Провадження № 1-кп/686/1124/21
Хмельницький міськрайонний суд
Хмельницької області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Копистин Хмельницького району, громадянина України, з неповною середньою освітою, непрацюючого, одруженого, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого Хмельницьким міськрайонинм судом:
- 12.03.2009 року за ст.ст. 186 ч.2, 304, 357 ч.3, 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки;
- 25.05.2009 року за ст.ст. 185 ч.3, 70 ч.4 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки;
- 14.07.2014 року за ст.ст. 153 ч.1 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки (звільненого з установи відбування покарання 05.01.2016 року). У відповідності до п.7 ч.1 ст. 89 КК України дана судимість погашена );
за ч.1 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
23.03.2021 року біля 20 год. 30 хв., перебуваючи на кухні квартири АДРЕСА_3 , ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливим мотивом та з метою заволодіння чужим майном, скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає, таємно викрав належний ОСОБА_4 планшет марки «Lenovo Tab E10» моделі ТВ-Х104F серійний номер НА11GYA5 вартістю 2500 грн., якого взяв з кухонного столу та, утримуючи його при собі, залишив приміщення квартири, після чого розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
ОСОБА_5 підлягає кримінальній відповідальності за ч.1 ст. 185 КК України (таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
В судовому засіданні обвинувачений повністю визнав свою винуватість у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення та показав, що у вказаний час, разом з ОСОБА_4 перебував в гостях у Чекирди - в квартирі АДРЕСА_3 . Коли потерпілий та власник квартири пішли в магазин, він вирішив викрасти належний потерпілому планшет вартістю 2500 грн., якого той залишив на кухонному столі. Він взяв цей планшет, відніс та здав його у ломбард.
Вказані обставини вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення ніким не оспорюються, а тому, у відповідності до ч.3 ст. 349 КПК України, з`ясувавши в усіх учасників судового провадження чи правильно вони розуміють зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, роз`яснивши їм, що в такому разі вони будуть позбавлені можливості оскаржувати ці обставини в апеляційному поряду, судом, за згодою усіх учасників судового провадження, визнано недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин.
Сам обвинувачений на момент вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення досяг віку з якого настає кримінальна відповідальність, за повідомленням ХОНД та КП «Хмельницький обласний центр психічного здоров`я» будь яким психічним захворюванням чи тимчасовим розладом психічної діяльності на той час не страждав, не страждає на такі і даний час, поводиться адекватно. Тому, суд визнає його осудним.
Здійснивши, у відповідності до ст. 337 КПК України, судовий розгляд лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч.1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), адже, незважаючи на наявність у обвинуваченого непогашених судимостей за ст.ст.185,186 КК України, суд, у відповідності до ч.3 ст. 337 КПК України, не має права вийти за межі висунутого обвинувачення в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення на ч.2 ст. 185 КК України за кваліфікуючою ознакою повторності, адже така зміна правової кваліфікації кримінального правопорушення погіршить становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
При обранні ОСОБА_5 виду та міри покарання враховується визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання, в тому числі ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також положення ч. 2 ст. 50 КК України, згідно якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.
Обвинувачений характеризується посередньо, має сім`ю, на утриманні неповнолітню дитину, скоїв кримінальний проступок.
Обставинами, що пом`якшують йому покарання суд визнає добровільне відшкодування заподіяних збитків, що в судовому засіданні підтвердив потерпілий, та щире каяття, адже ОСОБА_5 визнав факт вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, відверто визнав своєю провину у вчиненні цього кримінального проступку, щиро жаліє з приводу цього та осуджує своєю поведінку, виправив наслідки вчиненого, добровільно відшкодувавши заподіяні потерпілому збитки. Саме така поведінка обвинуваченого, як зазначив Верховний Суд у постанові від 18.09.2019 року (справа №166/1065/18), свідчить про його щире каяття.
Разом з тим ОСОБА_5 є раніше судимою особою, адже вчинення ним злочину, передбаченого ч.1 ст. 153 КК України, за який він засуджений 14.07.2014 року, у відповідності до ч.5 ст. 89 КК України , перервало перебіг строку погашення судимостей. Строки погашення судимостей за кожне правопорушення почали обчислюватись заново після фактичного відбуття покарання за останній злочин, тобто з 5.01.2016 року.
Судимості обвинуваченого від 24.04.2002 року та від 3.12.2002 року є погашеними, адже ст. 188 КК України, за якою ОСОБА_5 засуджено 3.12.2002 року законом України №270-VI від 15.04.2008 року виключена із кримінального кодексу України.
Погашеною є судимість і від 14.07.2014 року, адже з моменту відбуття покарання за нетяжкий злочин (на той час злочин середньої тяжкості) до моменту вчинення нового кримінального правопорушення минуло понад 3 роки.
Таким чином, на момент вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення у ОСОБА_5 залишились непогашеними судимості від 12.03.2009 року та від 25.05.2009 року, адже відповідно до п.8 ч.1 ст. 89 , ч.5 ст. 90 КК України строк погашення кожної з цих судимостей становить 6 років, починаючи з 5.01.2016 року.
ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів, в тому числі і корисливих, відбував покарання у виді позбавлення волі, однак це не призвело до позитивних змін його особистості та не створило у нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві, він не зробив належних висновків для себе, на шлях виправлення не став і знову вчинив умисне корисливе кримінальне правопорушення.
За таких обставин по справі, суд приходить до висновку, що виправлення останнього можливе лише в умовах ізоляції від суспільства і йому слід призначити покарання у виді арешту.
Саме покарання у виді арешту строком на 3 місяці, на переконання суду, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним та іншими особами нових злочинів.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався і учасники судового провадження клопотання про обрання такого не заявили.
Відповідно до ст. 100 КПК України речовий доказ договір позики №3.21.521 від 23.03.2021 року слід зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 374, 532 КПК України,
У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винуватим в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді арешту строком на 3 місяці.
Початок строку відбуття покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
Речовий доказ договір позики №3.21.521 від 23.03.2021 року зберігати в матеріалах кримінального провадження.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду через Хмельницький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його оголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.
Суддя