Справа № 573/691/21
Номер провадження 1-кп/573/82/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 червня 2021 року Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Суми, з повною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , згідно зі ст. 89 КК України не судимого

- за ч. 1 ст. 185, ст. 126-1 КК України,
ВСТАНОВИВ:
23 березня 2021 року, близько 20:00 год., ОСОБА_5 за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 вчинив сімейну словесну сварку зі своєю співмешканкою ОСОБА_4 , під час якої ображав її нецензурною лайкою, іншими образливими словами, принижував її честь і гідність, чим завдав шкоди її психічному здоров`ю.

Також 24 березня 2021 року, близько 09:00 год., ОСОБА_5 за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 вчинив сімейну словесну сварку зі своєю співмешканкою ОСОБА_4 , під час якої ображав її нецензурною лайкою, іншими образливими словами, принижував її честь і гідність, чим завдав шкоди її психічному здоров`ю.

Постановою Білопільського районного суду Сумської області від 08 квітня 2021 року ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні зазначених вище адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та піддано стягненню у виді штрафу в розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн.

Окрім цього, 28 березня 2021 року, близько 20:00 год., ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , діючи умисно, усвідомлюючи свою перевагу у фізичному розвитку, з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття в сім`ї, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, вчинив сімейну сварку зі своєю співмешканкою ОСОБА_4 , під час якої висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, іншими образливими словами, принижував її честь і гідність, тим самим завдав шкоди її психічному здоров`ю, у зв`язку з чим потерпіла ОСОБА_4 08 квітня 2021 року звернулась з письмовою заявою до поліції за фактом вчинення щодо неї домашнього насильства з боку співмешканця ОСОБА_5 .

Внаслідок вчинення умисних протиправних дій з боку ОСОБА_5 його співмешканка ОСОБА_4 зазнала психологічного насильства, яке виразилося у словесних образах нецензурною лайкою, сварках, залякуванні, приниженні її честі і гідності, які викликали у останньої психологічні страждання та погіршення якості її життя.

Відповідно до висновку судової психологічної експертизи №752 від 29 квітня 2021 року у ОСОБА_4 внаслідок дій ОСОБА_5 мають місце тривалі, інтенсивні негативні за своїми проявами фізичні та психічні (моральні) страждання. Наявний страх за власне життя.

Окрім того, 13 квітня 2021 року, близько 06:10 год., ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де він проживав із співмешканкою ОСОБА_4 , скориставшись тим, що остання вийшла з будинку, з трельяжа таємно викрав гроші у розмірі 1100 грн, які були особистою власністю потерпілої ОСОБА_4 .

З викраденими грошима ОСОБА_5 покинув вказане домоволодіння, отримавши реальну можливість ними розпорядитися.

Здійснюючи вказані дії, ОСОБА_5 розумів їх суспільну небезпечність, усвідомлював можливість настання суспільно небезпечних наслідків від вказаних дій та бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом.

Отже, ОСОБА_5 своїми вищевказаними умисними діями вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 185, ст. 126-1 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжку) та домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою перебуває в сімейних відносинах, а саме своєї співмешканки, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

08 червня 2021 року між обвинуваченим та потерпілою укладена угода про примирення відповідно до вимог ст. 471 КПК України.
Згідно з вказаною угодою сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 185, ст. 126-1 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений повністю визнав свою винуватість у зазначених діяннях. Також вказаною угодою визначено остаточне покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 185, ст. 126-1, ч. 1 ст. 70 КК України, а саме у виді громадських робіт строком 240 годин. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість визнав повністю та просив затвердити угоду про примирення.

Потерпіла ОСОБА_4 також просила затвердити угоду про примирення.
Прокурор ОСОБА_3 не заперечував проти затвердження угоди.
Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку про затвердження угоди про примирення між обвинуваченим та потерпілою, виходячи з такого.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Частиною 3 статті 469 КПК України передбачено, що угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення обвинувачення. Укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Частиною 1 статті 475 КПК України передбачено, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ст. 126-1 КК України, які згідно із ст. 12 КК України є відповідно проступком та нетяжким злочином.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком правильно розуміє права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Судом з`ясовано, що потерпіла також правильно розуміє права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, та наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.
З урахуванням особи обвинуваченого, який задовільно характеризується за місцем проживання, обставин, що пом`якшують йому покарання, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, повне відшкодування завданих потерпілій збитків, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між обвинуваченим та потерпілою і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання у виді громадських робіт.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не застосовувався.
Згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Тому з обвинуваченого підлягають стягненню в доход держави процесуальні витрати в сумі 12012,70 грн за залучення експерта.

Речові докази у провадженні відсутні.
Керуючись ст. ст. 373, 374, 475 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення, укладену08 червня 2021 року між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ст. 126-1 КК України, і призначити йому покарання:

-за ч. 1 ст. 185 КК України у виді громадських робіт на строк 100 годин;

-за ст. 126-1 КК України у виді у виді громадських робіт на строк 240 годин.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді громадських робіт на строк 240 (двісті сорок) годин.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 12012 грн 70 коп.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Білопільський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя