Дата документу 13.07.2021 Справа № 554/5347/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2021 року слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Октябрського районного суду м. Полтави клопотання прокурора Полтавської окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно по кримінальному провадженню № 0000172 від 30.05.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Полтавської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, вилучене під час огляду 08.07.2021 р., а саме на металевий ніж сірого кольору з логотипом на лезі SKIFPLUS; пилосос SATURN, модель ST-VC0262, вироблено 09.2013, чорного кольору з вставками помаранчевого кольору.

Клопотання мотивовано тим, що 28.05.2021 року ОСОБА_4 виявила, що зникла її банківська карта № НОМЕР_1 АТ КБ "А-Банк" та знято грошові кошти в сумі 24 000,00 грн.

30.05.2021 року відомості про дану подію були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000172 з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 1 ст.185 КК України.

22.06.2021 ОСОБА_5 видав речі, які, як пояснив останній, придбав ОСОБА_6 28.05.2021 року та дав покористуватися ОСОБА_5 , а саме: металевий ніж сірого кольору з логотипом на лезі SKIFPLUS; пилосос SATURN, модель ST-VC0262, вироблено 09.2013, чорного кольору з вставками помаранчевого кольору.

В подальшому виявлене під час огляду, вилучено та передано на зберігання до камери зберігання речових доказів ВП №1 ПРУП ГУНП в Полтавській області за адресою: м. Полтава, вул. Стрітенська 16 до вирішення справи по суті

В даному випадку є достатні підстави вважати, що: металевий ніж сірого кольору з логотипом на лезі SKIFPLUS; пилосос SATURN, модель ST-VC0262, вироблено 09.2013, чорного кольору з вставками помаранчевого кольору, які вилучено в ході огляду, зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.

Для досягнення повноти, всебічності та неупередженості досудового розслідування вищезазначеного кримінального правопорушення, а також через необхідність проведення слідчих дій з використанням вказаних речей задля збереження слідової інформації, виникає необхідність арешту майна, у зв`язку з чим прокурор звернулась до суду з даним клопотанням.

У судове засідання прокурор ОСОБА_3 не з`явилася, до суду надіслала заяву про розгляд справи без її участі.
Від володільця майна ОСОБА_7 до суду надійшла заява, у якій останній зазначив, що не заперечує проти накладення арешту на вилучене майно.
Відповідно до ч.4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється, оскільки в судове засідання не прибули всі особи, які беруть участь у судовому провадженні.

Слідчий суддя, дослідивши надані докази, вважає, що клопотання є не обґрунтованим та не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Згідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним устатті 98 КПК України.
Частиною 4 ст.170 КПК України передбачено, що заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх не застосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Речовим доказом у розумінні ст. 98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до п.7 ч.1 ст.131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.
Згідно з загальними правилами застосування заходів забезпечення кримінального провадження, що закріплені у частині третій статті 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Тобто, для можливості застосування у кримінальному провадженні будь-якого заходу забезпечення обов`язковому доведенню підлягають одночасно всі наведені обставини. При цьому не доведення попередньої обставини виключає необхідність встановлення усіх наступних обставин.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 07.06.2007 року у справі «Смирнов проти Росії» зазначив, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
Як вбачається із змісту клопотання, метою арешту майна прокурором визначено збереження слідової інформації.
При вирішенні питання про арешт майна суд, на підставі наданих ініціатором клопотання матеріалів, повинен з`ясовувати обставини, визначені ч. 2 ст. 173 КПК України, зокрема, правову підставу для арешту майна.
Разом з цим, з`ясування цих питань пов`язано із кваліфікацією злочину, що внесено до ЄРДР і саме це питання передує з`ясуванню визначених ст. 170 КПК України підстав та меті забезпечення кримінального провадження.
Так, згідно відомостей, які внесені до ЄРДР за №0000172 від 30.05.2021 року, предметом кримінального провадження є заява ОСОБА_4 про те, що вона виявила зникнення її банківської картки № НОМЕР_1 АТ КБ «А-Банк» та зняття грошових коштів у сумі 24 000 грн. Кримінальне правопорушення кваліфіковано за ч.1 ст. 185 КК України (а.с.4).
Слідчий суддя вважає, що вилучене майно, а саме металевий ніж сірого кольору з логотипом на лезі SKIFPLUS; пилосос SATURN, модель ST-VC0262, вироблено 09.2013, чорного кольору з вставками помаранчевого кольору, критеріям ч. 2 ст.167 КПК України, у контексті кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, не відповідає, а запропонований органом досудового розслідування захід забезпечення кримінального провадження є невідповідним предмету злочину, що розглядається у рамках даного кримінального провадження.
Прокурором не додано до клопотання відповідних доказів, які у своїй сукупності об`єктивно підтверджували б викладені у цьому клопотанні обставини, а саме що це майно здобуто злочинним шляхом, є предметом кримінального правопорушення, в рамках якого прокурор звернулась до суду з даним клопотанням та свідчили б про доцільність накладення арешту на вищевказане майно.
Відповідно до ст. 173 ч. 1 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України.
Таким чином, з урахуванням обставин кримінального провадження, викладених прокурором у клопотанні, слідчий суддя вважає, що прокурор не обґрунтував наявність достатніх правових підстав для накладення арешту на зазначене майно, оскільки не доведено, що вказане майно, відповідає критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167 КПК України, у контексті кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, а також що накладення арешту є найбільш доцільною слідчою дією у даному випадку, а тому в задоволенні клопотання слід відмовити.
Керуючись ст. 98, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання прокурора Полтавської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно, вилучене 08.07.2021 р. у ОСОБА_5 , а саме: металевий ніж сірого кольору з логотипом на лезі SKIFPLUS; пилосос SATURN, модель ST-VC0262, вироблено 09.2013, чорного кольору з вставками помаранчевого кольору, вилучені за результатами огляду 08.07.2021 року, по кримінальному провадженню № 0000172 від 30.05.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України - відмовити.

Копію судового рішення про відмову в задоволенні клопотання про арешт тимчасово вилученого майна негайно після його оголошення вручити слідчому, прокурору.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1