Справа № 404/3655/21
Номер провадження 1-кп/404/173/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2021 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому в залі суду кримінальне провадження №0003888 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кіровограда, українця, громадянина України, з базовою вищою освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 02.04.2021 року вироком Кіровського районного суду м.Кіровограда за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ст.70 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.191 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_3 , перебуваючи на посаді продавця непродовольчих товарів ТзОВ «Мобіжук» (ЄДРПОУ 3774113, юридична адреса: вул.Кульпарківська, 59, м.Львів, 79015), відповідно до наказу (розпорядження) про прийняття на роботу, укладеного між ТзОВ «Мобіжук» та ОСОБА_3 №1738к від 31.08.2018 року, зобов`язаний відповідно до посадової інструкції продавця непродовольчих товарів надавати послуги, а саме розрахунок клієнтів магазину ТзОВ «Мобіжук» по вул.Євгена Тельнова, 1/44 у м.Кропивницькому за надані послуги та відповідно до договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, укладеного між ТзОВ «Мобіжук» та ОСОБА_3 від 01.09.2018 року як працівник, який працює на посаді продавця непродовольчих товарів, бере на себе матеріальну відповідальність за збереження всіх товарно-матеріальних цінностей, отриманих ним у процесі виконання робіт.

У подальшому у невстановлений час у ОСОБА_3 виник умисел, направлений на привласнення чужого майна, яке перебувало у його віданні.

Реалізовуючи вказаний умисел, переслідуючи мету незаконного збагачення, ОСОБА_3 , перебуваючи на своєму робочому місці у приміщенні магазину ТзОВ «Мобіжук» по вул.Євгена Тельнова, 1/44 у м.Кропивницькому, діючи цілеспрямовано, з корисливих мотивів, всупереч своїй посадовій інструкції у період часу з 11.06.2020 року по 12.06.2020 року, використовуючи програмний комплекс «1С:Підприємство 8.3 «Управління торговим підприємством» через платіжну систему «GlobalMoney», як продавець здійснив операцію по переказу грошових коштів, які перебували у його віданні, з рахунку НОМЕР_1 магазину ТзОВ «Мобіжук», що належать ТзОВ «Мобіжук», відкритого у ПАТ «БАНК АЛЬЯНС» () на особистий рахунок № НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_3 , відкритий у АТ КБ «ПриватБанк» () на загальну суму 25500 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 привласнив грошові кошти, належні ТзОВ «Мобіжук», в сумі 25500 грн., які перебували у його віданні, та розпорядився ними на власний розсуд, тим самим спричинивши шкоду потерпілому ТзОВ «Мобіжук» на вказану суму.

Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив привласнення чужого майна, яке перебувало у його віданні, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.191 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та показав, що працюючи на посаді продавця непродовольчих товарів ТзОВ «Мобіжук» та маючи у своєму віданні грошові кошти на рахунку товариства, перебуваючи у магазині товариства по вул.Євгена Тельнова, 1/44 у м.Кропивницькому, будучи матеріально відповідальною особою, у період з 11.06.2020 року по 12.06.2020 року за обставин, часу та місця, встановлених судом, з метою умисного привласнення чужого майна, використовуючи програмний комплекс «1С:Підприємство 8.3 «Управління торговим підприємством» через платіжну систему «GlobalMoney» здійснив операції по переказу грошових коштів з рахунку ТзОВ «Мобіжук» на особистий рахунок на загальну суму 25500 грн. Повністю підтверджує та погоджується із усіма обставинами вчинення кримінального правопорушення, вказаними у висунутому йому обвинуваченні, розміром привласнених грошових коштів, розкаюється у вчиненому, повністю добровільно відшкодував завдані збитки та просить суворо не карати.

Обвинуваченому ОСОБА_3 та іншим учасникам судового провадження правильно зрозумілі суть обвинувачення та обставини кримінального провадження. Як показав ОСОБА_3 у судовому засіданні дає показання правдиво та добровільно, оскільки повністю визнає провину у вчиненні кримінального правопорушення. У зв`язку з цим після роз`яснення всім учасникам судового провадження наслідків, передбачених ч.3 ст.349 КПК України, та за їх згодою при дослідженні доказів у кримінальному провадженні суд обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_3 , так як немає жодного сумніву в добросовісності та істинності його позиції, а також усі учасники судового провадження згодні та не оспорюють обставини вчинення кримінального правопорушення та його кваліфікацію, вказані в обвинувальному акті.

Таким чином, проводячи судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення відповідного до вимог ст.337 КПК України, обвинувачення, висунуте ОСОБА_3 відповідно до обвинувального акта, визнається судом доведеним, воно ніким не оспорюється, а тому суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч.1 ст.191 КК України як привласнення чужого майна, яке перебувало у його віданні.

При призначенні ОСОБА_3 покарання суд згідно з вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_3 вчинив умисний закінчений нетяжкий злочин, характеризується позитивно (т.1 а.п.218), не одружений, офіційно не працює, на обліках в закладах з надання психіатричної або наркологічної допомоги не перебуває (т.1 а.п.214, 216), осудний.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлені.

Із врахуванням всіх обставин кримінального провадження та раніше зазначених даних про особу обвинуваченого, який на момент вчинення кримінального правопорушення не мав судимостей, вчинив нетяжкий злочин, на даний час не має офіційних доходів, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі без позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю в межах санкції із врахуванням положень ч.1 ст.191 КК України. При цьому суд враховує те, що за приміткою до ст.45 КК України корупційними кримінальними правопорушеннями вважаються, зокрема, кримінальні правопорушення, передбачені статтею 191 КК України, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем. Однак, згідно з висунутим обвинуваченням у провину ОСОБА_3 не ставиться вчинення кримінального правопорушення шляхом зловживання службовим становищем, тому суд розглядає кримінальне провадження в межах існуючого обвинувачення. При цьому, зважаючи на факт вчинення вказаного кримінального правопорушення до ухвалення вироку Кіровським районним судом м.Кіровограда від 02.04.2021 року стосовно ОСОБА_3 та призначене за цим вироком покарання, враховуючи висновок щодо застосування норми права, викладений в постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 23.09.2019 року в справі №199/1496/17, суд визначає остаточне покарання ОСОБА_3 із застосуванням положень ч.4 ст.70 КК України. Однак, оскільки обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, на момент вчинення кримінального правопорушення до кримінальної відповідальності не притягався та був не судимим, добровільно відшкодував завдані збитки потерпілому, зважаючи на думку прокурора та представника потерпілого, які у судових дебатах вказували про можливість досягнення мети покарання із застосуванням положень ст.75 КК України, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 і попередження нових кримінальних правопорушень без відбування покарання і вважає за можливе, застосувавши ст.75 КК України, звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України. Підстави до застосування положень ст.69 КК України при призначенні покарання не встановлені.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні. Долю речових доказів суд вирішує згідно з вимогами ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.191 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Кіровського районного суду м.Кіровограда від 02.04.2021 року, більш суворим, призначеним цим вироком, ОСОБА_3 визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки 6 (шість) місяців.

Згідно зі ст.76 КК України протягом іспитового строку покласти на ОСОБА_3 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази: копії документів та оптичні диски (т.1 а.п.67-68, 234) - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подано апеляцію до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Кіровський районний суд м.Кіровограда.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя Кіровського районного суду
м. Кіровограда ОСОБА_1