Справа № 308/5270/21
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

22.06.2021 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,
та учасників судового розгляду : прокурора ОСОБА_5 ,
захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/196/21, за апеляційною скаргою, яку подав адвокат ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 ,
В С Т А Н О В И В :

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 квітня 2021 року задоволено погоджене з прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_8 клопотання слідчого СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_9 (далі - слідчий) й застосовано щодо підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород Закарпатської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , неодруженого, з середньою професійною освітою, тимчасово непрацюючого,

запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 24.06.2021 включно.
Визначено розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених КПК України, - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 181600 гривень.
На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України на підозрюваного ОСОБА_6 , у разі внесення застави, покладено такі обов`язки: - прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожною вимогою; - не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; - повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; - здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

З матеріалів за клопотанням убачається, що 26 квітня 2021 року до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло погоджене з прокурором клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 .. У клопотанні слідчий вказує на те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України кримінального правопорушення - незаконне придбання, зберігання з метою збуту, особливо небезпечних наркотичних засобів. Відповідно до клопотання, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи настання цих наслідків, незаконно з метою збуту, придбав у невстановлений час прозорий поліетиленовий пакет в якому знаходились згортки із фольги, із подрібненою речовиною зеленого кольору, рослинного походження, що зовні схожа на наркотичний засіб - «канабіс», яку зберігав за місцем свого проживання АДРЕСА_1 , до моменту виявлення її працівниками поліції - 24.04.2021 у період часу із 18 години по 00 години 37 хв.. Окрім того, у клопотанні вказується на те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, офіційно ніде не працює і не має постійного джерела доходу, тому існують обґрунтовані підстави вважати про наявність ризиків того, що підозрюваний ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити вчинене, у зв`язку з чим, застосування щодо нього більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання цим ризикам. Просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В ухвалі слідчого судді вказується на те, що органом досудового розслідування доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, яке відноситься до тяжких злочинів і за вчинення якого може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, а також наявність ризиків можливого переховування підозрюваного ОСОБА_6 від органу досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків чи інших учасників кримінального провадження, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення іншого кримінального правопорушення або продовження вчиненого. При цьому, врахувавши й те, що підозрюваний ОСОБА_6 ніде не працює, не одружений, дітей чи інших утриманців не має, слідчий суддя дійшов висновку про те, що інший, більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не буде достатнім для запобігання ризику можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду. Разом із тим, враховуючи обставини та тяжкість кримінального правопорушення, слідчий суддя визначив заставу 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка, на переконання слідчого судді, може гарантувати виконанням підозрюваним покладених на нього обов`язків і не буде завідомо непомірною для нього.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 вказує на те, що ухвала слідчого судді є незаконною. Посилається на те, що підозра ОСОБА_6 у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України злочину є необґрунтованою, оскільки дії ОСОБА_6 свідчать про скоєння ним злочину, передбаченого ст. 309 КК України, який є злочином середньої тяжкості. Стверджує, що ОСОБА_6 має постійне місце проживання, за яким позитивно характеризується, на обліку в лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, раніше не судимий, працює по найму. Вказує і на те, що ні слідчий у клопотанні, ні прокурор під час його розгляду не довели наявності таких ризиків, які б свідчили про неможливість застосування щодо підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою. Вважає, що слідчий суддя безпідставно й необґрунтовано задовольнив клопотання, оскільки для забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_6 достатнім може бути запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Просить ухвалу слідчого судді скасувати та застосувати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на нього відповідних обовязків.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, пояснення учасників судового розгляду : захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу; прокурора ОСОБА_5 , який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги; перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Апеляційна скарга розглядається за відсутності підозрюваного, неявка якого, з огляду на положення ст. 405 КПК України, не перешкоджає її розгляду. При цьому береться до уваги, що: про час та місце розгляду апеляційної скарги підозрюваний повідомлений належним чином; в апеляційній скарзі не порушується питання про погіршення становища підозрюваного й від нього не надходили клопотання про бажання брати участь у розгляді апеляційної скарги.
Доводи апеляційної скарги про незаконність та необгрунтованість судового рішення колегія суддів відхиляє з таких підстав.
Так, відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього Кодексу.
Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає вимогам ст. ст. 177, 183, 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.
З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу брали участь підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_10 , що свідчить про дотримання слідчим суддею і вимог, передбачених ст. 193 КПК України.
Обґрунтованим є й висновок слідчого судді про те, що надані органом досудового розслідування докази доводять обставини, що свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України кримінального правопорушення. Указаний висновок підтверджується приєднаними до клопотання матеріалами (доказами), зокрема: протоколом обшуку житла від 24.04.2021, протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 25.04.2021, протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 25.04.2021, протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 25.04.2021, на підставі яких 25.04.2021 слідчий виніс повідомлення ОСОБА_6 про підозру, яке цього ж дня йому вручено. Дослідивши вищевказані докази, колегія суддів вважає, що у них містяться відомості про вчинені ОСОБА_6 діяння, які підпадають під ознаки передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України кримінального правопорушення. Погоджуючись з указаним висновком та оцінюючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182). При цьому, колегія суддів доходить висновку про те, що додані до клопотання матеріали (докази) підтверджують на даному етапі кримінального провадження обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг учинити вищевказане кримінальне правопорушення. Разом із тим, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.
Тому, доводи апеляційної скарги про те, що підозра ОСОБА_6 у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України злочину є необґрунтованою, оскільки дії ОСОБА_6 свідчать про наявність складу злочину, передбаченого ст. 309 КК України, який є злочином середньої тяжкості, - апеляційний суд не бере до уваги й відхиляє як такі, що не спростовують висновків слідчого судді про доведеність органом досудового розслідування обґрунтованості підозри ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 307 КК України. При цьому колегія суддів зазначає, що на цій стадії процесу, як слідчий суддя, так і суд апеляційної інстанції, не вправі давати доказам оцінку з точки зору достовірності, достатності та взаємозв`язку, в інший спосіб перевіряти доведеність вини чи кваліфікації дій обвинуваченого, розглядати та вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження щодо обвинуваченого по суті, і вважає, що в матеріалах судового провадження є докази, які вказують на вчинення ОСОБА_6 кримінально-карних діянь.
Обґрунтованим, на думку колегії суддів, є й висновок слідчого судді про існування передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, а саме: можливого переховування підозрюваного ОСОБА_6 від органу досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків чи інших учасників кримінального провадження, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення іншого кримінального правопорушення або продовження вчиненого. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів вважає, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення та фактичні обставини його вчинення (незаконне придбання, зберігання з метою збуту особливо небезпечних наркотичних засобів), у своїй сукупності з його тяжкістю (вчинено особливо тяжкий злочин, за який може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років із конфіскацією майна), повністю підтверджують наявність вищевказаних ризиків та висновок слідчого судді й у цій частині.
Разом із тим, на переконання апеляційного суду, слідчим суддею вірно враховано й дано належну оцінку тим фактам, що підозрюваний ОСОБА_6 ніде не працює, не одружений, дітей чи інших утриманців не має.
З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання також убачається, що слідчий та прокурор під час розгляду клопотання посилалися на вищенаведені обставини, і що слідчим суддею таким дана належна оцінка.
Вищенаведені обставини свідчать і про обґрунтованість висновку слідчого судді про те, що наявність передбачених ст. 177 КПК України ризиків, підтверджують неможливість застосування щодо підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, у зв`язку із чим, доводи апеляційної скарги про те, що в слідчого судді були всі підстави для обрання інших, більш м`яких, запобіжних заходів відносно підозрюваного, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду та спростовуються наведеним вище.
З огляду на наведене вище, як такі, що не знайшли свого підтвердження та повністю спростовуються наведеними вище обставинами, апеляційний суд відхиляє і доводи апеляційної скарги про те, що в матеріалах справи відсутнє достатнє обґрунтування щодо даної міри запобіжного заходу.
Посилання сторони захисту на те, що ОСОБА_6 має постійне місце проживання, за яким позитивно характеризується, на обліку в лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, - апеляційний суд із урахуванням наведеного вище визнає такими, що не впливають на висновки слідчого судді про необхідність застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із метою забезпечення його належної процесуальної поведінки в кримінальному провадженні як підозрюваного.
Тому, доводи апеляційної скарги про можливість застосування щодо ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, зокрема особистого зобов`язання, - апеляційний суд також відхиляє, вважаючи, що наведені в клопотанні слідчого та ухвалі слідчого судді факти, які знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду, не дають підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.
Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що слідчим суддею підозрюваному ОСОБА_6 обґрунтовано обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, що існують ризики невиконання ним своїх процесуальних обов`язків, а також про те, що інший, менш суворий, запобіжний захід не зможе запобігти вищевказаним ризикам перешкоджати кримінальному провадженню.
Крім того, колегія суддів вважає, що, постановляючи ухвалу про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, врахував і положення ст. ст. 182, 183 КПК України, тяжкість кримінального правопорушення, негативні наслідки для суспільства від провадження діяльності зі збуту наркотичних та психотропних речовин, масштаби злочинної діяльності, значні прибутки, які приносить така діяльність, і обґрунтовано визначив максимальний розмір застави, передбачений п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який, на переконання колегії суддів, у разі його внесення, буде достатнім для запобігання встановленим у кримінальному провадженні ризикам та забезпечення виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків.
Погоджуючись з указаним висновком, апеляційний суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити в особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні, і, оцінивши в сукупності тяжкість кримінального покарання за вчинення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України кримінального правопорушення, обставини його вчинення, дані про особу підозрюваного, його майновий та сімейний стан, наявність передбачених ст. 177 КПК України ризиків, - апеляційний суд вважає, що встановлений слідчим суддею підозрюваному ОСОБА_6 розмір застави 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб на даному етапі досудового розслідування є необхідним і достатнім, у разі його внесення, для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 у кримінальному провадженні. Разом із тим, апеляційним судом не встановлено підстав вважати такий розмір застави завідомо непомірним для підозрюваного ОСОБА_6 , і такий обумовлений також високим ступенем суспільної небезпеки злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 та тяжкими наслідками не лише для здоров`я конкретної особи, а для здоров`я населення, економіки та суспільства в цілому.
При встановленні строку тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою, слідчим суддею враховано, що ОСОБА_6 затриманий 25.04.2021 і цього ж дня йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, що у свою чергу свідчить про те, що слідчим суддею визначено строк тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою та строк дії постановленої ухвали (до 24.06.2021) відповідно до вимог ч. 1 ст. 197 КПК України.
На інші доводи в обґрунтування незаконності судового рішення в апеляційній скарзі не вказується, і таких даних у ході розгляду апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.
Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.
За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвала слідчого судді, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни.
Приймаючи рішення колегія суддів також бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що під час апеляційного розгляду не встановлено фактів, які б істотно могли вплинути на висновки слідчого судді чи спростувати їх, і на такі сторона захисту не вказувала.

Керуючись ст. ст. 176-179, 183, 194, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу, яку подав адвокат ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 квітня 2021 року, якою щодо підозрюваного за ч. 2 ст. 307 КК України ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 24 червня 2021 року, із визначенням застави 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 181600 гривень, залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: