Центральний районний суд м. Миколаєва
н/п 1-кс/490/583/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2021 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва з погодженим із заступником начальника відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_4 клопотанням про накладення арешту на вилучений в ході проведеного 27.01.2021 року обшуку за адресою: АДРЕСА_1 чек з магазину Сільпо, що розташований за адресою: м. Київ, вул. Гончара Олеся, буд. 96, ПН 38 на суму 129,00, оплата здійснювалась карткою .
В обґрунтування клопотання вказав, що вилучений чек є речовим доказом у кримінальному провадженні №0003704, оскільки відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України - є матеріальним об`єктом, який був знаряддям кримінального правопорушення, зберіг на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Накладення арешту на нього необхідно для забезпечення його збереження як речового доказу.
В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав та просив задовольнити.
Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, приходжу до наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
СУ ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003704 від 16.10.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, за повідомленням ОСОБА_5 про те, що в період часу з 2016 року по 2019 рік посадові особи МФ ДП «АМПУ» за адресою: м. Миколаїв, вул. Заводська, 23 вчиняють дії, направлені на привласнення грошових коштів, шляхом безпідставного нарахування та виплати заробітної плати фіктивно працевлаштованим особам.
В ході допиту в якості свідка ОСОБА_5 , який є головою профспілки морського транспорту Миколаївського морського торгівельного порту з 2017 року, пояснив, що загальна кількість осіб, які є працевлаштованими на вищевказаному підприємстві, складає приблизно 650 осіб, однак серед вказаних осіб є формально працевлаштовані працівники в кількості близько 100 осіб, які не виконують свої посадові повноваження, при цьому отримують заробітну плату.
Крім того, зі свідчень ОСОБА_5 встановлено, що деякі з працівників займають керівні посади, а саме ОСОБА_6 рахується на посаді радника в МФ ДП «АМПУ», при цьому фактично постійно проживає в м. Київ, ОСОБА_7 рахується на посаді радника в МФ ДП «АМПУ», при цьому фактично знаходиться в м. Херсон, ОСОБА_8 рахується на посаді фахівця відділу з питань протидії корупції та при цьому постійно перебуває в м. Херсон, ОСОБА_9 рахується на посаді фахівця відділу кадрів, ОСОБА_10 рахується на посаді помічника директора, ОСОБА_11 рахується на посаді помічника директора, при цьому постійно перебуває в м. Київ, ОСОБА_12 рахується на посаді інженера екологічної безпеки, ОСОБА_13 рахується на посаді начальника відділу євроінтеграції та логістики, ОСОБА_14 рахується на посаді провідного інженера відділу гідротехнічних споруд.
В ході досудового розслідування було проведено обшуки за місцем розташування МФ ДП «АМПУ» (м. Миколаїв, вул. Заводська, 23) та за місцем мешкання керівників підрозділів, де працювали фіктивно працевлаштовані працівники, а також допитано працівників МФ ДП «АМПУ», в результаті чого було встановлено, що такими особами є ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Крім того, було встановлено, що до вчинення кримінального правопорушення може бути причетна ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка фактично використовувала зарплатну банківську картку, що була відкрита на ім`я фіктивно працевлаштованої ОСОБА_12 , та здійснювала оплату послуг ДП «ДОКУМЕНТ» в сумі 2 508,26 грн. з оформлення паспортів громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_17 та ОСОБА_18 . Крім того, встановлено, що ОСОБА_17 використовувала обумовлену банківську картку, перебуваючи за кордоном в країнах Європи та Єгипті, що підтверджується співставленням дат перетину державного кордону особи із матеріалами тимчасового доступу щодо руху коштів по обумовленій банківській картці.
28.01.2021 року на підставі ухвали слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_17 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено чек з магазину Сільпо, що розташований за адресою: м. Київ, вул. Гончара Олеся, буд. 96, ПН 38 на суму 129,00, оплата здійснювалась карткою .
28.01.2021 року постановою слідчого СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 вказаний чек визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0003704.
З урахуванням того, що вилучений під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_17 чек має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тобто є речовим доказом у кримінальному провадженні, з метою забезпечення його збереження, вважаю необхідним клопотання слідчого задовольнити.
Керуючись ст.ст. 170-173, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.
Накласти арешт на вилучений в ході проведеного 27.01.2021 року обшуку за адресою: АДРЕСА_1 чек з магазину Сільпо, що розташований за адресою: м. Київ, вул. Гончара Олеся, буд. 96, ПН 38 на суму 129,00, оплата здійснювалась карткою .
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_19