Справа № 754/2077/21
У Х В А Л А
Іменем України
08 лютого 2021 року слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні, в залі Деснянського районного суду м. Києва, клопотання слідчого Деснянського УП ГУНП в м. Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , про арешт майна по матеріалам досудового розслідування № 0000271 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.02.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Слідчий Деснянського УП ГУНП в м. Києві старший лейтенант поліції ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням, погодженим прокурором, про накладення арешту на майно.
В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що СВ Деснняського УП ГУНП в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000271 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.02.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.
Досудовим розслідування встановлено, що 03.02.2021 року приблизно о 03 годині 45 хвилин невстановлені особи, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом підпалу пошкодили автомобіль «Subaru Forester», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , в результаті чого вогонь перейшов на припаркований поруч автомобіль «КІА Magentis», д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 , та пошкодив його.
04.02.2021 року за підозрою у вчиненні даного злочину в порядку ст. 208 КПК України був затриманий ОСОБА_6
04.02.2021 року під час обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , та під час обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_3 (гуртожиток), були виявлені та вилучені, які у відповідності до ст. 98 КПК України, є матеріальними об`єктами - предметами, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, і які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто є речовими доказами.
Враховуючи вищевикладене, з метою забезпечення, в тому числі й збереження речового доказу, а також переховування, пошкодження, псування, зникнення, знищення, пересування, перетворення, або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, слідчий просить накласти арешт на майно.
В судове засідання слідчий не з`явився, до матеріалів клопотання долучено заяву від слідчого про розгляд даного клопотання за відсутності слідчого, клопотання підтримує та просить задовольнити.
На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання розглядається за відсутності власника майна.
Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали у їх сукупності, слідчий суддя доходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом було встановлено, що 03.02.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння злочину, передбаченого ч.2 ст. 194 КК України (кримінальне провадження №0000271).
Клопотання слідчого, погоджене із прокурором Київської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_8 . У ньому зазначено підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна, вид майна, що належить арештувати, тобто клопотання оформлене відповідно до вимог ст.171 КПК України. До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження та долучені документи, які підтверджують обставини, викладені у клопотанні.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно з ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Крім того, ч.3 ст.170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Вирішуючи питання про задоволення клопотання слідчого, погодженого з прокурором та накладання арешту на вказане майно, суд враховує вимоги, передбачені ч.2 ст.173 КПК України та приходить до висновку, що існують правові підстави для арешту майна, є можливість використання його як доказу у кримінальному провадженні, наявна обґрунтована підозра у вчиненні особою кримінального правопорушення, наслідки арешту майна для підозрюваного і третіх осіб.
Таким чином, слідчим суддею встановлено, що існують підстави, визначені у ч.2 ст.170 КПК України, для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на зазначене вище майно.
При цьому, з огляду на положення ч.ч.1, 3 ст.170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст.98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, і у кого і де воно знаходиться, незалежно від того, чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить об`єктивному встановленню обставин кримінального провадження.
Враховуючи викладене, а також виправдані інтереси держави, пов`язані з порушенням загальносуспільних інтересів, з урахуванням принципу розумності та співрозмірності, слідчий суддя приходить до переконання, що незастосування даного заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до зникнення або втрати майна, зазначеного у клопотанні слідчого, що визнано речовим доказом, чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Керуючись ст.ст. 167-175, 309, 369, 372, ч.2 ст.376 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого Деснянського УП ГУНП в м. Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна - задовольнити.
З метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні № 0000271 від 03.02.2021 року накласти арешт на вилучені 04.02.2021 року під час обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 : куртку сірого кольору із вставками жовтого кольору із написом «GORE-ТЕХ tallteck», окуляри та дві маски;
вилучені 04.02.2021 року під час обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_3 (гуртожиток), наступні речі: куртку чоловічу синього кольору, штани чоловічі темно-синього кольору, черевики чоловічі синього кольору, мобільний телефон «Honor 9 Lite», model «LLD-L31», IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 , сім-карту із номером абонента НОМЕР_5 , сім-карту із номером абонента НОМЕР_6 ;
вилучені 04.02.2021 року під час особистого обшуку затриманого в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_9 наступні речі і документи: гаманець «difan» чорного кольору, маску чорного кольору з написами білого кольору, гроші купюрами номіналом 5 гривень та 200 гривень, три дисконтні картки, банківську картку «ПриватБанк» № НОМЕР_7 , банківську картку «ПриватБанк» з нерозбірливим номером, банківську картку «Monobank» № НОМЕР_8 , посвідчення водія на ім`я ОСОБА_6 , серії НОМЕР_9 , мобільний телефон чорного кольору марки «Хіаоті Мі Мах 3», IMEI 1: НОМЕР_10 , ІМЕІ 2: НОМЕР_11 , светр синього кольору, джинси синього кольору;
вилучені 04.02.2021 року під час особистого обшуку затриманого в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_7 наступні речі: куртку чоловічу чорного кольору, захисну маску чорного кольору, браслет із застібкою плетений з паракорду, фітнес-браслет із силіконовим ремінцем.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка не викликалась в суд протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення і набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали після постановлення ухвали апеляційним судом при відхиленні апеляції.
Ухвала, яка набрала законної сили, обов`язкова для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Слідчий суддя: ОСОБА_1