Справа № 587/24/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 травня 2021 року Сумський районний суд Сумської області під головуванням судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за клопотанням ОСОБА_3 про скасування арешту з майна,
Заявник в судове засідання не з`явився, від його захисника ОСОБА_4 надійшла письмова заява про розгляд клопотання про скасування арешту майна без його участі та заявника, клопотання підтримав повністю.
Прокурор в судове засідання не з`явився, направив письмову заяву про розгляд клопотання про скасування арешту майна без його участі, проти клопотання не заперечував.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту з майна підлягає задоволенню.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, запис про обтяження номер 19734264(спеціальний розділ), внесений 20.03.2017 о 15:33:12 державним реєстратором Центру надання адміністративних послуг у м. Суми, ОСОБА_5 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 34546726 від 30.03.2017, обтяжувач Головне управління національної поліції в Сумській області, підстава для державної рєстрації ухвала Ковпаківського районного суду м.Суми № 592/2957/17 від 15.03.2017 (а.с.212).
Ухвалою Сумського районного суду Сумської області від 25 квітня 2019 року по справі № 587/24/17 кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 246 КК України, на підставі ст. 5 ч.1 КК України та ст. 284 ч.1 п.4 КПК України, закрито за відсутністю в його діянні складу кримінального правопорушення у зв`язку із декриміналізацією злочинного діяння (а.с. 203-204).
Відповідно до Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03.06.2016р. «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 КПК України, до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.
Порядок скасування арешту майна визначений ст. 174 КПК України, згідно положень якої підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.
У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини, в справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 р., для з`ясування наявності порушення цього положення ЄСПЛ має встановити, чи було забезпечено справедливу рівновагу між вимогами загальних інтересів суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Забезпечення такої рівноваги є невід"ємним принципом всієї Конвенції, що відбито в структурі ст. 1 Протоколу №1 Європейської конвенції з прав людини.
Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях, в тому числі щодо України, констатував, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна із сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов"язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановленнянового рішення. Відхід від цього принципу можливийлише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. п. 46 рішення у справі " Устименко проти України", п.п. 51,52 рішення у справі" Рябих проти Росії", п. 31 рішення у справі " Марушин проти Росії", п. 61 рішення у справі"Брумареску проти Румунії").
Отже, оскільки ухвалою Сумського районного суду Сумської області від 25 квітня 2019 року відносно обвинуваченого ОСОБА_3 закрито кримінальне провадження у зв`язку з декриміналізацією кримінального правопорушення, його звільнено від кримінальної відповідальності, з урахуванням того, що при винесенні вказаної ухвали про закриття справи судом питання про скасування арешту не вирішувалось, необхідність у накладенні арешту на майно на даний час відпала, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання ОСОБА_3 про зняття арешту з його майна.
Керуючись ст.ст. 131, 170, 174, 537, 539 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ :
Клопотання ОСОБА_3 про зняття арешту з майна - задовольнити.
Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Сумський районний суду Сумської області протягом семи днів з дня її оголошення.
Суддя ОСОБА_1