ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 635/3122/21 Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/2622/21 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2021 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

засудженого - ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова в режимі відеоконференції апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 15 червня 2021 року про відмову в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання, -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 01 червня 2020 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за ч.2 ст.15 ч. 2 ст.185, ч. 2 ст. 185, статті 70, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 4 місяці.
Початок строку відбування покарання 21 травня 2019 року.
Кінець строку відбування покарання - 21 вересня 2021 року..

Засуджений ОСОБА_7 звернулася до Харківського районного суду Харківської областіз клопотанням про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, призначеного вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 01 червня 2020 року.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 15 червня 2021 року відмовлено у задоволенні вищезазначеного клопотання засудженого ОСОБА_7 .

Суд обґрунтував прийняте рішення тим, що з урахуванням даних про особу засудженого ОСОБА_7 , його ставлення до вчиненого кримінального правопорушення, поведінки за весь час відбуття покарання, відношення до праці, відсутні достатні та переконливі дані, які б свідчили про виправлення засудженого та досягнення цілей покарання в більш короткий термін, а тому суд дійшов висновку про неможливість застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, як таке, що є передчасним.

Не погодившись з рішенням районного суду засуджений ОСОБА_7 подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 15 червня 2021 року та застосувати до нього положення ст. 81 КК України.
Обґрунтовуючи свою апеляційну вимогу засуджений вказує на те, що за весь час відбування покарання своєю поведінкою довів своє виправлення; стягнення погашені; з моменту останнього стягнення пройшло більше року, після чого має 2 заохочення; режим тримання не порушував; працює; характеризується позитивно; виконував усі покладені на нього обов`язки.

Заслухавши доповідь головуючого судді, доводи засудженого ОСОБА_7 , який підтримав свою апеляційну скаргу, думку прокурора щодо законності та обґрунтованості оскаржуваного судового рішення, колегія суддів, дослідивши матеріали провадження та відомості особової справи засудженого, дійшла висновку про те, що апеляційну скаргу засудженого належить залишити без задоволення, з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів провадження та особової справи засудженого, з 21 травня 2019 року ОСОБА_7 знаходиться в місцях позбавлення волі. Під час тримання засудженого в державній установі «Харківський слідчий ізолятор» засуджений порушень вимог режиму тримання не допускав, стягнень та заохочень не мав, до праці не залучався. З 04 червня 2019 року відбував покарання в державній установі «Темнівська виправна колонія (№100)», де за період відбування покарання порушень вимог тримання не допускав, заохочувався два рази адміністрацією установи. З 26 листопада 2019 року тримався в державній установі «Харківський слідчий ізолятор», де за допущені порушення вимог режиму тримання притягувався до дисциплінарної відповідальності три рази, заохочень не мав, до праці не залучався. З 05 червня 2020 року відбуває покарання в державній установі «Темнівська виправна колонія (№100)». За час відбування покарання характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок відбування покарання, режим тримання не порушує, до дисциплінарної відповідальності не притягався, стягнень не має. За виконання покладених на нього обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та ПВР УВП заохочувався чотири рази. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи та медичним персоналом. Спальне місце та при ліжкову тумбочку намагається утримувати у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Приділяє увагу щодо необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується. До виконання законних вимог персоналу установи виконання покарань ставиться сумлінно. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Відповідно до статті 123 КВК України бере участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Творчість», до реалізації програми ставиться із зацікавленістю, займається образотворчим мистецтвом.
Відповідно до довідки, наданої бухгалтером ДУ «Темнівська виправна колонія (№100)» ОСОБА_8 , за вироком суду у засудженого ОСОБА_7 маються процесуальні витрати на користь держави, які засуджений достроково відшкодував у повному обсязі.
Із відомостей довідки про заохочення та стягнення від 20.05.2021 року вбачається, що засуджений ОСОБА_7 має 3 стягнення та 4 заохочення.
Вказані дані ніким не оспорюються.
Виконання призначеного покарання є доцільним тільки за тієї умови, що ним досягається поставлена в законі мета: крім кари ще і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів. Якщо ця мета може бути досягнута ще до закінчення призначеного судом строку покарання, то в подальшому у його виконанні відпадає необхідність. З огляду на це, закон передбачає можливість застосування судом умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
Згідно п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш мяким» № 2 від 26 квітня 2002 року визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Матеріали про умовно-дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування ним покарання, у зв`язку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної ради.
У відповідності до положень п. 17 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України, суду слід ретельно з`ясувати : ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, а також його наміри щодо прилучення до праці. Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу.
Колегія суддів бере до уваги те, що ОСОБА_7 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, звільнялася за попередніми вироками від відбування покарання умовно-достроково, але вчинив нові умисні кримінальні правопорушення під час невідбутої частини покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 18.09.2018 року.
Крім того, за час відбування покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 01.06.2020 року ОСОБА_7 допускав порушення режиму тримання, за що мав 3 стягнення у виді карцеру на три доби та двох доган, які станом на час апеляційного розгляду хоча і погашені, але свідчать про негативну поведінку засудженого та його небажання стати на шлях виправлення і перевиховання. Починаючи з 21.05.2019 року засуджений має 4 заохочення.
Згідно відомостей довідки про працевлаштування засудженого ОСОБА_7 в ДУ «Темнівська виправна колонія (№100)», засуджений ОСОБА_7 за весь період відбування покарання до праці залучався лише в січні, березні та квітня 2021 року.
Відповідно до даних витягу з протоколу №26 засідання дисциплінарної комісії державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)», 24 червня 2020 року було розглянуто питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, на підставі статті 82 КК України, було постановлено відмовити в представленні матеріалів до Харківського районного суду Харківської області, як особі, яка не стала на шлях виправлення.
Згідно відомостей витягу з протоколу №26 засідання дисциплінарної комісії державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» 24 червня 2020 року було розглянуто питання щодо переведення до колонії мінімального рівня безпеки з полегшеними умовами тримання (або дільниці соціальної реабілітації) на підставі статей 100,101 КВК України, було постановлено не направляти матеріали до регіональної комісії на переведення до колонії мінімального рівня безпеки з полегшеними умовами тримання (або до дільниці соціальної реабілітації), як особі, яка не стає на шлях виправлення.
Відповідно до даних витягу з протоколу №42 засідання дисциплінарної комісії державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» 15 жовтня 2020 року було розглянуто питання щодо умовно-дострокового звільнення на підставі статті 81 КК України, було постановлено не представляти матеріали до Харківського районного суду Харківської області, як особі, яка не довела свого виправлення.
Апеляційні доводи засудженого про те, що за останнім місцем відбуття покарання він має позитивну характеристику, до праці ставиться сумлінно та приймає участь у неоплатних роботах з благоустрою території установи, не спростовують правильність висновків суду першої інстанції щодо недоцільності умовно-дострокового звільнення ОСОБА_7 , враховуючи те, що він раніше неодноразово засуджувалася та звільнялася від відбування призначеного покарання умовно-достроково, але знову вчинив умисні нетяжкі злочини, що свідчить про стійку антисоціальну поведінку засудженого та небажання ставати на шлях виправлення, за час відбування покарання має нестабільну поведінку, у зв`язку з чим таке звільнення ОСОБА_7 , на підставі ст. 81 КК України, від відбування покарання не буде ефективним.
Крім цього, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що за весь час відбування покарання засуджений своєю поведінкою і ставленням до праці не довів свого повного виправлення, про що свідчать стягнення, що було на нього накладені, а тому незрозуміло якою буде його поведінка у разі умовно-дострокового звільнення.
Внаслідок оцінки всіх перелічених вище обставин суд першої інстанції об`єктивно дійшов обґрунтованого висновку щодо відсутності всіх передбачених умов, передбачених положеннями ст. 81 КК України, для умовно-дострокового звільнення та недоцільності і передчасності звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання, на період звернення з відповідним клопотанням.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з рішенням суду щодо відмови у задоволенні клопотання засудженого, внаслідок неефективності такого заходу щодо попередження вчинення ним нових злочинів, та відсутності беззаперечних та переконливих підстав, на підставі яких можна зробити висновок про виправлення засудженого ОСОБА_7 .
Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 15 червня 2021 року про відмову в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді