ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №644/8924/19 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/1489/21 Доповідач: ОСОБА_2 Категорія: ч.2 ст.187 КК України

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

-головуючого ОСОБА_2 ,

-суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

-при секретарі ОСОБА_5 ,

-за участю прокурора ОСОБА_6 ,

-захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 на вирок Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 25 листопада 2020 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рогань Харківського району Харківської області, громадяни на України, з неповною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 27.10.2017 року Барвінківським районним судом Харківської області за ч.2 ст.186, ч.1 ст.187 КК України на 4 роки 1 місяць позбавлення волі. Звільнений 03.07.2018 року по відбуттю строку покарання, -

засуджено за ч.2 ст.187 КК України на 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього його майна.

Як установив суд, 09 липня 2019 року приблизно об 11 годині 30 хвилин ОСОБА_8 знаходився біля кафе, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 . В цей час ОСОБА_8 побачив раніше йому не знайомого - неповнолітнього ОСОБА_9 , який прямував повз вказаного кафе по дорозі зі сторони трамвайної зупинки до станції метро «ім.О. Масельського». ОСОБА_8 зупинив ОСОБА_9 та попрохав у нього мобільний телефон для здійснення телефонного дзвінку. ОСОБА_9 дістав з кишені мобільний телефон «Lenovo» модель «Р70». В цей момент, ОСОБА_8 , реалізуючи свій раптово виниклий умисел, спрямований на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я ОСОБА_9 , з корисливих мотивів, з метою наживи, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді порушення суспільних відносин у сфері власності та з метою, щоб його злочинні дії залишилися непоміченими сторонніми особами, відвів потерпілого ОСОБА_9 до паркової зони за газовою заправкою «SKY», яка розташована за адресою: м. Харків вул.Свистуна, 11. ОСОБА_8 дістав із кишені вдягненої кофти канцелярський ніж та погрожуючи потерпілому ОСОБА_9 його застосуванням, здійснив напад та заволодів належним ОСОБА_9 мобільним телефоном «Lenovo» модель «Р70» вартістю 1450 грн., пригрозивши останньому щоб він за ним не прямував. Після цього ОСОБА_8 з місця вчинення злочину з викраденим телефоном зник та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд.

В апеляційній скарзі, в редакції несених доповнень, обвинувачений посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Зазначив, що він не погрожував потерпілому канцелярським ножом, а лише заволодів його мобільним телефоном. Наголосив, що матеріали кримінального провадження не містять доказів наявності в нього канцелярського ножа та погроз його застосування до потерпілого. Просить вирок суду змінити, перекваліфікувати його дії з ч.2 ст.187 КК України на ч.2 ст.186 КК України.

В апеляційній скарзі захисник посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Зазначив, що матеріали кримінального провадження не містять доказів на підтвердження наявності в обвинуваченого канцелярського ножа та погроз його застосування щодо потерпілого, а висновки суду ґрунтуються лише на показаннях потерпілого. Просить вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким перекваліфікувати дії ОСОБА_8 з ч.2 ст.187 КК України на ч.2 ст.186 КК України та призначити йому мінімальне покарання, передбачене санкцією ч.2 ст.186 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг, захисника, яка просила задовольнити апеляційні скарги, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні ним кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, кваліфікація його дій за ч.2 ст.187 КК України ґрунтується на зібраних у встановленому законом порядку і належним чином досліджених у судовому засіданні доказах та є правильними.

Доводи апеляційних скарг обвинуваченого та захисника про невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, не містять у собі необхідних та достатніх підстав для скасування вироку і спростовуються сукупністю доказів.

Так, потерпілий ОСОБА_9 , в судовому засіданні показав, що 09 липня 2019 року коли він вийшов з трамвая та попрямував до метро, до нього ззаду підійшов раніше йому незнайомий ОСОБА_8 , і попросив телефон, однак він відмовив надавати свій телефон. ОСОБА_8 попросив вдруге, і він надав йому свій мобільний телефон. Отримавши телефон ОСОБА_8 повідомив йому про свою зустріч із товаришем та необхідність пройти вздовж трамвайних колій. Коли вони удвох підійшли до трамвайних колій, ОСОБА_8 дістав канцелярський ніж жовтого кольору, висунув лезо, направив ніж на нього та запитав у нього, що йому потрібно за телефон. Відчуваючи загрозу для свого життя він відповів ОСОБА_8 , що нічого йому не потрібно, оскільки розумів, що якщо він не віддасть телефон, то це для нього погано закінчиться так як демонстрація ножа була направлена на те, щоб забрати у нього мобільний телефон. Залишивши ОСОБА_8 свій телефон, ОСОБА_9 пішов.

Яких-небудь даних, які б ставили під сумнів показання потерпілого ОСОБА_9 , у тому числі щодо демонстрації ОСОБА_8 ножа, як погрозою його застосування, матеріали кримінального провадження не містять.
До того ж, детальний опис потерпілим канцелярського ножа, довжина висунутого леза та відстань на якій ОСОБА_8 йому погрожував, додатково свідчить про обґрунтованість та правдивість показань потерпілого, який на момент вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення був неповнолітнім.

Винуватість ОСОБА_8 також підтверджується даними протоколу пред`явлення особи для впізнання від 11 жовтня 2019 року, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_9 впізнав ОСОБА_8 , як особу, яка погрожуючи застосуванням канцелярського ножа заволоділа його мобільним телефоном (т.1 а.с.177-179).

Згідно протоколу огляду предметів від 13 липня 2019 року з фототаблицею до нього, було оглянуто належний потерпілому ОСОБА_9 мобільний телефон «Lenovo» модель «Р70» чорного кольору імеі НОМЕР_1 у справному стані без комплектуючих, на екрані є клейка плівка, мобільний телефон 12.07.2019 року та фіскальний чек ФН з ПТ «Ломбард Перший ТОВ «Мікрофінанс» і Компанія», виданий 11 липня 2019 року, на суму 330 грн. Вказані предмети були добровільно видані свідком ОСОБА_10 (т.1 а.с.181-183).

Відповідно до висновку експерта №2519/19 від 23 липня 2019 року, вартість належного потерпілому ОСОБА_9 мобільного телефону «Lenovo» модель «Р70» чорного кольору на момент вчинення злочину становила 1450 грн. (т.1 а.с.186-189).

Дослідивши, проаналізувавши та надавши належну оцінку всім зібраним у справі доказам, які безперечно викривають обвинуваченого у вчиненому, суд дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні розбійного нападу, поєднаному із погрозою застосуванням насильства, небезпечного для здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчиненому особою, яка раніше вчинила розбій, за викладених у вироку обставин.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що показання обвинуваченого про те, що він не мав при собі ножа і не погрожував ножом потерпілому, спростовуються зазначеними вище доказами в їх сукупності, а такі показання обвинуваченого суд вірно оцінив, як бажання ОСОБА_8 пом`якшити свою відповідальність за вчинене шляхом перекваліфікації своїх дій на менш тяжкий злочин.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які могли б бути підставою для зміни або скасування ухваленого судом вироку щодо ОСОБА_8 , не встановлено.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_8 призначено згідно з вимогами ст.65 КК України.

При цьому враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який хворіє на гепатит С, раніше неодноразово засуджувався за умисні злочини, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Судом також було враховано відсутність обставин, які обтяжують покарання та обставину, яка пом`якшує покарання щире каяття.

За таких обставин, суд призначив обвинуваченому покарання за ч.2 ст.187 КК України, яке за своїм видом і розміром є необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Керуючись ст.ст.405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Вирок Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 25 листопада 2020 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий:

Судді: