Справа №705/4045/19
1-кп/705/800/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2021 м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000378 від 13.07.2019, про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кочержинці Уманського району Черкаської області, громадянина України, розлученого, з середньою освітою, такого, що працює трактористом в ДП «Агрозапчастина» ТОВ «Агроремонт», на утриманні має неповнолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований по АДРЕСА_1 та проживає по АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 згідно з рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 12 лютого 2010 року зобов`язаний сплачувати на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання доньок: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 29 січня 2010 року, до їх повноліття.
Однак ОСОБА_5 , починаючи з 29 січня 2010 року, злісно ухилився від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання доньок, добровільно аліменти не виплачував, на виклик державного виконавця не з`являвся, на попередження про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати аліментів не реагував, у зв`язку з чим станом на 30.07.2019 утворилася заборгованість по аліментам у сумі 107685 гривень 57 копійок.
Допитаний судом обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому кримінальному проступку за обставин, викладених в обвинувальному акті та описовій частині вироку, визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся. Показав, що дійсно не сплачував аліменти на доньок, визначені рішенням суду, в результаті чого утворилася вказана заборгованість. На даний час заборгованість частково погашена, а саме в сумі 50000 грн, решту він зобов`язується погасити, сплачуючи щомісячно по 2000 грн, а в разі одержання коштів від продажу власної нерухомості сплатити увесь борг, що залишився, у повному обсязі. Додав, що з серпня 2020 року систематично сплачує аліменти, про вчинене дуже шкодує, просив суд суворо не карати.
Покази обвинуваченого є послідовними й логічними, відповідають обставинам справи, тому не викликають у суду сумніву. Оскільки ОСОБА_5 повністю визнав свою вину за ч. 1 ст. 164 КК України та не оспорював фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, судом безсумнівно встановлена правильність розуміння ним змісту цих обставин і добровільність його позиції, суд за згодою учасників судового провадження, роз`яснивши обвинуваченому положення частини третьої статті 349 КПК України про те, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі, за виключенням документів, що характеризують особу обвинуваченого, тобто розглянув провадження за правилами, передбаченими частиною третьою статті 349 КПК України.
Суд вважає повністю доведеною винуватість ОСОБА_5 у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), тому засуджує його за ч. 1 ст. 164 КК України.
Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку; дані про особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, офіційно працевлаштований, за місцем проживання та за місцем роботи характеризується позитивно, частково відшкодував заборгованість. Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття, оскільки він критично оцінює свою протиправну поведінку і висловлює готовність бути покараним за вчинене, а також активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставин, що згідно зі ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про доцільність засудження ОСОБА_5 до покарання, не пов`язаного з його ізоляцією від суспільства, у виді громадських робіт, оскільки саме такий вид покарання відповідає вимогам ч. 2 ст. 65 КК України, принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, є необхідним і достатнім для виправлення винної особи, попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Під час досудового розслідування і судового розгляду запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не застосовувався, з урахуванням обставин вчиненого кримінального проступку та особи винного суд не вбачає підстав для застосування такого заходу на період до набрання вироком законної сили.
Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Цивільний позов по справі не заявлявся.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, та призначити йому покарання у виді 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт.
Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним в порядку статті 349 КПК України, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляційних скарг до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Уманський міськрайонний суд Черкаської області.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку; копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1