У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26.02.2021 місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгороді кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000030 від 06.01.2018 року, про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, неодруженого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з Закарпатської обласної прокуратури надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за № 0000030 від 06.01.2018 року, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.10.2020 року призначено підготовче судове засідання у даному кримінальному провадженні.

Прокурором у підготовчому судовому засідання подано клопотання про застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

В обґрунтування зазначеного клопотання прокурор посилається на те, що слідчим управлінням ГУНП в Закарпатській області проводилося досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000030 від 06.01.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. 02.10.2020 року слідчим у кримінальному провадженні № 0000030 від 06.01.2018 складено обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, який 07.10.2020 року був затверджений прокурором. 19.10.2020 року вказаний обвинувальний акт скерований на розгляд до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області.

Прокурор зазначає, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, якщо вони спричинили смерть потерпілого та обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_4 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, схемою до протоколу від 05.01.2018 року; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 31.01.2018 року; протоколом огляду місця події від 31.01.2018 року; протоколом огляду місця події від 08.02.2018 року та схемою до нього; висновком експерта № 80 від 22.02.2018 трупа ОСОБА_8 ; висновком експерта судово-автотехнічної експертизи технічного стану транспортного засобу № 10/28 від 07.02.2018 року; висновком експерта судової автотехнічної експертизи технічного стану транспортного засобу № 10/29 від 09.02.2018 року; висновком судової транспортно-трасологічної експертизи за № 10/26 від 26.02.2018 року; висновком № 3691 комісійної судової автотехнічної експертизи від 17.12.2018 року; висновком експерта № 2002 судової транспортно-трасологічної експертизи від 25.10.2018 року; висновком експерта № 3690 судової транспортно-трасологічної експертизи № 19/12/1-165 -СЕ/19 від 17.07.2020 року.

21.12.2020 року відносно ОСОБА_4 суддею Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту, без застосування електронних засобів контролю, заборонивши останньому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період з 22 год. 00 хв. до 05 год. 00 хв. наступної доби, строком на два місяці до 19.02.2021 року, включно.

За твердженням прокурора, на даний час є необхідність у застосуванні запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_4 з метою забезпечення виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання його спробам переховуватися від органів досудового розслідування. Необхідність обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту обумовлена тим, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України, а саме переховуватися від органів досудового розслідування. Вказаний ризик, який встановлений суддею під час застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту щодо ОСОБА_4 , наразі залишається реальним і триваючим, продовжує об`єктивно існувати, тому подальше застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_4 буде виправданим та необхідним. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

На думку прокурора, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а також наявність достатніх підстав вважати, що існує ризик, передбачений ст. 177 КПК України, який є триваючим та не перестав існувати, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, дає підстави для обрання щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

На підставі викладеного, прокурора просить обрати відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, запобіжний захід у виді домашнього арешту, без застосування електронного засобів контролю, заборонивши останньому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період з 22 год. 00 хв. до 05 год. 00 хв. наступної доби, строком на два місяці, та покласти на обвинуваченого наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання.

Прокурор клопотання про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту підтримав, посилаючись на обставини, викладені у відповідному клопотанні та додані до нього матеріали кримінального провадження, та просив задовольнити.

Захисник ОСОБА_6 проти задоволення клопотання прокурора про застосування відносно її підзахисного запобіжного заходу у виді домашнього арешту заперечила, зауваживши, що клопотання є необґрунтованим та базується на припущеннях.

Захисник ОСОБА_5 просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора, вважаючи таке безпідставним. Зауважив, що його підзахисний не має наміру переховуватися від суду чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а відтак, просить застосувати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Обвинувачений у підготовчому судовому засіданні підтримав позиції своїх захисників.

Розглянувши клопотання прокурора про застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді домашнього арешту, заслухавши учасників судового провадження з цього приводу та вивчивши наявні матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Як встановлено судом, згідно з пред`явленим обвинуваченням, ОСОБА_4 , 05.01.2018 року, приблизно о 18 год. 30 хв., керуючи технічно справним транспортним засобом, а саме автомобілем марки «ВАЗ» моделі «2121 Нива», реєстраційний номер НОМЕР_1 , разом з пасажирами: ОСОБА_9 , передній правий, ОСОБА_8 , задній лівий, ОСОБА_10 , середній задній та ОСОБА_11 , задній правий, виїхавши з другорядної дороги зі сторони населеного пункту с. Великі Лази, Ужгородського району, Закарпатської області, на головну автодорогу «М-06» сполученням «Київ-Чоп», рухаючись по правій крайній смузі рух у напрямку м. Ужгород, маючи намір виконати розворот для руху у зворотному напрямку в бік м. Мукачево, діючи всупереч вимог п. п. 1.3, 1.5, 2.3 (б), 10.1, 10.3, 10.8, 34.1.1 Правил дорожнього руху, проявив неуважність до дорожньої обстановки, що склалася та її зміни, діючи самовпевнено та самонадіяно, не перестроївся своєчасно на смугу гальмування, яка є перед місцем з`їзду з дороги, перед початком зміни напрямку свого руху, не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не надав дорогу автомобілю марки «Skoda», модель «Octavia», реєстраційний номер Словацької Республіки НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_12 , що рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку водій ОСОБА_4 мав намір перестроїтися, змінив напрямок свого руху ліворуч у бік місця з`їзду, де це заборонено дорожньою горизонтальною розміткою 34.1.1, та виїхавши на ліву крайню смугу руху допустив зіткнення з автомобілем марки «Skoda», модель «Octavia», реєстраційний номер Словацької Республіки НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_12 , який в той час, маючи перевагу у русі, рухався по своїй крайній лівій смузі, та з моменту виникнення йому небезпеки для руху не мав технічної можливості своїми односторонніми діями уникнути даного зіткнення. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пасажир заднього лівого місця позаду водія ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, та від отриманих травм помер у медичному закладі.

Під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні згідно з ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.09.2020 року (справа № 308/1106/18) відносно ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту, без застосування електронних засобі контролю, заборонивши останньому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період з 22 год. 00 хв. до 05 год. 00 хв. наступної доби, строком до 20.11.2020 року.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.12.2020 року задоволено клопотання прокурора про застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту. Постановлено застосувати відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , з 23.00 год. до 05.00 год. наступної доби. Покладено на ОСОБА_4 відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України наступні процесуальні обов`язки: прибувати до суду за першою вимогою; повідомляти суд про зміну свого місця проживання. Строк дії даної ухвали про тримання під домашнім арештом визначено до 19.02. 2021 року, включно.

За змістом ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

За приписами ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, якщо вони спричинили смерть потерпілого, який згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Перевіряючи обґрунтованість обвинувачення, суд виходить з практики Європейського суду з прав людини та вважає, що дані, які вказують на обґрунтоване обвинувачення, та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів щодо можливого вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому злочину, містяться в їх сукупності в матеріалах, здобутих в ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні та доданих до клопотання, а саме: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, схемою до протоколу від 05.01.2018 року; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 31.01.2018 року; протоколом огляду місця події від 31.01.2018 року; протоколом огляду місця події від 08.02.2018 року та схемою до нього; висновком експерта № 80 від 22.02.2018 року трупа ОСОБА_8 ; висновком експерта судової автотехнічної експертизи технічного стану транспортного засобу № 10/28 від 07.02.2018 року; висновком експерта судової автотехнічної експертизи технічного стану транспортного засобу № 10/29 від 09.02.2018 року; висновком судової транспортно-трасологічної експертизи за № 10/26 від 26.02.2018 року; висновком № 3691 комісійної судової автотехнічної експертизи від 17.12.2018 року; висновком експерта № 2002 судової транспортно-трасологічної експертизи від 25.10.2018 року; висновком експерта № 3690 судової транспортно-трасологічної експертизи від 30.10.2018 року.

При цьому суд констатує, що під час вирішення питання щодо застосування запобіжних заходів оцінка наданих суду доказів здійснюється не в контексті доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб встановити чи обвинувачення є обґрунтованим.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу, суд враховує тяжкість покарання за ч. 2 ст. 286 КК України, що загрожує обвинуваченому в разі визнання його винуватим у цьому кримінальному правопорушенні, дані про особу ОСОБА_4 , який є молодим за віком, має постійне місця проживання, міцність його соціальних зв`язків, який є неодруженим, його майновий стан, а також відсутність судимостей у обвинуваченого. Крім того, суд бере до уваги ту обставину, що ОСОБА_4 затриманим у порядку, визначеному ст. 208 КПК України, не був, а сам злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України, у вчиненні якого він обвинувачується, відноситься до категорії необережних.

Суд також бере до уваги, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні здійснюється з 06.01.2018 року, в рамках якого ОСОБА_4 повідомлено про підозру 18.09.2020 року, а 02.10.2020 року слідчим складено обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, який 07.10.2020 року затверджений прокурором та 19.10.2020 року скерований на розгляд до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області. Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.09.2020 року відносно ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту, строк дії даної ухвали про тримання під домашнім арештом закінчився 20.11.2020 року.

Разом з тим, вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу суд також враховує вимоги п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

За результатами розгляду даного клопотання судом встановлено наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховування обвинуваченого ОСОБА_4 від суду, враховуючи тяжкість злочину, у вчиненні якого обґрунтовано він обвинувачується та суворість покарання, що загрожує йому в разі визнання його винуватим, що оцінені в сукупності з даними про його особу.

Враховуючи наведене та фактичні обставини кримінального провадження, характер діяння, в якому обвинувачений ОСОБА_4 , потреби у встановлені істини у кримінальному провадженні, суд вважає, що матеріали внесеного клопотання містять достатньо даних, які свідчать, що інші більш м`які запобіжні заходи, чим домашній арешт, можуть бути недостатніми для запобігання зазначеному та встановленому судом ризику, передбаченому п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

За таких обставин, клопотання сторони обвинувачення є підставним, відповідає вимогам закону та підлягає до задоволення, а тому відносно обвинуваченого ОСОБА_4 слід застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту, із забороною залишати житло у певний період доби з 23.00 год. до 05.00 год. наступної доби, оскільки саме такий запобіжний захід буде достатнім і зможе забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти доведеному під час розгляду клопотання ризику.

Доводи сторони захисту зазначених висновків суду не спростовують.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 4 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду.

Визначаючи адресу, за якою обирається домашній арешт, суд виходить із того, що ОСОБА_4 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом з тим, при обранні запобіжного заходу у виді домашнього арешту, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до суду за першою вимогою; повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 194, 197, 314-316, 369, 372, 376 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , з 23.00 год. до 05.00 год. наступної доби.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України наступні процесуальні обов`язки: прибувати до суду за першою вимогою; повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Строк дії даної ухвали про тримання під домашнім арештом визначити до 23 квітня 2021 року, включно.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_4 Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу суду в частині застосування запобіжного заходу може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали 26 лютого 2021 року о 17 год. 00 хв.

Головуюча ОСОБА_1