ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/319/21 Справа № 932/1116/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

судді -доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_7

власника майна ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі матеріали за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 лютого 2021 року, про арешт майна у кримінальному провадженні за № 0000194, -
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 лютого 2021 року було задоволено клопотання старшого слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 про арешт майна по кримінальному провадженню, відомості про яке 08.02.2021 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000194, про арешт майна.
Накладено арешт на транспортний засіб автомобіль Toyota Corolla реєстраційний номер НОМЕР_1 , з обов`язковим позбавленням прав на відчуження, розпорядження та користування, власником якого є ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , який направлений для зберігання на спеціальний майданчик для тимчасового тримання транспортних засобів.

Мотивуючи ухвалене рішення слідчий суддя зазначив, що в ході проведення досудового розслідування 07.02.2021 під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди було оглянуто та вилучено транспортний засіб: автомобіль «Toyota Corolla» реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає: АДРЕСА_1 , автомобіль направлено для зберігання на спеціальний майданчик для тимчасового тримання транспортних засобів. 08 лютого 2021 року старшим слідчим Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області винесено згідно ст. ст. 98, 100 КПК України, постанову про визнання речовим доказом автомобіля Toyota Corolla реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Слідчий суддя прийшов до висновку, що враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, з метою збереження речових доказів, наявні достатні підстави для арешту майна зазначеного в клопотанні слідчого.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 просить скасувати частково ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого в частині заборони користування та розпорядження майном. Просить зобов`язати слідчого, прокурора, які здійснюють досудове розслідування повернути вилучене майно власнику, визначити місце зберігання автомобіля за адресою власника.
В обґрунтування апеляційної скарги адвокат зазначає, що ухвала слідчого судді є незаконною, та такою що підлягає скасуванню.
Зазначає, що в клопотанні слідчій ОСОБА_9 зазначив необхідність накладення арешту на майно тим, що автомобіль є речовим доказом по справі і з метою збереження речового доказу необхідно накласти арешт. Однак, інших підстав для арешту майна відповідно ст. 170 КПК України слідчий не навів.
Вказує, що слідчий не надав до матеріалів жодних доказів, якими він обгрунтовує дане клопотання. Не наведено жодної підстави чому власник майна не може користуватися майном, не вказано де і кому необхідно залишити на відповідальне зберігання майно ОСОБА_8 .
Апелянт також зазначив, що під час проведення слідчих дій по кримінальному провадженню було проведено ряд слідчих дій. Підстав вважати, що власник майна буде приховувавти або знищувати майно не має і слідчий не надав жодних доказів щодо підтвердження вказаних ризиків. Власник майна забов`язується при перший вимоги надати доступ до автомобіля слідчим органам або експертам. Автомобіль ОСОБА_8 потрібен для повсякденного користування, для заробітку грошей, щоб утримувати свою родину з двома малолітніми дітьми. Крім того, щодня ОСОБА_8 користується автомобілем для виконання службових обов`язків.
Також після даної події щодня ОСОБА_8 приймає участь у лікувані потерпілого ОСОБА_10 , якому купляє медикаменти, привозить продукти харчування, готує їжу, відвозить до лікарні. Дані обставини під час розгляду справи слідчий суддя не взяв до уваги.

Під час апеляційного перегляду, адвокат ОСОБА_7 та власник майна ОСОБА_8 підтримали апеляційну скаргу адвоката, просили її задовольнити.
Прокурор не заперечував проти задоволення апеляційної скарги адвоката.
Заслухавши суддю-доповідача, думки учасників процесу, вивчивши матеріали провадження, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
З матеріалів судового провадження вбачається, що проводиться досудове слідство по кримінальному провадженню № 0000194 від 08 лютого 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбачено ч. 1 ст. 286 КК України.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до абзацу 2 ч. 10 ст. 170 КПК України не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
З клопотання старшого слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області про арешт майна, по суті, вбачається, що арештоване майно є предметом злочину, і відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України і має доказове значення у кримінальному провадженні.
Відповідно до ст. 98 КПК України матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом є речовими доказами по справі. Якщо документи містять зазначені вище ознаки, вони теж є речовими доказами.
Задовольнивши клопотання слідчий суддя прийшов до висновку, що слідчий довів достатність підстав вважати, що вилучене майно є речовим доказом, має значення для забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до вимог ст. ст. 214, 223 КПК України після внесення повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий або прокурор розпочинають досудове розслідування, виконують слідчі (розшукові) дії спрямовані на отримання (збирання) доказів.
Згідно зі ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, окрім іншого, правову підставу для арешту майна та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України). Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.
З матеріалів судового провадження вбачається, що є достатні підстави вважати, що майно вказане в клопотанні відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 та ч. 2 ст. 167 КПК України.
Згідно зі ч.4 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів не погоджується з висновком слідчого судді щодо способу забезпечення кримінального провадження визначення місця зберігання автомобіля Toyota Corolla реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_8 та вважає, що вказаний спосіб забезпечення кримінального провадження є неналежним, оскільки в значній мірі обмежує законні права та інтереси власника майна.
Крім того, наданий час автомобіль оглянутий експертами на предмет виявлення слідів та пошкоджень, по справі проведені всі необхідні експертизи.
Слідчий суддя наклав арешт на майно без врахування вимог п. 5, 6 ч. 2, п. 4, 5 ч. 5 ст. 173 КПК України по суті обмеживши право ОСОБА_8 володіти і користуватись ним.
Європейський суд з прав людини, неодноразово підкреслював, що в разі, коли держави вважають за потрібне вдаватися до таких заходів, як обшуки з метою отримання доказів вчинення протиправних діянь, вилучення майна або арешт майна, Суд оцінюватиме, чи були підстави, наведені для виправдання таких заходів, відповідними та достатніми, і чи було дотримано принцип пропорційності, а також, зокрема, чи були у справі також інші докази на той час вчинення протиправних діянь та на рішення ЄСПЛ у справі «Новоселецький проти України» (Заява №47148/99, рішення від 22.02.2005, остаточне рішення від 22.05.2005) Європейський суд з прав людини вказує, що у кожній справі, в якій йде мова про порушення вищезгаданого права (володіння своїм майном), суд повинен перевірити дії чи бездіяльність держави з огляду на дотримання балансу між потребами загальної суспільної потреби та потребами збереження фундаментальних прав особи, особливо враховуючи те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та непомірний тягар.
Відповідно до пунктів 69, 73 рішення Європейського суду з прав людини від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції" (Sporrong and Lonnroth v. Sweden) будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар.
Згідно із ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Доводи апеляційної скарги є частково обґрунтованими, а тому ухвала слідчого судді підлягає скасуванню на підставі вимог п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України та ч. 1 ст. 412 КПК України.
За наслідками апеляційного розгляду судова колегія має повноваження скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову ухвалу по справі відповідно до вимог ч. 3 ст. 407 КПК України.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 лютого 2021 року в частині способу арешту майна.
Всі інші питання фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєнні кримінального правопорушення, а також питання належності, допустимості, достовірності доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.
Керуючись ст. ст. 392, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, - колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 , - задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 лютого 2021 року, - скасувати.
Постановити нову, якою клопотання старшого слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , - задовольнити частково.
Накласти арешт на транспортний засіб автомобіль Toyota Corolla реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони розпорядження.
Контроль за виконанням даної ухвали покласти на слідчого та прокурора у кримінальному провадженні.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4