справа № 207/2454/20
№ провадження 1-кп/208/87/21
УХВАЛА

30 листопада 2020 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого, судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,

у відкритому судовому засіданні розглянувши клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Молдова, громадянин Республіки Молдова, освіта повна загальна середня, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкав за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Заводського районного суду м. Дніпродзержинська знаходиться вищезазначене кримінальне провадження. Обвинуваченому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурором заявлено клопотання про продовження відносно обвинуваченого заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою, яке аргументовано наступним.

Морарь обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, є іноземцем та має змогу безперешкодно виїхати з України, не має міцних соціальних зв`язків. Морарь будучі притягнутим до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.4 КУпАП, отримавши тимчасове посвідчення водія, через 10-ть днів вчинив ДТП з смертельним наслідком. Обвинуваченому відомі анкетні дані потерпілої та свідків по кримінальному провадженню, та знаходячись на волі, існує ризик незаконного на них впливу.

Його позиція повністю відповідає правовим інститутам практики ЄСПЛ.

Потерпіла підтримала думку прокурора.

Захисник ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання прокурора зазначивши на відсутність ризиків для продовження відносно обвинуваченого найбільш суворого запобіжного заходу. Ризик зазначений прокурором щодо іноземного громадянства ОСОБА_8 , носять дискримінаційний характер. Потерпіла допитана. Обвинувачений повністю визнав свою вину. По справі досліджені всі матеріали справи, обсяг яких встановлено судом. Свідки по справі не заявлялись. Знаходячись на свободі, ОСОБА_8 ніяким чином не зможе перешкодити судовому розгляду справи. Просив обрати відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Обвинувачений ОСОБА_8 підтримав думку свого захисника.

Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, приходить до наступного висновку.

Згідно вимог ч.1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ніхто не може бути позбавлений волі інакше, як згідно з процедурою, встановленою законом, а також якщо є розумні підстави вважати необхідним запобігти вчинення особою правопорушення або втечу після його вчинення.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання неможливості виконання завдань кримінального провадження, передбачені ст. 177 КПК України.

Суд вважає, що у даному випадку, доцільність зміни запобіжного заходу не перевищує суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому розгляді кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних рішень у справі та запобігання процесуальних ризиків.

Вказані суспільні інтереси, не дивлячись на презумпцію невинуватості, мають більшу вагу ніж правила про повагу до свободи особи, про що зазначається у справі ЄСПЛ «Лабіта проти Італії», «Рохліна проти РФ», «Летельє проти Франції»

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні хоча і неумисного, але тяжкого злочину, за який чинним законодавством передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років.

Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Москаленко проти України» зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим моментом та належним елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. Також ЄСПЛ визнав, що враховуючи серйозність висунутого обвинувачення, державні органи можуть виправдано вважати про існування такого ризику.

Доказів того, що обставини, які були прийняті судом при обранні саме такого запобіжного заходу, з часом змінились, не наводилось.

Оцінив в сукупності всі обставини відповідно до вимог ст. 178 КПК України, відносно особи обвинуваченого ОСОБА_8 , який обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину, не має місця реєстрації в України та є громадянином іншої держави, враховуючи, що перебуваючи на свободі ОСОБА_8 може ухилитись від суду з огляду на покарання, яке загрожує йому у раз визнання винним, перешкодити судовому розгляду іншим чином, суд приходить до висновку, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, не зможуть забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Для відмови в звільненні особи з-під варти застосовуються принципи конвенційного прецендентного права, такі як ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд, ризик перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя, про що зазначається у рішеннях ЄСПЛ «Штегмюллер проти Австрії» та «Вемгофф проти Німеччини»

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 331, 350 КПК України, суд,

у х в а л и в :

Клопотання прокурора задовольнити.

Запобіжний захід обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою, продовжити, строком до 27 січня 2021 року.

У клопотанні сторони захисту про зміну відносно обвинуваченого запобіжного заходу, відмовити.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, через райсуд, протягом 7-ми днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1