печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 грудня 2020 року суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю адвоката ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві заяву адвоката ОСОБА_3 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_5 , від розгляду кримінального провадження № 757/32880/20-к за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
У провадження судді ОСОБА_5 надійшло кримінальне провадження № 757/32880/20-к за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

10.12.2020 адвоката ОСОБА_3 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 подав в судовому засіданні заяву про відвід судді ОСОБА_5 , від розгляду кримінального провадження № 757/32880/20-к у зв`язку з неупередженістю слідчого судді при розгляді вказаного кримінального провадження, а також порушено порядок авторозподілу справи.

Заявник- адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав заяву про відвід.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав заяву про відвід.

У судове засідання не з`явився суддя якому заявлено відвід, про розгляд провадження, повідомлявся належним чином.

Заслухавши пояснення підозрюваного, заперечення прокурора, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті заяви у відсутність не з`явившихся осіб, на підставі наданих доказів.

Вивчивши матеріали провадження, приходжу до наступних висновків. Вичерпний перелік підстав, за наявності яких слідчий суддя безумовно підлягає відводу, визначений ст.ст. 75, 76 КПК України.

Суддя виконує свої професійні обов`язки незалежно, виходячи виключно з фактів, установлених на підставі власної оцінки доказів, розуміння закону, верховенства права, що є гарантією справедливого розгляду справи у суді, не зважаючи на будь-які зовнішні впливи, стимули, загрози, втручання або публічну критику.

Положеннями ст. 80 КПК України розкрито поняття заяви про відвід, а саме частиною 5 вказаної статті передбачено, що відвід повинен бути вмотивованим.

У заяві про відвід адвокат ОСОБА_3 висловив думку про те, суддя ОСОБА_5 неупереджено ставиться як до розгляду кримінального провадження № 757/32880/20-к за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, так і до самого обвинуваченого. Також адвокат зазначає, що відвід судді заявлено і з тих підстав, що було порушено порядок авторозподілу справи.

Приймаючи до уваги все вказане вище, судовим розглядом не встановлено і заявником не доведено наявність обставин, які викликали б сумніви у неупередженості судді ОСОБА_5 і унеможливлювали б постановлення ним об`єктивного судового рішення у справі.

Так, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки ,що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі №5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01.03.2012 року, у справі №5-15п12).

Відтак, під час розгляду адвоката ОСОБА_3 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_5 , від розгляду кримінального провадження № 757/32880/20-к за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, встановлено, що підстави, згідно із правилами КПК України, для відводу слідчого судді відсутні.

Керуючись ст. ст. 75, 76, 80, 81, 309 КПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :
У задоволенні заяви адвоката ОСОБА_3 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_5 , від розгляду кримінального провадження № 757/32880/20-к за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України- відмовити.

Повний текст ухвали буде виготовлений і проголошений о 16 год. 55 хв. 28 грудня 2020 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1