Справа №295/1201/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.02.2021 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря ОСОБА_2 ,

заявника адвоката ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність дізнавача Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області та прокурора Житомирської місцевої прокуратури щодо неповернення тимчасово вилученого майна та відмови в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження в кримінальному провадженні № 0000402 від 15.11.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 звернувся до суду в інтересах ОСОБА_5 з указаною скаргою, посилаючись на те, що 15.05.2019 року відповідно до рапорту працівників УСБУ в Житомирській області щодо можливої причетності ОСОБА_6 до злочину за ч. 3 ст. 307 КК України, в якому підозрюються жителі м. Житомира ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , до ЄРДР було внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, в кримінальному провадженні № 0000154. Цього ж дня без ухвали слідчого судді в порядку ст. 233 КПК України в кримінальному провадженні був проведений обшук приватного житла ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_1 , під час чого слідчим СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_11 було вилучено майно ОСОБА_5 та її неповнолітніх дітей. Ухвалою Корольовського районного суду міста Житомира від 27.05.2019 року на вилучене під час обшуку майно, крім предмету, схожого на гвинтівку із позначенням 4Н000210ПР589, було накладено арешт. Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 27.06.2019 року в справі № 296/4783/19 за апеляційною скаргою представника ОСОБА_5 - ОСОБА_3 було зобов`язано слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_12 , прокурора, який здійснює процесуальне керівництво в кримінальному провадженні, повернути ОСОБА_5 частину вилучнених речей. Колегією суддів було встановлено, що з матеріалів, доданих до клопотання, не вбачається, яке безпосереднє відношення до кримінального провадження мають речі, вилучені у ОСОБА_5 .

Як зазначено в скарзі, ОСОБА_5 та її чоловік ОСОБА_6 не мають жодного процесуального статусу в цьому ж кримінальному провадженні та не є цивільними відповідачами в ньому. У квітні 2020 року кримінальне провадження № 0000154 від 15.05.2019 року було перекваліфіковано за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 305, ч. 2 ст. 309 КК України та з обвинувальним актом стосовно ОСОБА_13 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 направлено до Богунського районного суду міста Житомира. За вказаний період часу ні ОСОБА_5 , ні ОСОБА_6 жодного статусу у кримінальних провадженнях не мали і навіть не допитувались. Інші речі, які були вилучені 15.05.2019 року у ОСОБА_5 , згідно відповіді ГУНП України в Житомирській області були долучені до кримінального провадження № 0000402 від 15.11.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України. У даному провадженні ОСОБА_5 та ОСОБА_6 також не мають ніякого статусу та не допитувались. 10.11.2020 року представник володільця тимчасово вилученого у ОСОБА_5 майна звернувся в Житомирського ВП ГУНП України в Житомирській області з вимогою закрити кримінальне провадження № 0000402 від 15.11.2019 року та повернути ОСОБА_5 решту речей, вилучених у неї 15.05.2019 року, на що листом від 04.01.2021 року його було повідомлено, що на майно вилучене 15.05.2019 року, накладено арешт, а рішення щодо його повернення не прийнято. Листом від 21.12.2020 року повідомлено, що кримінальне провадження № 0000402 від 15.11.2019 року було закрито 08.12.2020 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, а рішення щодо його повернення не прийнято. 23.12.2020 року представник володільця тимчасово вилученого у ОСОБА_5 майна звернувся в Житомирську місцеву прокуратуру з вимогою закрити кримінальне провадження № 0000402 від 15.11.2019 року та повернути їй решту вилучених 15.05.2019 року в неї речей. Листом від 04.01.2021 року за № М-402-19 йому була надана відповідь, що на даний час підстав для прийняття рішення про закриття кримінального провадження та повернення арештованого майна не вбачається. Таким чином, на теперішній час ОСОБА_5 не повернуто наступне майно: державні номерні знаки НОМЕР_1 в кількості 2 шт.; предмет, схожий на ніж, із написом «Хортиця»; ювелірні ваги в кількості 2 шт. марки МОМЕRТ та DONOTEK; поліетиленовий файл пакет з аркушами паперу формату А-4 із записами від руки в кількості 37 аркушів; поліетиленовий файл пакет з аркушами паперу різного формату в кількості 27 аркушів; поліетиленовий файл пакет з аркушами паперу формату А-4 із записами від руки в кількості 26 аркушів; учнівський зошит із записами Fresh Notebоок із записами від руки в кількості 17 аркушів; п`ять зіп-пакетиків, частково заповнених речовиною, схожою на пігулки червоного, коричневого, білого, синього та жовтого відтінків; пластикова коробка круглої форми із червоною кришкою із пігулками білого кольору; поліетиленовий зіп-пакет із сухою рослинною масою зеленого кольору; прозорий поліетиленовий пакет із сухою рослинною масою зеленого кольору; предмет, схожий на пістолет, із позначками «Маgпum»; металева бляшанка із нашаруванням речовини рослинного походження; предмет, схожий на трубку від паління; банківська картка «Привтбанк»; стартовий пакет «Київстар»; стартовий пакет «Лайфселл»; чотири сім-картки лайфселл, Київстар, Vivaсоm, Теlendг. За вказаний період часу з дати вилучення у ОСОБА_5 майна пройшло більше 20 місяців, а досудове слідство у кримінальному провадженні № 0000402 від 15.11.2019 року за ознаками злочину передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, всупереч вимог ст. 219 КПК України триває більше 15 місяців.

Тому представник володільця майна просить зобов`язати дізнавача-інспектора СД Житомирського ВП ГУН України в Житомирській області ОСОБА_14 та процесуального керівника в кримінальному провадженні № 0000402 від 15.11.2019 року повернути ОСОБА_5 решту майна, вилученого у неї 15.05.2019 року, на яке ухвалою від 27.05.2019 року в справі № 296/4783/19 накладено арешт відовідно до списку, зобов`язати дізнавача-інспектора СД Житомирського ВП ГУН України в Житомирській області ОСОБА_15 та процесуального керівника кримінальному провадженні № 0000402 від 15.11.2019 року закрити вказане кримінальне провадження відповідно до вимог ч. 1 ст. 219 КП України.

У судовому засіданні заявник вимоги скарги підтримав, посилаючись на викладені в ній обставини, а також доповнив, що стосовно зазначеної в скарзі частини речей, то законність ухвали слідчого судді про накладення арешту на неї до апеляційного суду оскаржено не було.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, пояснивши, що з матеріалів кримінального провадження № 0000154 від 15.05.2019 року були виділені матеріали досудового розслідування за фактом незаконного зберігання наркотичних засобів за ч. 1 ст. 309 КК України, відомості внесені до ЄРДР та кримінальне провадження зареєстроване за № 0000402, в якому ОСОБА_5 не має ніякого процесуального статусу. Однак на вилучене в неї майно, яке заявник просить повернути, накладений арешт ухвалою слідчого судді і в цій частині ухвала не була скасована апеляційним судом, щодо частини цих речей призначено експертизу.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши письмові матеріали скарги, оглянувши матеріали кримінального провадження, вважає що скарга не підлягає задоволенню з урахуванням наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.
Статтею 169 КПК України визначено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.

Згідно ч. 1 та ч. 5 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач, яке повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя, суд постановляє не пізніше сімдесяти двох годин із дня надходження до суду клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено (ч. 6 ст. 173 КПК України).
Слідчим суддею встановлено, що СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000402 від 15.11.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, за фактом незаконного зберігання за адресою: АДРЕСА_2 наркотичних засобів без мети збуту та інших заборонених предметів, матеріали якого були виділені з матеріалів кримінального провадження № 0000154 від 15.05.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 305, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 263 КК України, а також змінено підслідність та доручено проведення досудового розслідування у формі дізнання підрозділу дізнання Житомирського ВП ГУНП в Житомирські області.

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду міста Житомира від 27.05.2019 року в справі № 296/4783/19 у кримінального провадження № 0000154 накладено арешт на наступні речі, які були вилучені під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 адресою: АДРЕСА_2 , зокрема на: державні номерні знаки НОМЕР_1 в кількості 2 шт.; предмет, схожий на ніж, із написом «Хортиця»; ювелірні ваги в кількості 2 шт. марки МОМЕRТ та DONOTEK; поліетиленовий файл пакет з аркушами паперу формату А-4 із записами від руки в кількості 37 аркушів; поліетиленовий файл пакет з аркушами паперу різного формату в кількості 27 аркушів; поліетиленовий файл пакет з аркушами паперу формату А-4 із записами від руки в кількості 26 аркушів; учнівський зошит із записами Fresh Notebоок із записами від руки в кількості 17 аркушів; п`ять зіп-пакетиків, частково заповнених речовиною, схожою на пігулки червоного, коричневого, білого, синього та жовтого відтінків; пластикова коробка круглої форми із червоною кришкою із пігулками білого кольору; поліетиленовий зіп-пакет із сухою рослинною масою зеленого кольору; прозорий поліетиленовий пакет із сухою рослинною масою зеленого кольору; предмет, схожий на пістолет, із позначками «Маgпum»; металева бляшанка із нашаруванням речовини рослинного походження; предмет, схожий на трубку від паління; банківська картка «Привтбанк»; стартовий пакет «Київстар»; стартовий пакет «Лайфселл»; чотири сім-картки лайфселл, Київстар, Vivaсоm, Теlendг. Накладення арешту на зазначені речі в апеляційному порядку не оскаржувалося, у зв`язку з чим ухвала в цій частині набрала законної сили.
З огляду на те, що на вказані речі накладено арешт ухвалою слідчого судді, який на теперішній час є чинним, тому в силу положень ст. 169 КПК України таке майно не є тимчасово вилученим і на нього не поширюється правовий режим тимчасово вилученого майна, що у передбачених наведеною нормою закону випадках може бути повернуто особі, в якої воно було вилучено.
Частина 1 ст. 303 КПК України містить перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, що можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, який є вичерпним. Тому скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді за правилами статей 314-316 КПК України.

Згідно п. 11 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена відмова слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Пунктом 9-1 ч. 1 ст. 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається у разі, якщо існує нескасована постанова слідчого, прокурора про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 9 цієї частини, у кримінальному провадженні щодо того самого діяння, що розслідувалося з дотриманням вимог щодо підслідності. Учасники кримінального провадження мають право заявляти клопотання слідчому, прокурору про закриття кримінального провадження за наявності передбачених цим пунктом підстав.
Аналіз положень ч. 1 ст. 284 КПК України дає можливість зробити висновок про те, що право учасників кримінального провадження заявляти клопотання слідчому та прокурору про закриття кримінального провадження передбачено виключно лише у двох випадках, а саме визначених пунктами 3-1 та 9-1 ч. 1 цієї норми закону, в яких безпосередньо зазначено про це.

Як убачається зі змісту скарги, у ній оскаржується відмова прокурора в задоволенні поданого ним клопотання про закриття кримінального провадження, оформлена письмовим повідомленням прокурора від 04.01.2021 року, і при цьому в скарзі заявником не наведено обставин стосовно існування нескасованої постанови слідчого, прокурора про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 9 ч. 1 ст. 284 КПК України, у кримінальному провадженні щодо того самого діяння, що розслідувалося з дотриманням вимог щодо підслідності, тобто які б вказували на наявність визначеного п. 9-1 ч. 1 ст. 284 КПК України випадку, коли може бути заявлено клопотання слідчому, прокурору про закриття кримінального провадження.
Таким чином, оскаржувана заявником відмова прокурора в задоволенні клопотання захисника про закриття кримінального провадження не відноситься до встановленої п. 11 ч. 1 ст. 303 КПК України відмови прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження, яка може бути оскаржена на досудовому провадженні до слідчого судді.
За наведених обставин вимоги скрги не ґрунтуються на положеннях закону та не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 167, 169, 284, 303, 307 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність дізнавача Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області та прокурора Житомирської місцевої прокуратури щодо неповернення тимчасово вилученого майна та відмови в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження в кримінальному провадженні № 0000402 від 15.11.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню не підлягає, заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Оголошення повного тексту ухвали о 12-00 год. 12.02.2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1