ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 638/3093/20 Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/818/1517/21 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
з секретарем - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
захисника - адвоката ОСОБА_7 ,
обвинуваченого - ОСОБА_8 ,
перекладача - ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 25 січня 2021 року про продовження строку під вартою стосовно ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 25 січня 2021 року клопотання прокурора задоволено та продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 до 25.03.2021 року.
Захисник обвинуваченого, не погоджуючись з ухвалою суду, подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 25 січня 2021 року скасувати та ухвалити нову, обравши запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту до винесення вироку із покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених п.п. 1-4, 8, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України.
В обгрунтування апеляційних вимог захисник посилається на те, що всупереч вимогам ст. 184 КПК України копія клопотання та матеріалів не була надана не пізніше як за 3 години захиснику обвинуваченого. Звертає увагу на Перехідні положення КПК України, які зобов`язують прокурора подавати відповідне клопотання не пізніше ніж за 10 днів до закінчення дії попередньої ухвали. Судом не встановлені повноваження перекладача, яка навіть не надала атестат про закінчення середньо-освітнього закладу. Таким чином, суд порушив право обвинуваченого на захист. Кожного разу сторона обвинувачення подає ідентичне за змістом клопотання. Жодних доказів на підтвердження ризиків не надано. Обвинувачений не визнає своєї вини, не має наміру переховуватися. Вказує на відсутність обгрунтованої підозри. Обвинувачений раніше не судимий, на обліках у лікаря нарколога чи психіатра не перебуває, задовільно характеризується, має місце проживання на території України. Не доведено неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Вислухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Зі змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України. Вказані злочини є тяжкими, корисливими, відповідно до обвинувальних актів були вчинені групою осіб, поєднані з проникненням у житло, що вказує на підвищену суспільну небезпечність вчиненого. Обвинувачений хоч і має місце реєстрації в Полтавській області та одружений, про що вказано в обвинувальних актах, але є громадянином іншої держави, не працює. Будь-яких інших доказів наявності міцних соціальних зв`язків за місцем його мешкання, окрім як посилання на те, що обвинувачений одружений та має місце реєстрації, матеріали надані до суду не містять, що вказує на реальне існування ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Крім того, суд першої інстанції, з висновком якого погоджується колегія суддів, встановив наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризику можливого здійснення впливу на свідків у кримінальному провадженні, які ще не допитані. Ризик впливу на потерпілих суд виключив, посилаючись на те, що потерпілі вже допитані в судовому засіданні. Однак в цілому встановлені при обранні запобіжного заходу ризики не зменшилися, продовжують існувати та з плином часу не втратили своєї актуальності, враховуючи дані про особу обвинуваченого. Колегія суддів приймає до уваги надану прокурором в судовому засіданні довідку, з якої вбачається, що від потерпілої ОСОБА_10 до відділу поліції надійшла заява про те, що 23.11.2020 року під час перерви в судовому засіданні Паніані Сома в коридорі викрикував погрози розправи, образливі слова, чим здійснював моральний тиск на потерпілих, зазначено, що погрози стосовно потерпілих відбуваються постійно коли відсутній суддя, що підтвердила і інша потерпіла у кримінальному провадженні.
Апеляційний суд враховує, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Надаючи оцінку настання ризиків, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що обвинувачений з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих злочинів може вдатися до відповідних дій, а враховуючи поведінку обвинуваченого підстав для задоволення апеляційних вимог захисника не вбачається.
Внаслідок значної суспільної небезпечності інкримінованих обвинуваченому дій є об`єктивні підстави вважати, що він може переховуватись від правоохоронних органів та суду, що в свою чергу призведе до порушення розумних строків судового розгляду. Підстави вважати, що більш м`який запобіжний захід буде достатнім для запобігання встановленим ризикам, відсутні.
Посилання захисника на недотримання прокурором вимог ст. 184 КПК України та Перехідних положень КПК України не спростовують обгрунтованості судового рішення та необхідності у продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого. Доводи щодо упередженості та сумнівів захисника у професіоналізмі перекладача ОСОБА_11 не є вмотивованими, оскільки ОСОБА_11 зазначена в якості перекладача в змісті обвинувального акту, крім того, учасники судового провадження не були позбавлені права заявити відвід перекладачу за наявності сумнівів в його неупередженості. Підстав вважати, що було порушено право обвинуваченого на захист не встановлено. При апеляційному перегляді оскаржуваної ухвали було забезпечено безпосередню участь захисника, обвинуваченого та перекладача в судовому засіданні. Щодо доводів про відсутність обгрунтованої підозри, колегія суддів зазначає, що суд, вирішуючи питання щодо запобіжного заходу не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Суд на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.
На даний час судовий розгляд триває, з урахуванням змісту обвинувачення та встановлених ризиків, підстав для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу, про який просить захисник, апеляційним судом не встановлено. Інший запобіжний захід не здатен в даному випадку гарантувати належну процесуальну поведінку обвинуваченого, навіть цілодобовий домашній арешт з покладенням обов`язків не є достатнім заходом для уникнення ризиків. Окрім того, як повідомив прокурор в судовому засіданні апеляційної інстанції, у кримінальному провадженні визначений альтернативний запобіжний захід у вигляду застави.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого.
З огляду на характер вчинених злочинів, які вчинені з корисливих мотивів з проникненням до житла потерпілих для забезпечення подальшого судового розгляду колегія судді не встановила підстав для зміни запобіжного заходу.
За наслідками апеляційного розгляду, колегія суддів вважає за необхідне ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 25 січня 2021 року про продовження строку під вартою стосовно ОСОБА_8 залишити без змін.

Керуючись ст.ст.405, 407 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 25 січня 2021 року про продовження строку під вартою стосовно ОСОБА_8 залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді