Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/284/21 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.07.2021 року. Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25.06.2021 у кримінальному провадженні №0005528, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.200 КК України,

інші учасники судового засідання:
прокурор ОСОБА_8 ,

слідчий ОСОБА_9 ,

захисники - адвокати ОСОБА_6 , ОСОБА_10 ,

власника майна ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого Кіровського районного суду м.Кіровограда від 25.06.2021 клопотання слідчого про арешт майна задоволено.

Накладено арешт на речі вилучені під час обшуку 08.06.2021 року:
1)квартири АДРЕСА_1 , заборонивши їх відчуження, розпорядження.
2) в приміщенні по АДРЕСА_2 , заборонивши їх відчуження, розпорядження.
3)в приміщенні по АДРЕСА_3 , заборонивши їх відчуження, розпорядження.
В обґрунтування вказаного рішення слідчий суддя зазначив, що у даному кримінальному провадженні є розумні підстави вважати, що вищезазначені речі та документи можуть бути приховані, передані, пошкоджені або знищені. Таким чином, арешт на це майно з підстав передбачених ч.ч. 2, 3 ст.170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 25.06.2021.

Скасувати ухвалу слідчого судді про арешт майна ОСОБА_7 та ОСОБА_11 , повернути майно володільцям.

Зазначає, що 25.06.2021 слідчий суддя оголосив перерву, фактично оголосив ухвалу про арешт майна 01.07.2021, надіславши електронну копію ухвали суду на адресу захисника.

10 червня 2021 року в Кіровський районний суд м.Кропивницького надійшло клопотання слідчого СВ Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області про арешт речей, вилучених під час обшуків по вказаним адресам, по кримінальному провадженню за ч. 2 ст.190 КК України, розгляд якого був призначений на 14 червня 2021 року.

14 червня 2021 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.200 КК України, при цьому вручено повідомлення від 10 червня 2021 року.

14 червня 2021 року, при розгляді клопотання про накладення арешту на речі, які були вилучені під час обшуків, слідчим суддею було запропоновано слідчому змінити клопотання про арешт майна в зв`язку з тим, що в клопотанні про арешт майна ОСОБА_7 вказано про розгляд кримінального провадження за ч.2 ст.190 КК України, а ОСОБА_7 повідомлено про підозру за ч.1 ст.200 КК України, тобто, в порушення п.1 ч.2 ст.171 КПК України слідчим були вказані підстави для арешту майна, які не підтвердженні матеріалами кримінального провадження.

При цьому слідчим суддею не була винесена ухвала про повернення клопотання слідчому, як того передбачає ч.3 ст.172 КПК України, і не було встановлено строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, і призначено розгляд клопотання про арешт майна на 16 червня 2021 року.

16.06.2021 року слідчим було надано в суд змінене клопотання, однак, в порушення п.2 ч.2 ст.171 КПК України, був відсутній перелік і види майна, що належить арештувати. Слідчий суддя знову запропонував прокурору змінити клопотання, і призначив розгляд на 25 червня 2021 року, хоча за приписами ч.3 ст.172 КПК України суд повинен розглянути клопотання про арешт майна і винести рішення про негайне повернення речей володільцю.

25.06.2021 року в Кіровський районний суд м.Кіровограда знову поступило клопотання про арешт майна, вилученого при обшуках за адресами: в квартирі АДРЕСА_1 , в приміщенні по АДРЕСА_2 , в приміщенні по АДРЕСА_3 , належного ОСОБА_7 та ОСОБА_11 , і при цій спробі слідчим суддею була винесена ухвала про задоволення клопотання про арешт всіх речей, які були вилучені при вказаних обшуках.
Вказані речі арештовані як речові докази, однак суду не була надана копія постанови про визнання вказаних речей речовими доказами.
В своїй апеляційній скарзі посилається на те, що кримінальне провадження за № 0005528 внесено до ЄРДР ще 05.11.2020 року, тобто слідство по справі вже ведеться більше, ніж півроку.
14.06.2021 ОСОБА_7 вручено повідомлення про підозру від 10.06.2021 року у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.200 КК України, однак вказане повідомлення не містить об`єктивної сторони складу злочину, не вказано коли саме, яким чином, яким рахунком користувався при використанні електронних коштів, коли саме обмінював електроні кошти на національну валюту, в якій сумі і таке інше. Тобто, невідомо, що саме скоїв ОСОБА_7 .
Сторона захисту вважає, що кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 внесено в ЄРДР з метою втручання в його, та його сім`ї підприємницької діяльності.
Підприємницькою діяльністю займався ОСОБА_11 , і все майно належить йому, а ОСОБА_7 лише йому допомагав як син.

Заслухавши доповідача, ОСОБА_7 та його захисників, які підтримали вимоги апеляційної скарги та просили задовольнити її, висновок прокурора, який просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду без змін, слідчого, який підтримав позицію прокурора, дослідивши матеріали клопотання слідчого про накладення арешту на майно, зваживши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно п.3 ч.2 ст.395 КПК України апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на ухвалу слідчого судді - протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Як вбачається з матеріалів скарги, слідчим суддею Кіровського районного суду м. Кіровограда клопотання прокурора було розглянуто 25.06.2021. Копію повного тексту ухвали слідчого судді отримано 01.07.2021. За таких підстав, строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 25.06.2021 підлягає поновленню.

Відповідно до ч.1 ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Згідно ст.131, ч.1 ст.170 КПК України засобом забезпечення кримінального провадження є арешт майна, який полягає у тимчасовому позбавленні за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та /або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Частиною 3 даної норми Закону визначено, що з метою забезпечення збереження речового доказу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.
Згідно ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння. Що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п.3, 4 ч.2 ст.170 цього Кодексу; 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.2 ч.2 ст.170 КПК України); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Колегія суддів вважає, що задовольняючи клопотання слідчого про накладення арешту на майно за матеріалами досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0005528, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.200 КК України, слідчий суддя обґрунтовано виходив із того, що у провадженні слідчого СВ Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області перебуває вказане кримінальне провадження.
Одночасно слідчим суддею в оскаржуваній ухвалі зазначено, що заявлені до арешту речі є речовими доказами та прокурор обґрунтовано вважає про необхідність в подальшому забезпечити проведення експертиз, при цьому предметом спеціальних досліджень будуть речові докази вилучені речі та документи, тому є ризик відчуження/знищення, а відтак і нагальна потреба у забезпеченні належного зберігання речового доказу у кримінальному провадженні, реалізації потерпілими права на захист та безперешкодного доступу сторони кримінального провадження до зазначеного майна.
Дії прокурора відповідають вимогам закону. Останній довів наявність розумної підозри про існування ризику умисного знищення доказу, що призведе до втрати значення речового доказу, як такого. Майно, що було тимчасово вилучено слідчим під час проведення обшуку, відповідає вказаним критеріям і підлягає арешту. Негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, не встановлено. Арешт суттєво не позначитися на інтересах власників і третіх осіб.
Визнавальні покази батька підозрюваного тільки підтверджують вину ОСОБА_7 , оскільки підозрюваний і його батько не мають найманих працівників, тривалий час грубо порушують трудові права та незаконно найнятих працівників. Грубе тривале порушення трудового законодавства утворює ознаки інших злочинів, у тому числі податкових. Для припинення злочинів необхідно накласти арешт на всі вилучені комп`ютери.
Крім того, слідчий суддя зазначив, що жоден заявлений володілець не має дозволу, ліцензій, не пройшов навчання, не підтвердив кваліфікації на здійснення спеціальних видів господарської діяльності, не відобразив їх у податкових звітностях, тобто їх підприємництво має ознаки незаконного. Не підтверджена належність майна, оскільки не подано документів про витрати, розмір, дату, цільові витрати. Подальше оприбуткування, внесення до балансового обліку та подачу звітності.
А тому, вважає, що доцільно накласти арешт саме на контролери та реєстратори для з`ясування кількості операторів та їх анкетних даних, облікових, режиму роботи, тощо.
Слідчий суддя зазначаючи, що речовий доказ повинен бути вилучений незалежно від того, кому він належить зазначив, що вилучений мобільний телефон використовував підозрюваний . У телефоні зберігаються контакти, інформація, інші відомості. Таким чином арешт вилученого телефону забезпечить виконання завдань цього провадження. Мережа супермаркетів «Комфі», зі слів підозрюваного, може і є власником вилученого телефону, але ця обставина не впливає на необхідність накладення арешту на апарат стільникового зв`язку.
Місцем реєстраційного обліку та фактичного проживання підозрюваного і його батька є місто Кривий Ріг. Разом з цим грошові кошти вилучили в місті Кропивницькому в нежитловому приміщення по АДРЕСА_3 , за місцем проведення ймовірної незаконної підприємницької діяльності так званого колл центру. Крім того, готівку відшукали в сейфі , де також зберігалось майно так званого колл центру.

Апеляційний суд вважає, що слідчим суддею, під час розгляду даного клопотання достовірно встановлено, що слідчим винесено постанову про визнання речових доказів по кримінальному провадженні.
Колегія суддів вважає обґрунтованими та вмотивованими висновки слідчого судді про накладення арешту на майно в рамках кримінальному провадженні № 0005528, а тому доводи апелянта про те, що оскаржувана ухвала є незаконна - безпідставні.
Разом з тим, ОСОБА_7 та його захисник - адвокат ОСОБА_6 ні під час розгляду клопотання слідчим суддею, а ні під час апеляційного розгляду не надали належних та допустимих доказів того, що речі вилучені під час обшуку належать особисто ОСОБА_7 , а навпаки зазначили, що підприємницькою діяльністю займався ОСОБА_11 , і все майно належить йому.

За таких обставин апеляційний суд визнає апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 такою, що не ґрунтується на вимогах ст..174 КПК України. Доводи останньої не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, у зв`язку з чим оскаржувану ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, оскільки вона відповідає вимогам чинного кримінального процесуального закону.
Інших доводів, які б спростовували підставою для скасування оскаржуваного рішення місцевого суду, яке відповідає вимогам ст.370 КПК України, апеляційна скарга не містить.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ:
Поновити адвокату ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25.06.2020.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м.Кіровограда від 25.05.2021, якою накладено арешт на речі вилучені під час обшуків 08.06.2021 року, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4