18.05.2021 Справа № 756/3700/21
№1-кс/756/670/21
№756/3700/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2021 року слідчий суддя Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора ОСОБА_4 та інших прокурорів в групі прокурорів та на постанову Київської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_4 про відмову в задоволенні клопотання від 04.03.2021 у кримінальному провадженні №0000042,

У С Т А Н О В И В:

15.03.2021 до Оболонського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора ОСОБА_4 та інших прокурорів в групі прокурорів та на постанову Київської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_4 про відмову в задоволенні клопотання від 04.03.2021 у кримінальному провадженні №0000042.

Скарга мотивовна тим, що постановою прокурора ОСОБА_4 від 04.03.2021 було відмовлено у задоволенні клопотання та скарги ОСОБА_3 з приводу відібрання у неї пояснень з долучення авторської монографії і рецензції до неї на основі зібраних нею доказів вини медичних працівників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , експертів-психіатрів м. Києва та м. Львова, ректора ДЕТУТ щодо незаконного звільнення з роботи, коли вона не розуміла значення своїх дій та не могла керувати ними є слідчо-розшуковою дією і отримання доказу в рамках кримінального провадження. Окрім того, вона є потерпілою, яка має спеціальні знання, які не має жоден прокурор прокуратури №5 м. Києва, ні слідчий, ні суддя Оболонського районного суду м. Києва.

Скаржник вказує, що посадовими особами прокуратури №5 м. Києва, прокурором ОСОБА_7 була проігнорована вимога положень ч. 2 ст. 9 КПК України, на підставі якої вони зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного чи обвинуваченого, а також обставини, що пом`яшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Крім того, у практиці прокурори допустились ряду помилок, оскільки не мають спеціальних знань, спеціалістів відмовились викликати для роз`яснень і допомоги, і це все може призвести із неправильною оцінкою достовірності доказів.

ОСОБА_3 стверджує, що з моменту відкриття кримінальних проваджень слідством і прокуратурою не лише неефективно проводилось слідство, прокурори і слідчі разом з начальством (відповідачами) порушили ст. 6 Конвенції, ст. 8, ст. 3 Конвенції. Свідоме затягування часу відбулось з 2014 року по сьогоднішній день щодо злочинів по відношенню до неї, які відбулись ще у 2009 році. Скаржнику самостійно прийшлось збирати докази і проводити доступні для неї слідчо-розшукові дії щодо обгрунтування медичних злочинів і провини лікарів, експертів психіатрів від яких її звільнили з роботи неправомірно 5 жовтня 2009 року, а потім ще й з 2017 року вона позбулась ряду робіт, фіксуючи причину звільнення, які наведені у матеріалах судової справи. Внаслідок цього нею самостійно було обгрунтовано медичні злочини здійснені щодо неї замість бездіяльного і непрофесійного слідства, і видана авторська монографія ( ОСОБА_3 . Професійна компетентність юриста для обгрунтування неналежного виконання психіатрами фахових обов`язків під час призначення нейролептиків: моногр. / ОСОБА_3 . - Львів: Магнолія, 2020. - 620 с.).

ОСОБА_3 просить суд відповідно до ст. 307 (ч. 2 п. 1, 3) КПК України: скасувати постанову прокурора ОСОБА_8 від 04.03.2021, яка не відповідає ст. 110 КПК України і є не вмотивована. Вона вимушена була заявляти клопотання і скаргу на роз`яснення, на пояснення і відповіді не має прокурора (прокурор як склалась думка у неї не знає матеріалів кримінального провадження і не володіє достатніми компетентностями); взяти під розпис у неї авторську монографію і рецензії до неї за попереднім узгодженням по мобільному телефону та долучити до матеріалів справи; зобов`язати прокурора відібрати у неї пояснення на основі виданої авторської монографії та рецензії до неї; зобов`язати прокурора зробити оцінку доказу - монографії, показання, рецензії до монографії та інших доказів, показань, речових доказів, які долучала до матеріалів кримінального провадження; визнати бездіяльність прокурора і слідчих, яка впливає на її зайнятість в роботі, впливає те, що вона не може займатися власними професійними обов`язками з вини бездіяльних і непрофесійних слідчих, прокурорів, вільно, комфортно почуватися в соціумі, а лише з 2014 року прибувати в суди по бездіяльності слідчих, прокурорів і самій проводити доступні слідчо-розшувакі дії без них та збирати докази, неорганізацією експертиз тривалий час; зобов`язати уповноваженого прокурора №5 м. Києва надати вмотивовану відповідь згідно ст. 110 КПК України щодо того, що вона заклопотала, а саме вивчити, дослідити авторську монографію як доказ вини медиків ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , експертів-психіатрів м. Києва та м. Львова, ректора ДЕТУТ, який її незаконно звільнив з роботи, коли вона не розуміла значення своїх дій та не могла керувати ними 05 жовтня 2009 року та жоден суд, жоден прокурор, жоден медик, жоден фармаколог, жоден почеркознавець не досліджував її психолого-психіатричний стан в цей день, натомість експерти-психіатри м. Києва та м. Львова видали фальшиві висновки експертизи і через бездіяльність слідчих і прокурорів не провели попередню почеркознавчу експертизу, не залучили психофармаколога та не вірно організували хронологію збору доказів з обгрунтованими нею медичними злочинами і незаконним звільненням з роботи 05 жовтня 2009 року з науково-практичної і правової точки зору та її взяти прокурором ОСОБА_7 , ОСОБА_9 у неї під розпис і відповідальність з рецензіями до неї, на основі чого, а також на основі зібраних нею доказів в матеріалах кримінального провадження пред`явити підозру винним особам; залучити прокурором під час відібрання у неї показань та для вивчення доказів незацікавлених спеціалістів-факрмаколога, психофармаколога, психіатра, почеркознавця для освоєння, дослідження і проведення оцінки представлених нею доказів під кримінальну відповідальність; написати по кожному зібраному доказу висновок і оцінку цим зібраним нею доказам (монографія, докази в матеріалах кримінального провадження) згідно ст. 94 КПК України; пред`явити підозру винним особам (лікарям ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , експертам-психіатрам м. Києва та м. Львова, ректору ДЕТУТ, який незаконно її звільнив з роботи, коли вона не розуміла значення своїх дій та не могла керувати ними 05 жовтня 2009 року); заявити самовідвід у випадку неможливості вивчати докази, які вона представила та повідомити про це Офіс Генерального Прокурора для визначення іншої підслідності; зробити заявку до Тренінгового центру прокурорів для проведення курсів підвищення кваліфікації, тренінгів з медичного права, судової медицини, судової психіатрії, криміналістичної хімії, психофармакології та пройти ці курси; зобов`язати уповноваженого прокурора прокуратури №5 м. Києва, слідчого вивчити представлені нею докази, показання в авторській монографії і рецензіях до неї, а також докази, показання, документи в матеріалах справи і надати по кожному зібраному нею доказу вмотивовану відповідь.

Скаржник ОСОБА_3 у судовому засіданні вимоги скарги підтримала, просила задовольнити з підстав, викладених у скарзі.

У судове засідання уповноважений прокурор Оболонської окружної прокуратури м. Києва та уповноважений слідчий СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві не з`явилися, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлені належним чином.

За таких обставин, з урахуванням думки скаржника та зважаючи на ч. 3 ст. 306 КПК України слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності уповноваженого слідчого, прокурора та матеріалів кримінального провадження.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення скаржника, дослідивши скаргу, документи долучені в її обґрунтування, встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 220 КПК України, про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Відповідно до вимог ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідження всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Пункт 7 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачає, що під час досудового розслідування можуть бути оскаржені рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих дій особою, якій відмовлено в задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

До Київської місцевої прокуратури №5 02.03.2021 за №2579-21 звернулась ОСОБА_3 з клопотанням у порядку ст. 220 КПК України відносно: надання пояснень прокурором, відібрання пояснень стосовно авторської монографії, відмови від підтримання державного обвинувачення в кримінальному провадженні №0000042.

Постановою прокурора Київської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_4 від 04.03.2021 у задоволенні клопотання потерпілої ОСОБА_3 від 02.03.2021 №2579-21 відмовлено.

Як вбачається з постанови підставою ухвалення процесуального рішення про відмову в задоволенні клопотання слугувало те, що висвітлені питання виходять за межі розгляду питань, що вирішуються в ході розгляду клопотання в розрізі ст. 220 КПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 110 КПК України передбачено, що постанова прокурора повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Слідчий суддя дійшов висновку, що при прийнятті оскаржуваної постанови від 04.03.2021 прокурором не було порушено ст. 110 КПК України, прокурор навів мотиви відмови у задоволенні клопотання у постанові. Отже, висновки прокурора є обґрунтованими та відповідають меті досудового розслідування, тому підстави для скасування постанови прокурора відсутні.

Стосовно іншої частини вимог скарги ОСОБА_3 щодо бездіяльності прокурорів та зобов`язання вчинити дії слідчий суддя зауважує наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна;

2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Як убачається зі скарги, скаржник оскаржує бездіяльність прокурора та просить зобов`язати вчинити дії, що не є предметом розгляду в порядку ст. 303 КПК України.

На підставі наведеного та беручи до уваги зміст вимог скаржника, слідчий суддя приходить до висновку, що бездіяльність на які посилається скаржник у поданій нею скарзі не відносяться до рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування в порядку ст. 303 КПК України.

Принагідно звертаємо увагу скаржника на те, що слідчий суддя позбавлений можливості втручання у діяльність прокурора, крім випадків, визначених КПК України.

Керуючись статтями 220, 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора ОСОБА_4 та інших прокурорів в групі прокурорів та на постанову Київської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_4 про відмову в задоволенні клопотання від 04.03.2021 у кримінальному провадженні №0000042 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1