Справа № 216/4181/18
провадження 1-кп/216/173/21
ВИРОК
іменем України

15 лютого 2021 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань приміщення суду в місті Кривому Розі Дніпропетровської області, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001122 від 06.06.2018, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, громадянина України, який має повну середню освіту, працює водієм в ТОВ «Атлас Авто Транс АГ», у зареєстрованому шлюбі не перебуває, має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
20 травня 2018 року, приблизно о 01.00 годині ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 , під час сварки з раніше знайомими йому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та її співмешканцем ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , діючи умисно з метою спричинення ОСОБА_6 легких тілесних ушкоджень, стоячи звернутий обличчям до ОСОБА_6 , наніс їй одного удару правим кулаком в область обличчя, після якого потерпіла ОСОБА_6 відійшла від ОСОБА_4 на відстань 3 метрів, де стала із мобільного телефону, що належав ОСОБА_7 , викликати швидку медичну допомогу та поліцію. Вказані дії потерпілої ОСОБА_6 посилили у ОСОБА_4 почуття гострої неприязні до неї, після чого ОСОБА_4 , продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на спричинення ОСОБА_6 легких тілесних ушкоджень, підняв з землі фрагмент цеглини, який утримуючи у правій руці, прицільно кинув в бік голови ОСОБА_6 , в результаті чого влучив фрагментом цеглини в ділянку лоба потерпілої ОСОБА_6 . В результаті злочинних дій ОСОБА_4 , потерпілій ОСОБА_6 , згідно з висновком судово-медичної експертизи №977 від 11.07.2018 року, були спричинені тілесні ушкодження у вигляді забійної рани, синця і саден обличчя, які в області обличчя оцінюються у сукупності та відносяться до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми діями, які виразились в заподіянні потерпілій ОСОБА_6 умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України.

Крім цього, судом встановлено, що ОСОБА_4 , одразу ж після спричинення потерпілій ОСОБА_6 легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, 20.05.2018, приблизно о 01.05 годині, знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 , діючи умисно з метою спричинення ОСОБА_7 середньої тяжкості тілесних ушкоджень, стоячи звернутий обличчям до ОСОБА_7 , наніс останньому не менше 10 ударів обома кулаками в область голови та тулуба, після чого ОСОБА_4 відламав від сидіння поруч розташованої лавки, дерев`яний брус довжиною приблизно 141 сантиметр, підшукавши собі в такий спосіб знаряддя злочину, який утримуючи у правій руці, стоячи звернутий обличчям до потерпілого ОСОБА_7 , наніс йому не менше 5 ударів дерев`яним брусом в область тулуба та лівої кисті. Від отриманої значної кількості ударів, потерпілий ОСОБА_7 впав спиною на землю, а ОСОБА_4 , продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на спричинення потерпілому ОСОБА_7 середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, утримуючи дерев`яний брус у правій руці, наніс лежачому на землі потерпілому ОСОБА_7 не менше 6 ударів дерев`яним брусом в область тулуба і верхніх кінцівок, та не менше 2 ударів взутою правою ногою в область тулуба. В результаті злочинних дій ОСОБА_4 , потерпілому ОСОБА_7 , згідно з висновком судово-медичної експертизи №976 від 11.07.2018, були спричинені тілесні ушкодження у вигляді:

- перелому 1-ої п`ясткової кістки лівої кисті із зміщенням уламків і синця лівої кисті, які оцінюються у сукупності та за своїм характером відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, за ознакою тривалого розладу здоров`я, більше 21 доби;

- синця обличчя та саден лівого ліктьового суглобу, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми діями, які виразились в заподіянні потерпілому ОСОБА_7 умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 122 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе визнав частково, одночасно з цим, надавши наступні пояснення. Зокрема, обвинувачений пояснив, що був знайомий з потерпілою ОСОБА_6 , оскільки раніше спільно проживали та мали стосунки приблизно 1 рік. З потерпілим ОСОБА_7 раніше знайомий не був. В ніч з 19 на 20 травня 2018 року, разом з потерпілими розпивали спиртні напої у дворі будинку за адресою: АДРЕСА_2 . Почалася сварка та потерпіла ОСОБА_6 хотіла піти, однак ОСОБА_4 її наздогнав та продовжив конфлікт, в ході якого, потерпілий ОСОБА_7 почав бити ОСОБА_4 руками та ногами по всьому тілу, так як був на нього розлючений. ОСОБА_4 у відповідь почав бити ОСОБА_7 кулаками обох рук в область голови, тулубу та кінцівок, щоб його заспокоїти. Також, вході обопільної бійки ОСОБА_4 виламав з лавки, що була поряд, дерев`яний брусок довжиною близько 1 метра та наніс більше 5-ти ударів потерпілому ОСОБА_7 , який від цього присів на землю. Далі, потерпіла ОСОБА_6 почала дзвонити по телефону у поліцію. Ці дії розлютили ОСОБА_4 та він підняв з землі камінь, розміром з кулак та кинув у ОСОБА_6 , поціливши у голову, поряд зі скронею. Після цього, повернувся додому, однак через деякий час повернувся до потерпілих, там вже приїхала швидка допомога. Побачив, що у ОСОБА_6 з голови текла кров. Не вважає себе винним, оскільки захищався. Сам за медичною допомогою не звертався. Цивільний позов визнає повністю.

При цьому, не зважаючи часткове визнання обвинуваченим своєї вини у вчинених кримінальних правопорушеннях, остання підтверджується доказами, що були зібрані під час досудового розслідування та в повному обсязі досліджені в ході судового розгляду.

Зокрема, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 пояснив, що раніше він із обвинуваченим не був знайомий. З ОСОБА_6 проживає однією сім`єю протягом останніх двох років. В ніч з 19 на 20 травня 2018 року прийшов з ОСОБА_6 до ОСОБА_4 , щоб з`ясувати стосунки, оскільки останній з 2016 року постійно погрожував ОСОБА_6 , тим що вона перестала з ним зустрічатися. Начебто домовились, проте реакція ОСОБА_4 змінилась та він почав хватати ОСОБА_6 за руки, тягнув до себе та наніс їй одного удару кулаком правої руки у ліву частину підборіддя. Від удару ОСОБА_6 відійшла від нього. Між ними став ОСОБА_7 та віддав їй свій телефон, щоб вона викликала поліцію. ОСОБА_6 стала відходити та в цей час ОСОБА_4 підняв з землі шматок цеглини (половину) та кинув у ОСОБА_6 , влучивши їй у ліву скроню, від цього вона присіла на землю, впустила телефон. У неї все обличчя було у крові. Після цього, піднялась та направилась на вихід з провулку та почала кликати на допомогу, щоб викликали швидку. ОСОБА_4 направився до неї та в цей момент на його шляху став ОСОБА_7 , що розлютило ОСОБА_4 та він декілька разів вдарив його кулаками обох рук в область обличчя та повалив його на землю. Після цього, ОСОБА_4 направився до ОСОБА_6 , яка вже була біля буд. №11 по пров. Новолозуватському у м. Кривому Розі. ОСОБА_7 піднявся та також направився до ОСОБА_6 , яка кликала на допомогу, стукалась у ворота буд. АДРЕСА_2 . В цей час, ОСОБА_4 виламав з лавки, поряд з цим будинком, шматок дерева та направився до ОСОБА_7 та наніс йому 6 ударів палицею та 5 ударів кулаками та ногами по голові та тулубу. Коли бив палицею та потрапив по лівій руці, так як той захищався від ударів. З будинку АДРЕСА_2 вийшла жінка, яка викликала швидку допомогу. ОСОБА_4 направився додому. Від ударів ОСОБА_7 отримав перелом лівої кисті з зап`ястком, гематоми по голові та тулубу, а ОСОБА_6 отримала ушкодження голови та обличчя. На лікування витратив 2148,95 грн, у стаціонарі перебував 2 тижні та ще 1 місяць лікувався амбулаторно. Шкоду обвинувачений не відшкодував. Моральна шкода полягає у заподіянні болю та страждань. Від цього був змушений звільнитись з роботи шахти «Артем-1», де працював підземним горно-робочим. В частині суворості покарання покладається на розсуд суду.

Разом з цим, потерпіла ОСОБА_6 надала наступні пояснення.

Раніше була знайома з обвинуваченим, оскільки мала з ним стосунки тривалістю приблизно 1 рік. З ОСОБА_7 наразі проживає однією сім`єю. 20 травня 2018 року знаходились вдома, коли близько 24:00 год на телефон почали надходити повідомлення від ОСОБА_4 . Вирішили прийти до нього, щоб поспілкуватись. Разом з ОСОБА_7 прийшли до будинку ОСОБА_4 , який знаходиться по АДРЕСА_1 . У двір будинку вийшов ОСОБА_4 , вони поспілкувались та пішли додому, але напівдороги їх наздогнав ОСОБА_4 та схопив її за руку, почав тягнути у напрямку свого будинку, однак вона вирвалася, що обурило ОСОБА_4 та він вдарив її кулаком в обличчя. В цей момент, ОСОБА_7 відштовхнув її, щоб вона пішла додому. Відійшовши на декілька метрів, обернулась та побачила як ОСОБА_4 підіймає з землі камінь та кидає їй в обличчя. Від удару шматком цегли виникла кровотеча, вийшла сусідка ОСОБА_4 , яка викликала швидку допомогу. Також, сусідка бачила як ОСОБА_4 побив ОСОБА_7 руками та ногами в обличчя, по тулубу, а в подальшому вирвав з лавки дерев`яний брус та почав бити ОСОБА_7 цим брусом. Почувши, що сусідка викликала поліцію ОСОБА_4 направився додому, але пізніше повернувся та про щось говорив із сусідкою. ЇЇ та ОСОБА_7 відвезли до лікарні. У ОСОБА_7 був зігнутий палець на лівій руці, у неї була травмована голова. Вважає, що обвинуваченого слід суворо покарати.

Також, в ході розгляду справи, у якості свідка була допитана ОСОБА_8 , яка пояснила, що з обвинуваченим раніше не була знайома, хоча є його сусідкою по вулиці. У травні місці 2018 року, близько 2-ої ночі знаходилась вдома, за адресою: АДРЕСА_2 . Почула крики та вийшла разом з донькою на вулицю, де побачила біля свого паркану жінку, з якою раніше не була знайома. У жінки було пошкодження на обличчі, над правим оком. З нею був чоловік без взуття. Жінка сказала, що її побив сусід свідка на ім`я ОСОБА_9 . Також, бачила як від її будинку в пров. Новолозуватському йшов чоловік. Викликала швидку допомогу та поліцію. Біля сусідського будинку стояла лавка. Наступного дня побачила, що лавці відсутній один з дерев`яних брусків.

Отже, надані показання потерпілих та свідка вважаються судом достовірними, через те, що частково узгоджуються із показаннями обвинуваченого та між собою, не суперечать один одному та вказують на час, місце, спосіб вчинення кримінальних правопорушень, а також вказують на обвинуваченого як на особу, причетну до вчинення кримінальних правопорушень.

Також, вина обвинуваченого ОСОБА_4 знайшла своє повне підтвердження доказами зібраними під час досудового розслідування, які були перевірені в судовому засіданні, а саме, вина обвинуваченого підтверджена такими доказами:

- протоколами слідчих експериментів від 05.07.2018, за участю потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та спеціаліста СМЕ ОСОБА_10 , в ході яких потерпілий ОСОБА_7 та потерпіла ОСОБА_6 , кожен окремо, продемонстрували як обвинувачений ОСОБА_4 наносив потерпілому ОСОБА_7 удари дерев`яною палицею в область тулуба та верхніх кінцівок, зокрема показали як ОСОБА_7 отримав удар в область лівої кисті. Також, потерпілі, кожен окремо, показали як ОСОБА_4 численними ударами повалив ОСОБА_7 на землю та продовжив наносити йому удари брусом в область верхніх кінцівок та тулуба, а також ногами в область тулуба. Також, потерпіла ОСОБА_11 продемонструвала як нападник ОСОБА_4 наніс їй один удар правим кулаком в область обличчя, та потерпіла ОСОБА_6 та потерпілий ОСОБА_7 , кожен окремо, показали як ОСОБА_4 утримуючи у правій руці фрагмент цеглини, прицільно кинув його у бік потерпілої ОСОБА_6 та вказали на місце куди потрапив кинутий фрагмент цеглини;

- висновком судово-медичної експертизи потерпілого ОСОБА_7 №976 від 14.06.2018, згідно з яким, в ході експертного дослідження у потерпілого виявлені такі тілесні ушкодження: перелом 1-ої п`ясткової кістки лівої кисті зі зміщенням уламків, синці обличчя і лівої кисті, садна лівого ліктьового суглобу. Час виникнення даних тілесних ушкоджень може відповідати 20.05.2018, ушкодження виникли від ударної дії тупого твердого предмету (предметів), якими могли бути, як озброєна так і неозброєна рука, взута нога нападаючого, або інші предмети з такими ж властивостями. Перелом 1-ої п`ясткової кістки лівої кисті зі зміщенням уламків і синець лівої кисті за своїм характером відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості; синець обличчя і садна лівого ліктьового суглобу відноситься до легких тілесних ушкоджень. Всі тілесні ушкодження виявлені у потерпілого виникли від не менш 5-ти разового прикладання фізичної сили. Усі тілесні ушкодження виникли у короткий проміжок часу, у швидкій послідовності, одне за одним. Не виключене виникнення ушкоджень на тілі потерпілого за механізмом вказаним потерпілими під час слідчих експериментів за їх участі;

- висновком судово-медичної експертизи потерпілої ОСОБА_6 №977 від 14.06.2018, згідно з яким, в ході експертного дослідження у потерпілої виявлені такі тілесні ушкодження: забійна рана, синець і садна обличчя. Час виникнення даних тілесних ушкоджень може відповідати 20.05.2018, ушкодження виникли від ударної дії тупого твердого предмету (предметів), якими могли бути, як озброєна так і неозброєна рука, взута нога нападаючого, або інші предмети з такими ж властивостями. Дані тілесні ушкодження за своїм характером відноситься до легких тілесних ушкоджень. Усі тілесні ушкодження виникли у короткий проміжок часу, у швидкій послідовності, одне за одним. Не виключене виникнення ушкоджень на тілі потерпілої за механізмом вказаним потерпілими під час слідчих експериментів за їх участі;

Таким чином, обставини, які встановлені в ході проведення вказаних експертиз повністю узгоджуються з усними поясненнями потерпілих, які вони надавали під час проведення слідчих експериментів, а також під час розгляду справи у суді, також підтверджуються іншими доказами здобутими під час досудового розслідування та частково підтверджують показання обвинуваченого ОСОБА_4 , щодо обставин вчинення ним даних кримінальних правопорушень.

- карткою виїзду швидкої медичної допомоги, з якої вбачається, що 20.05.2018 за адресою: АДРЕСА_2 була викликана карета швидкої допомоги. По приїзду на місце був виявлений ОСОБА_7 , який скаржився на запаморочення, нудоту, біль в області верхньої щелепи. Зі слів потерпілого його збив з ніг знайомий та наніс декілька ударів ногами в область обличчя. Потерпілого госпіталізовано до 2-ої міської лікарні;

- карткою виїзду швидкої медичної допомоги, з якої вбачається, що 20.05.2018 за адресою: АДРЕСА_2 була викликана карета швидкої допомоги. По приїзду на місце була виявлена ОСОБА_6 , яка скаржилася на біль в області лобової частини голови зліва, нудоту. Зі слів потерпілої, її побив знайомий цеглиною по голові. Потерпілоу госпіталізовано до 2-ої міської лікарні;

Вказані докази вказують на обставини події, що відбувалися в ніч з 19 на 20 травня 2018 року, а також узгоджується з показами потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , показами обвинуваченого, щодо місця та факту отримання потерпілими тілесних ушкоджень.

- протоколом огляду місця події від 13.07.2018, в ході якого було оглянуто ділянку місцевості поблизу буд. АДРЕСА_2 , на якій відповідно до пояснень ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , останнім були спричинені тілесні ушкодження з боку ОСОБА_4 . Оглядом було виявлено дерев`яну лавку, у якої був виламаний дерев`яний брус та який було знайдено поруч з парканом буд. АДРЕСА_2 на який показав потерпілий ОСОБА_7 , як на місце куди нападник ОСОБА_4 викинув брус, яким наносив йому удари. Під час огляду потерпілий ОСОБА_7 зазначив, що схоже цим шматком бруса нападник ОСОБА_4 наносив йому удари. При порівнянні знайденого шматка бруса з брусом лавки, виявлена їх схожість за зовнішнім виглядом;

Отже, в ході проведення даного огляду було виявлено ймовірне знаряддя вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, а саме, відрізок дерев`яного бруса, довжиною 141 см, який було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні та зі слів потерпілого ОСОБА_7 , за допомогою цього брусу обвинувачений ОСОБА_4 наніс йому тілесні ушкодження.

Зазначеними письмовими доказами у їх сукупності повністю підтверджуються кваліфікація вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, а також обставини їх вчинення, а саме, щодо місця, часу та послідовності подій, що відбулись, а також дані докази вказують на обвинуваченого як на особу, причетну до вчинення цих кримінальних правопорушень, умисними діями якого потерпілій ОСОБА_6 спричинено легкі тілесні ушкодження, а потерпілому ОСОБА_7 - тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості. Крім того, зазначені докази повністю узгоджуються із наданими потерпілими та свідком показаннями, частково підтверджують показання обвинуваченого, що вказує на їх достовірність і підтверджує винність обвинуваченого ОСОБА_4 .

Отже, всебічно, повно, неупереджено й безпосередньо з`ясувавши всі обставини, встановлені під час кримінального провадження, перевіривши їх доказами, отриманими на підставі змагальності сторін та свободи у доведенні їх переконливості, дослідженими в судовому засіданні, у їхній сукупності й оціненими з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності й взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена повністю, а дії його відповідають складу кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, і правильно кваліфіковані як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я (ч. 2 ст. 125 КК України) та умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я (ч. 1 ст. 122 КК України), у зв`язку із чим обвинувачений підлягає кримінальному покаранню.

Вивчаючи особу винного шляхом з`ясування стану його здоров`я, поведінки до вчинення кримінальних правопорушень, складу родини, а також матеріального стану, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 на момент вчинення ним інкримінованих йому діянь в силу ст. 89 КК України раніше несудимий, має повну середню освіту, офіційно працевлаштований, за місцем роботи, відповідно до характеристики, характеризується з позитивної сторони, у зареєстрованому шлюбі не перебуває, має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно з побутовою характеристикою, характеризується з негативної сторони, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебував та не перебуває. Зі складеної 23.10.2019 уповноваженим органом з питань пробації досудової доповіді відносно обвинуваченого, вбачається що останній отримав середню освіту, професійної не здобув. Працює за домовленістю, матеріально забезпечує себе сам, проживає у власному будинку, має обмежене коло спілкування, не підтримує кримінальних зв`язків з особами з антисоціальною поведінкою. Згідно психологічного дослідження обвинувачений має високий рівень самооцінки та загальний показник агресії з високим рівнем фізичної агресивності. Прагне уникати проблем та конфліктних ситуацій. Вину у вчинених кримінальних правопорушеннях не визнає, хоча й усвідомлює наслідки протиправних дій. Беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, середню ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі не можливе та може становити небезпеку для суспільства.

Так, визначаючи ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, суд виходить з класифікації кримінальних правопорушень, особливостей та обставин їх вчинення, й приходить до висновку, що обвинуваченим вчинено кримінальний проступок (ч. 2 ст. 125 КК України) та нетяжкий злочин (ч. 1 ст. 122 КК України).

Обговорюючи питання про міру покарання відносно обвинуваченого, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, а також особу обвинуваченого, у зв`язку з чим, враховуючи санкції ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 125 КК України, вважає, що виправлення обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства, та таке покарання сприятиме його виправленню і попередженню вчинення нових кримінальних правопорушень, а також буде необхідним і достатнім.

Крім цього, в рамках зазначеного кримінального провадження потерпілим ОСОБА_7 було заявлено цивільний позов до обвинуваченого про відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином у розмірі 2148,95 грн, що виразилась у витратах на його лікування та моральної шкоди, яка виразились у сильних душевних переживаннях та яку потерпілий оцінює у 10000,00 грн.

Потерпілий ОСОБА_7 під час розгляду кримінального провадження, свій позов підтримав та наполягав на його задоволенні.

Обвинувачений ОСОБА_4 позовні вимоги визнав у повному обсязі.

Суд, вислухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали справи і докази, здобуті у даній справі в частині цивільного позову дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Статтею 129 цього ж кодифікованого акта встановлено, що ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Крім того, в силу вимог ч.ч. 1 та 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

За приписами ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Оскільки, судом з достовірністю встановлено, що саме діями ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_7 була заподіяна матеріальна та моральна шкода, тому в силу вимог ст.ст. 1166, 1168 ЦК України вказана шкода повинна бути відшкодована особою, що вчинила кримінальні правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 23, 1166, 1168 ЦК України, ч. 4 ст. 206, ЦПК України, ст.ст. 57, 65, 70 ч. 1, 122 ч. 1, 125 ч. 2 Кримінального кодексу України, ст.ст. 128, 369-376, 392, 395, 532 Кримінального процесуального кодексу України,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, призначивши йому покарання:

- за ч. 2 ст. 125 КК України у вигляді 1 року виправних робіт, з відрахуванням в доход держави десяти відсотків заробітку;

- за ч. 1 ст. 122 КК України у вигляді 2 років виправних робіт, з відрахуванням в доход держави двадцяти відсотків заробітку.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення більш суворим покаранням менш суворого, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 2 (двох) років виправних робіт, з відрахуванням в доход держави двадцяти відсотків заробітку.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту звернення вироку до виконання.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 15.10.1996 Центрально-Міським РВ Криворізького МУ УМВС України в Дніпропетровській області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 13.11.1998 Саксаганським РВ Криворізького МУ УМВС України в Дніпропетровській області) матеріальну шкоду у розмірі 2148,95 грн. (дві тисячі сто сорок вісім гривень дев`яносто п`ять копійок) та моральну шкоди, у розмірі 10000,00 грн (десять тисяч гривень).

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, направити потерпілим.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі її подання - вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок, який набрав законної сили, є обов`язковим для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, підлягає виконанню на всій території України й звертається до виконання не пізніш як через три дні з дня набрання ним законної сили або повернення матеріалів кримінального провадження до суду першої інстанції із суду апеляційної чи касаційної інстанції або Верховного суду України.

Вирок ухвалено, виготовлено шляхом комп`ютерного набору та підписано суддею в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя ОСОБА_1