Справа № 524/8556/20
Провадження 1-кп/524/241/21
УХВАЛА
09.04.2021 року Автозаводський районний суду м. Кременчука в складі:
головуючої - судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
з участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
представника потерпілої ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці Полтавської області питання про продовження строків тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0002906 про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчук Полтавської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, на утриманні малолітніх, неповнолітніх та непрацездатних осіб не маючого, до затримання працював слюсарем на ПрАТ «Кредмаш», раніше не судимий, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , обвинувачений у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

В провадженні Автозаводського районного суду м. Кременчука перебуває кримінальне провадження № 0002906 про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
Відповідно до ухвали суду від 16.02.2021 року строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 спливає 16.04.2021 року.
За таких обставин, суд поставив на обговорення учасників судового засідання питання про доцільність продовження строків тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 .
Прокурор вважав, що запобіжний захід обвинуваченому необхідно продовжити, оскільки продовжують існувати ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України та вказав на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів. Представник потерпілого погодилася з думкою прокурора.
Захисник ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_6 заперечували проти продовження строку тримання під вартою, вважали, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Вислухавши думку сторін кримінального провадження, суд приходить до наступного.
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Статтею 183 КПК України встановлено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.
Обвинувчачений ОСОБА_6 не заперечує той факт, що саме він спричинив смерть ОСОБА_7 , проте оспорює кваліфікацію кримінального правопорушення.
Поряд з цим, ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину і у випадку визнання його винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років. Власної сім`ї та міцних соціальних зв`язків обвинувачений не має, а тому може змінити місце проживання і таким чином ухилитися від суду або вчинити інше кримінальне правопорушення.
Відповідно до п.36 рішення ЄСПЛ у справі «Москаленко проти України» суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину та враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

З огляду на те, що до спливу строку тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою завершити судове провадження не виявляється можливим, оцінюючи суспільну небезпечність та тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , яке відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, особу обвинуваченого, з метою запобігання ризикам, що передбачені ст.177 КПК України, а саме запобігання спробам обвинуваченого переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, суд вважає недостатнім застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу та вважає необхідним продовжити обвинуваченому дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до п.1 ч.4 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. 177, 178 КПК України, має право не визначити розмір застави, у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погорозою його застосування.
ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а тому суд не визначає розмір застави.
Керуючись ст. 331, 369-372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 60 днів, а саме - до 07 червня 2021 року включно.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Полтавського Апеляційного суду.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції, не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції.

Суддя: ОСОБА_1