разом з обвинуваченими та вкінці року з управління внутрішньої безпеки було направлено повідомлення, що їхні працівники затримані за вчинення злочину. Чергування на станціях метрополітену відбувається згідно плану розрахунку, який затверджується начальником чи заступником, а командир взводу чи його заступник виставляє по номерам постів. В останній час ОСОБА_6 та ОСОБА_8 чергували на станції метро «Вокзальна», а ОСОБА_7 - на станції метро «Університет». Перевірки на станціях проводить керівництво батальйону і взводу, відділ громадської безпеки і відповідальний по управлінню, помічник відповідального, а також начальник і заступник начальника. Командир взводу та заступник командира взводу заступають та контролюють перевірки, а також командир роти і його заступник також можуть виїжджати на перевірку. 12 жовтня 2014 року ОСОБА_6 та ОСОБА_8 чергували на станції метро «Вокзальна», Починок на станції метро «Університет», а на станції метро «Академмістечко» чергував ОСОБА_146 . Кімната міліції знаходиться у вестибюлі станції «Академмістечко», біля каси, якщо їхати з центру міста і сісти в перший вагон, то, спускаючись у вестибюль, з лівої сторони буде каса, поруч там є двері, де написано міліція, потім необхідно пройти по коридору, перші двері - це каса, другі двері - це кімната міліції. В кімнаті зліва стіл і стілець, праворуч лавочка, в кінці прямо - камера затримання, перед камерою - ВЗК контейнер. Сейфу в кімнатах міліції не передбачено. Робітник не може під час чергування пересуватись з однієї станції на іншу, бо це залишення посту, і відбувається лише з дозволу чергового для надання допомоги. Ніколи такого не було, щоб хтось покидав свій пост, в тому числі і ОСОБА_6 .
Згідно з показаннями свідка ОСОБА_147 , наданих 10 грудня 2015 року в суді першої інстанції, він працював разом з обвинуваченими і, коли був у відпустці, точної дати не пам`ятає, йому зателефонували співробітники та повідомили, що обвинувачених затримали за вчинення злочинів. У нього на станції метро «Лісова» була шафа, де він залишав свої речі, і дана шафа у нього була одна на двох з ОСОБА_6 . Коли він був у відпустці, то йому зателефонував командир та запитував, де ключі від шафи. Коли він йшов у відпустку, то у шафі лишалися його бушлат, шапка, ще якісь речі ОСОБА_131 , а коли він повернувся з відпустки, то нічого вже не було. ОСОБА_6 та ОСОБА_8 чергували на станції метро «Вокзальна», а ОСОБА_7 на станції метро «Університет» та «Чернігівська». Після зміни всі збираються в управлінні, здають табельну зброю, всіх вишиковують і командири підводять підсумки роботи, але про те, що хтось покидав свій пост ніхто не повідомляв.
Під час розгляду справи в суді першої інстанції та під час апеляційного розгляду досліджено копію плану-розрахунку використання сил і засобів міліції, задіяних по охороні громадського порядку, за 12-13 жовтня 2014 року та наказ про визначення постів дислокації на станціях Київського метрополітену. Відповідно до плану-розрахунку ОСОБА_148 з 17.30 год. 12 жовтня до 09.00 13 жовтня ніс службу на станції «Вокзальна». На станції «Академмістечко» ніс службу ОСОБА_142 (ас. 39-49 т. 8), який у судовому засіданні показав суду, що під час чергування ОСОБА_89 не бачив.
Окрім того, з наявних матеріалів встановлено, що протягом несення служби ОСОБА_6 на ст. м. «Вокзальна» неодноразово здійснювалась перевірка, у тому числі о 23 год., тобто, у час, коли ОСОБА_6 інкримінується вчинення злочину відносно ОСОБА_19 , і відсутність ОСОБА_6 на посту не була жодним чином зафіксована.
Листом КП «Київський Метрополітен» від 20 листопада 2015 року встановлено, що станом на 12 жовтня 2014 року і на даний час на станції «Академмістечко» кімната міліції обладнана двома лавами для сидіння, двома стільцями, вибухозахисним контейнером ВЗК-1 «Скат», столом. У даній кімнаті сейф відсутній (ас. 200-201 т. 2).
Таким чином об`єктивними даними підтверджено, що ОСОБА_6 на станції метро «Академмістечко» не перебував у час, зазначений ОСОБА_19 . При цьому, поза увагою суду залишились та обставина, що ОСОБА_19 зі станції метро «Академмістечко» направився на станцію метро «Вокзальна», де і міг бачити обвинуваченого ОСОБА_6 . Судом першої інстанції взято до увагу, що потерпілий під час вчинення щодо нього злочину перебував у стані алкогольного сп`яніння, через що він міг помилятись щодо облаштування кімнати міліції в частині наявності у ній сейфа, проте, не взято до уваги, що внаслідок стану сп`яніння потерпілий міг помилятись і щодо інших обставин, однак, вказані обставини органом досудового розслідування перевірені не були, як і не надано стороною обвинувачення достатніх доказів на підтвердження обвинувачення ОСОБА_6 по вказаному епізоду за встановлених органом досудового розслідування обставин.
Окрім того, стороною обвинувачення не спростовані показання ОСОБА_6 про те, що він купив вказаний телефон.
З огляду на обставини, встановлені під час апеляційного розгляду, колегія суддів доходить висновку, що по даному епізоду не встановлені достатні докази для доведення винуватості ОСОБА_6 в суді і вичерпані можливості їх отримати, у зв`язку з чим вирок суду в частині визнання винуватим обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні 12 жовтня 2014 року кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, відносно потерпілого ОСОБА_149 підлягає скасуванню а кримінальне провадження в цій частині закриттю на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Також колегія суддів вважає слушними доводи апеляційної скарги сторони захисту по епізоду з потерпілим ОСОБА_13 .
Відповідно до показань потерпілого ОСОБА_13 як в суді першої інстанції 30 липня 2015 року, так і під час апеляційного розгляду 22 січня 2019 року, 15 грудня 2014 року він повертався в темну пору року маршруткою з метро «Дарниця» з роботи додому. Після роботи він вживав спиртні напої біля зупинки метро «Дарниця» разом з колегами по роботі. Сторонніх осіб не було. Пили десь біля години. Скільки він випив, не пам`ятає. Після цього він пішов на зупинку маршрутки, якою доїхав до своєї зупинки. На своїй зупинці він зустрівся із знайомими, спілкувався з ними, вживав алкогольні напої. Хтось з ним виходив за магазин. Через проблеми з ногою він впав. У нього зняли каблучку з руки та забрали рюкзак. Там було темно, і він нікого там не бачив. Він не пам`ятає, щоб чинив опір чи кликав когось на допомогу. Осіб було чи двоє, чи одна особа. Хто викликав «швидку», він не знає. Він не бачив, щоб йому хтось щось підсипав. Обвинувачених вперше побачив в судовому засіданні. Про те, що у нього зняли каблучку та інші речі забрали, йому повідомили знайомі на наступний день. Через що він впав, не знає, можливо, підвернув ногу або через інші обставини. ніяких наслідків по здоров`ю на наступний день у нього не було. Його забрала швидка допомога, а вночі з лікарні його забрала дружина. На наступний день до нього прийшов працівник міліції та повідомив, що знайшли його документи. У нього зникли банківські картки, розкладний ніж з рукояткою під колір дерева, кишеньковий розкладний мультиінструмент з рукояткою, ключ-трьохгранник та обручка. Виключає, що хтось щось міг йому підсипати.
Згідно з протоколом за результатами проведення оперативно-технічного заходу від 20 січня 2015 року під час вчинення грабежу щодо ОСОБА_13 відбувались телефонні розмови між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , відповідно до яких потерпілий їхав в маршрутці, а вони за ним (ас. 57 т.3);
Також 15 грудня 2014 року о 20.03.5554 год. відбувається розмова між ОСОБА_6 та невстановленою особою, відповідно до якої ОСОБА_6 зазначає що перебуває там, де 45 маршрутка, що він з Вітєю, а на запитання «хоть «козел» есть какой-то» повідомляє, що «трошки бачу є. Не знаю»» (ас. 56 т.3).
Окрім цього, відповідно до протоколу за результатами проведення оперативно-технічного заходу від 20 січня 2015 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_6 наступного дня 16 грудня 2014 року о 15:42:52 відбулась телефонна розмова, під час якої ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_8 , що «я ж тобі розказував, учора машиніста укачав. Думав там на карточках чеки, 20-ть, 30-ть», на що ОСОБА_8 запитав «Не зробили нічого?», а ОСОБА_6 відповів «ну як, там ето «женітьба» і так короче 900-т гривень на трьох» (ас. 59 т. 3).
Відповідно до медичної документації на ОСОБА_13 при надходженні в лікарню у нього виявлені садна тіла (старі). підозра на вживання алкоголю. За результатами аналізу у ОСОБА_13 виявлений спирт етиловий 2,3 проміле (ас. 125-131 т. 8).
Оцінюючи по даному епізоду докази в їх сукупності, колегія суддів доходить такого висновку.
Відповідно до ч. 3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Згідно зі статтею 62 Конституції України, положеннями статті 17 КПК особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності винності особи тлумачаться на її користь, тобто, обвинувальний вирок може бути постановлений судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом.
Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був учинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.
Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винуватою за пред`явленим обвинуваченням.
Тобто, дотримуючись засад змагальності, та виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений статтею 92 КПК, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.
Однак, по епізоду обвинувачення стосовно потерпілого ОСОБА_13 стороною обвинувачення не надано достатніх, належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія винуватості ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за викладених в обвинувальному акті обставин, а показання обвинувачених в цій частині не спростовані, а, навпаки, підтверджуються показаннями потерпілого ОСОБА_13 та іншими доказами, а відтак, дії обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 по вказаному епізоду підлягають перекваліфікації з ч. 2 ст. 186 КК України на ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Покарання кожному з обвинувачених судом першої інстанції призначено у відповідності до вимог ст. 50, 65 КК України.
При цьому, на переконання колегії суддів, виключення з обвинувачення ОСОБА_8 епізоду відносно потерпілих ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 191 КК України, перекваліфікація дій ОСОБА_6 та ОСОБА_7 по епізоду з потерпілим ОСОБА_13 з ч. 2 ст. 186 КК України на ч. 2 ст. 185 КК України, хоча і зменшує обсяг обвинувачення, за яким їх було визнано винуватими, проте, не впливає на вид та розмір остаточного покарання, призначеного кожному з обвинувачених на підставі ст. 70 КК України, оскільки, враховуючи кількість епізодів злочинної діяльності, їх тяжкість, наслідки, дані про особу кожного обвинуваченого, враховані судом першої інстанції при призначенні їм покарання, призначені судом першої інстанції кожному з обвинувачених вид і розмір покарання, яке слід відбувати реально, є необхідним і достатнім для виправлення кожного обвинуваченого та перевиховання.
При цьому, колегія суддів вважає доводи сторони захисту про те, що судом безпідставно не визнано обставинами, що пом`якшують покарання обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_6 те, що вони повністю визнали себе винним у скоєнні злочинів, передбачених ст. 185 КК України, захисниками та родичами обвинувачених відшкодовано шкоду потерпілим за ініціативи обвинувачених, непереконливими та направленими на пом`якшення участі обвинувачених за вчинені кримінальні правопорушення.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника про те, що питання щодо деяких речових доказів вирішено невірно, оскільки вилучені під час особистого обшуку ОСОБА_6 речі слід повернути йому, враховуючи, що власник встановлений, як і золоті прикраси, за які дружина ОСОБА_6 - ОСОБА_82 повернула ломбарду грошові кошти, то, на думку колегії суддів, вони є непереконливими.
Так, згідно з п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України у резолютивній частині вироку у разі визнання особи винуватою зазначається рішення щодо речових доказів і документів.
Відповідно до положень ч. 6 ст. 100 КПК України речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів,повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.
Судом першої інстанції при постановленні вироку та вирішенні питання про долю речових доказів дотримані вищевказані вимоги закону.
Оскаржуючи вирок суду в частині вирішення питання про долю речових доказів, апелянт вказав про те, що суд першої інстанції неправильно вирішив долю речових доказів, а саме не вирішив питання про повернення ОСОБА_6 вилучених під час особистого обшуку, а також не прийняв рішення про повернення золотих прикрас, за які дружина ОСОБА_6 - ОСОБА_82 сплатила грошові кошти ломбарду.
Таким чином, під час апеляційного розгляду встановлено, що апелянтом оспорюється право власності на вказане майно, яке є речовим доказом у кримінальному провадженні, тобто, виник спір про належність майна.
Відповідно до ч. 12 ст. 100 КПК України спір про належність речей, що підлягають поверненню, вирішується у порядку цивільного судочинства. У такому випадку річ зберігається до набрання рішенням суду законної сили.
За таких обставин апеляційна скарга захисника ОСОБА_9 в цій частині до задоволення не підлягає.

Окрім того, колегія суддів вважає за необхідне наголосити на такому.

Згідно з вироком суду строк покарання кожному з обвинувачених обчислюється з 17 грудня 2014 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва від 27 червня 2017 року обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 - кожному - запобіжний захід змінено з тримання під вартою на особисте зобов`язання, та обвинувачені звільнені з-під варти в залі суді.

Таким чином у строк відбування покарання кожному з обвинувачених слід зарахувати строк попереднього ув`язнення з 17 грудня 2014 року по 27 червня 2017 року включно з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення (2 роки 6 місяців 10 днів) за два дні позбавлення волі (тобто, 5 років 20 днів).

Керуючись ст. 376, 403, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А:
Прийняти відмову обвинуваченого ОСОБА_6 від апеляційної скарги та апеляційне провадження за апеляційної скаргою ОСОБА_6 закрити.

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , апеляційну скаргу захисника ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 9 грудня 2016 року щодо ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 скасувати вирок в частині визнання винуватим обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні 12 жовтня 2014 року кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, відносно потерпілого ОСОБА_149 та закрити в цій частині кримінальне провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України, оскільки не встановлені достатні докази для доведення винуватості в суді і вичерпані можливості їх отримати.

Цей же вирок щодо ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 змінити:
- виключити з мотивувальної частини вироку посилання на вчинення 17 липня 2014 року обвинуваченим ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, по епізоду з потерпілими ОСОБА_14 та ОСОБА_15 ;
- перекваліфікувати дії ОСОБА_6 , ОСОБА_7 - кожного - по епізоду від 15 грудня 2014 року (потерпілий ОСОБА_13 ) з ч. 2 ст. 186 КК України на ч. 2 ст. 185 КК України, вважати їх засудженими за ч. 2 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі.

Вважати засудженими:
ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ч.1 ст. 309, ч. 1 ст. 263, ст. 70 КК України до остаточного покарання у виді 5 (п`яти) років 1 місяць позбавлення волі.

ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ст. 70 КК України до остаточного покарання у виді 5 років позбавлення волі.

ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 263, ст. 70 КК України до остаточного покарання у виді 5 років позбавлення волі.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 3 місяців з дня її оголошення.
Судді:

_______________________ _____________________________ __________________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3