Справа № 159/85/21
Провадження № 1-кп/159/214/21
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 березня 2021 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового

засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши в залі судових засідань Ковельського міськрайонного суду Волинської області у відкритому підготовчому судовомузасіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001488 від 17.12.2020 року, та долучені до нього матеріали про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Колодниця Ковельського району Волинської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого по АДРЕСА_1 , з неповною загальною середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, в силу вимог ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні ним кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, -
в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 , порушуючи вимоги чинного законодавства, зокрема Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №622 від 21.08.1998 року, на початку червня 2020 року, точної дати слідством не встановлено, перебуваючи у лісопосадці поблизу села Білашів Ковельського району Волинської області, на поверхні ґрунту знайшов ніж, який належить до клинкової холодної зброї колюче ріжучої дії, виготовлений по типу мисливських ножів загального призначення. Вказаний ніж ОСОБА_4 , з метою подальшого носіння без передбаченого законом дозволу, перемістив за місцем свого проживання, що по АДРЕСА_2 , де зберігав його для власного користування. 05 листопада 2020 року ОСОБА_4 , діючи умисно, з метою подальшого носіння без передбаченого законом дозволу, маршрутним таксі незаконно перемістив вищевказаний ніж до села Білашів Ковельського району Волинської області та, знаходячись поблизу житлового будинку, розміщеного по АДРЕСА_2 , здійснив незаконне носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу до моменту його виявлення та вилучення працівниками поліції 06 листопада 2020 року у період часу з 03 год. 30 хв. по 05 год. 50 хв.
Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями, що виразились у незаконному носінні холодної зброї без передбаченого законом дозволу, вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 2 ст. 263 КК України.

В ході досудового розслідування між прокурором Ковельської місцевої прокуратури Волинської області (нині Ковельської окружної прокуратури Волинської області) ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_4 24 грудня 2020 року укладено угоду про визнання винуватості.

За змістом даної угоди, обвинувачений ОСОБА_4 в ході судового розгляду беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) відповідно до обставин і правової кваліфікації, які викладені в даній угоді. Сторонами погоджена кваліфікація інкримінованого правопорушення за ч. 2 ст. 263 КК України, яка не підлягає подальшому оспорюванню.

Сторони вказаної угоди узгодили призначення обвинуваченому за ч. 2 ст. 263 КК України покарання у виді громадських робіт на строк 120 (сто двадцять) годин. Долю речових доказів узгоджено вирішити в порядку ст.ст. 96-1, 96-2 КК України та ст. 100 КПК України.

В угоді також передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, заслухавши учасників судового провадження та перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до положень ч.ч. 2, 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Частиною 5 ст. 469 КПК України передбачено, що укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Згідно вимог п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Судом встановлено, що кримінальне правопорушення (злочин), у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , є нетяжким злочином (ст. 12 КК України). Правову кваліфікацію кримінального правопорушення органами досудового розслідування здійснено правильно і сторонами угоди не оспорюється.

Угоду про визнання винуватості укладено після повідомлення ОСОБА_4 про підозру.

Потерпілих у даному кримінальному провадженні немає.

Міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкції ч. 2 ст. 263 КК України. Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого сторонами покарання.

Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України.

Судом встановлено, що зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України, її умови не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства.

Укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, що не заперечував в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 . В суду відсутні обґрунтовані і достатні підстави вважати, що укладення угоди між сторонами не було добровільним.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку про наявність підстав для затвердження угоди та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Запобіжні заходи щодо ОСОБА_4 не застосовувались.
Цивільного позову по кримінальному провадженню не заявлено.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню за проведення судової експертизи холодної зброї в сумі 1471,05 грн., у відповідності до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого в дохід держави в повному обсязі.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 11.11.2020 року на майно (речові докази), підлягає скасуванню з подальшим вирішенням долі цього майна в порядку ст. 100 КПК України.

При цьому, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 96-2 КК України, ніж, який був предметом злочину, підлягає спеціальній конфіскації.

Долю решти речових доказів вирішено ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 16.02.2021 року.

Керуючись ст.ст. 369, 370, 373, 374, 472-475 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

Затвердити Угоду про визнання винуватості від 24.12.2020 року у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001488 від 17.12.2020 року, укладену між прокурором Ковельської місцевої прокуратури Волинської області (нині Ковельської окружної прокуратури Волинської області) ОСОБА_3 та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, і призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 120 (сто двадцять) годин.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави процесуальні витрати по кримінальному провадженню в сумі 1471 (одна тисяча чотириста сімдесят одна) гривня 05 копійок за проведення судової експертизи холодної зброї.

Арешт, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 11.11.2020 року на речові докази, - скасувати.

Речовий доказ - ніж, який поміщено в полімерний пакет з надписом "Предмет № 2" та який передано на зберігання до камери схову речових доказів Ковельського РУП ГУНП у Волинській області, - конфіскувати в дохід держави.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Головуючий ОСОБА_1