печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 березня 2021 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Печерського районного суду міста Києва клопотання сторони кримінального провадження № 0000123 від 22.01.2018 старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_3 про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :

До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання сторони кримінального провадження № 0000123 від 22.01.2018 старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_3 про арешт майна.

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.
Слідчий в судове засідання не з`явився, проте подав письмову заяву про розгляд клопотання за його відсутності, в якій клопотання з викладених у ньому підстав підтримав, просив задовольнити. Крім того, просив розгляд клопотання проводити без виклику володільця майна.
На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Частиною 1 статті 172 КПК України, передбачено, окрім іншого, що неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
Враховуючи положення закону та принцип диспозитивності, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання на підставі наявних доказів та без виклику володільця майна.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали провадження за клопотанням, приходить до наступного висновку.
З матеріалів клопотання вбачається, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000123 від 22.01.2018, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 364 ч. 2, ст. 190 ч. 4, ст. 209 ч. 3, ст. 255 ч. 1, ст. 307 ч. 3, ст. 127 ч. 2, ст. 194 ч. 2, ст. 386, ст. 122 ч. 2, ст. 309 ч. 2, ст. 263 ч. 1 КК України.

Під час досудового розслідування даного кримінального провадження було встановлено, що у невстановлений проміжок часу, але не пізніше 01.11.2018, у невстановлених під час досудового розслідування кола осіб, виник злочинний умисел направлений на незаконне виготовлення, зберігання з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP, в особливо великих розмірах.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у вказаний період часу, за невстановлених під час досудового розслідування обставин, до зазначеної організованої групи приєднався ОСОБА_4 , який був ознайомлений з планом вчинення вказаних кримінальних правопорушень та маючи бажання збагатитися за рахунок вказаної незаконної діяльності, погодився на вчинення вказаного злочину в складі організованої групи.

З метою забезпечення реалізації спільного злочинного умислу, у невстановлений проміжок часу, але не пізніше 01.11.2018, ОСОБА_4 , чітко дотримуючись плану вчинення кримінального правопорушення, усвідомлюючи протиправність свої дій, діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб (в складі організованої групи), реалізуючи спільний злочинний умисел направлений на організацію та утримання місця для незаконного виготовлення особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP, з метою її подальшого незаконного зберігання з метою збуту в особливо великих розмірах, орендував використовуючи паспорт на ім`я ОСОБА_5 у ОСОБА_6 нежитлове приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , з метою постійного використання вказаного приміщення для систематичного, незаконного зберігання прекурсорів в особливо великих розмірах, з метою їх використання для виготовлення психотропних речовин, незаконного зберігання обладнання, призначеного для виготовлення психотропних речовин, а також незаконного виготовлення та зберігання з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини в особливо великих розмірах.

Після цього, продовжуючи дії направлені на доведення вказаного злочинного умислу до кінця, ОСОБА_4 спільно з іншими невстановленими під час досудового розслідування учасниками вказаної організованої групи, відремонтував вказане приміщення, надавши йому стану, придатного для постійного перебування, та в подальшому за невстановлених обставин, перемістив (спільно з іншими учасниками вказаної організованої групи) до цього приміщення обладнання, призначене для виготовлення психотропних речовин, а саме: дві пластикові каністри, дві лабораторні ділильні лійки, чотири лабораторні стакани, дві градійовані ємності з ручками, дев`ять полімерних лійок, металеву підставку (основу) лабораторного штативу та чотири тримача до лабораторного штативу, дві пластикові коробки з наборами смужок індикаторного паперу, а також інші побутові пристрої.

Дотримуючись плану вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_4 усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи умисно, з корисливих мотивів, в складі організованої групи, реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на незаконне виготовлення та зберігання з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини в особливо великих розмірах, у невстановлений час, але не раніше ніж 01.11.2018 однак не пізніше 23.07.2019, перебуваючи спільно з іншими невстановленими учасниками організованої групи у спеціально пристосованому місці для незаконного виготовлення психотропних речовин орендованому ним нежитловому приміщенні, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , використовуючи прекурсори: ацетон, соляну кислоту та обладнання, призначене для виготовлення психотропних речовин, а саме: дві пластикові каністри, дві лабораторні ділильні лійки, чотири лабораторні стакани, дві градійовані ємності з ручками, дев`ять полімерних лійок, металеву підставку (основу) лабораторного штативу та чотири тримача до лабораторного штативу, дві пластикові коробки з наборами смужок індикаторного паперу, незаконно виготовив та зберігав з метою збуту особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP масою 148284,20 г, тобто в особливо великих розмірах, яку у період часу з 22 год. 44 хв. 23.07.2019 по 04 год. 50 хв. 24.07.2019 було виявлено та вилучено в ході проведення обшуку.

17.11.2020 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Відповідно до санкції ч. 3 ст. 307 КК України, за вчинення вказаного злочину, передбачено покаранню у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років, з конфіскацією майна.

Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , є власником АДРЕСА_2 .

Слідчий вказує, що з метою забезпечення подальшого можливого виконання конфіскації майна як виду покарання та запобігання можливості його відчуження підозрюваним, на даний час виникла необхідність у накладенні арешту на 1/6 частину, будинку АДРЕСА_3 , що на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , із забороною користування та розпорядження даним майном, передбаченої санкцією ч. 3 ст. 307 КК України.

Статтею 170 КПК України, передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арешт майна може передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном, використовувати та відчужувати його.
Згідно ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Одночасно при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 172 КПК України, слідчий суддя не вирішує питання належності та допустимості доказів, отриманих в ході досудового розслідування, оскільки оцінка допустимості доказів має бути вирішена відповідно до вимог ст. 89 КК України під час ухвалення судового рішення при судовому розгляді кримінального провадження.

Слідчим наведено вагомі доводи, які свідчать про необхідність накладення арешту на вказане майно, для ефективного розслідування.

Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання їх зникнення, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Слідчий суддя також враховує й те, що у даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно підлягає задоволенню з метою забезпечення цілей кримінального провадження, а саме: з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.
За таких обставин клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 117, 131, 132, 171-173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на нерухоме майно, а саме на 1/6 частину, будинку АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , із забороною відчуження, розпорядження та користування.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Зобов`язати слідчого/прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу особі, на майно якої, накладено арешт.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляціної інстанції протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1