ТАРУТИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа№ 514/186/21 Провадження по справі № 1-кп/514/72/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2021 року смт Тарутине

Тарутинський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_3 ,
потерпілої - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
захисника обвинуваченого - ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Тарутине кримінальне провадження, відомості за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000209 від 27 листопада 2020 року за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ганнівка Тарутинського району Одеської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з неповною середньою освітою, перебуваючого у фактичних шлюбних відносинах, на утриманні троє неповнолітніх дітей, не працюючого, не судимого в силу ст. 89 КК України
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України

В С Т А Н О В И В:

26 листопада 2020 року в проміжок часу з 15:00 годин по 19:00 годин, більш точного часу досудовим слідством встановити не представилось можливим, перебуваючи за місцем мешкання своєї матері ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , по АДРЕСА_3 , під час спільного розпиття спиртних напоїв в одній з кімнат будинку за вищевказаною адресою, в ході раптово виниклих неприязних відносин, діючи з прямим умислом, направленим на протиправне заподіяння смерті, схопив зі столу, за яким останні розпивали спиртні напої, кухонно-побутовий ніж та завдав ним ОСОБА_7 один удар навідмах з права на ліво, під кутом зверху вниз в шию, чим спричинив останній тілесне ушкодження у вигляді колото-різаної рани шиї з пошкодженням великої кровоносної судини, яке згідно п.2.1.3. п. «Правил судово медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (Наказ МОЗ України від 17.01.1995 р.) відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, внаслідок якого настала смерть ОСОБА_7 ..
Смерть ОСОБА_7 стоїть в прямому причинно-наслідковому зв`язку із завданим ОСОБА_5 тілесним ушкодженням у вигляді колото-різаної рани шиї зправа, з пошкодженням великої кровоносної судини і розвинутою гострою крововтратою.
Органом досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що своїми протиправними діями скоїв злочин, передбачений ч. 1 ст. 115 КК України - за кваліфікуючими ознаками: вбивство, тобто, умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у скоєнні злочину визнав частково та пояснив, що він мешкає за адресою: АДРЕСА_2 разом зі співмешканкою ОСОБА_8 та їх трьома малолітніми дітьми. 24.11.2020 року після обіду він на своєму велосипеді поїхав у гості до своєї бабусі ОСОБА_4 , яка мешкає у с. Лісне Тарутинського району Одеської області та матері з якою вони мешкають разом, з метою допомогти їм заготовити дрова на зиму. 25.11.2020 року увесь день він знаходився у матері, де вони утрьох він, мати та бабуся вживали вино. Далі, 26.11.2020 року до обіду вони також розпивали вино, вжили 1,5 літра, потім він з бабусею на велосипеді заїхав до центру села, де узяли ще літр вина та поїхали до лісосмуги за дровами, у двох розпили його, зібрали дрова та повернулись додому. Коли він розвантажував дрова бабуся пішла ще за вином до сусідки ОСОБА_9 принесла ще 2 літра вина. Мати увесь час була вдома, нікуди не виходила оскільки фізично не може, хворіє. Коли його бабуся ОСОБА_4 повернулася з вином вони його також розпили на трьох. Далі, ОСОБА_4 пішла знов за вином і принесла 2 літра вина. Далі, вони утрьох розпили приблизно 0,5-1 літр вина, після чого він сказав ОСОБА_4 більше не наливати вино його матері ОСОБА_7 .. Тоді між ними виникла сварка в ході якої вони почали шарпатися. ОСОБА_4 вийшла з кімнати. Під час штовханини його мати ОСОБА_7 штовхнула його, він вперся обома руками в стіл, побачивши на столі ніж, він схопив його і правою рукою на відмаш замахнувся ножем в стіну, але позаду нього стояла мати і він ножем наніс один удар їй в область шиї з правої сторони. Після чого мати впала і в неї пішла кров. В цей час до кімнати увійшла бабуся. Він одразу вийшов з ножем до другої кімнати і закинув ніж під тумбочку, оскільки розгубися. Далі, він повернувся до кімнати і побачив, що бабуся плаче, а мати лежить у калюжі крові без свідомості. Далі, він підняв її з підлоги на ліжко і попросив бабусю допомогти зняти з неї светр, який був весь у крові та накрив її ковдрою. Потім цим светром витер підлогу від крові і спалив светр у печі, яка горіла. Далі, взяв ганчірку для підлоги і нею вимив ще раз підлогу і викинув її на вулицю. Після цього повернувся в кімнату, бабуся знаходилась в кімнаті і плакала, вона сказала йому викликати швидку, а він відповів їй залишити мати нехай вона прийде до тями. Надалі він з бабусею розпили вино на двох і пішли в іншу кімнату, де лягли відпочивати. Через деякий час він прокинувся і пішов покурити. Після чого, він зайшов на кухню де на ліжку лежала мати, увімкнув світло, скинув з неї ковдру з метою побачити чи прийшла вона до тями, але коли торкнувся до неї, то вона була холодна. Він побіг до іншої кімнати, розбудив ОСОБА_4 і сказав, що мати померла, потім він зателефонував до поліції і повідомив, що померла його мати ОСОБА_7 ..
При цьому, як пояснив ОСОБА_5 , у нього не було жодного умислу на позбавлення своєї матері ОСОБА_7 життя, він лише хотів її налякати, щоб вона зупинилась. Швидку одразу не викликав, бо злякався, а тому вважає, що в його діях відсутній склад злочину щодо умисного вбивства, а лише з необережності наніс своїй матері тілесне ушкодження, яке стало причиною смерті.
В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 - мати постраждалої ОСОБА_7 пояснила суду, що дійсно в той день вона разом з донькою ОСОБА_7 та онуком ОСОБА_5 розпивали спиртні напої, а саме вино домашнього виготовлення. Після того, як виник скандал між її дочкою та онуком на побутовому ґрунті, вона вийшла з кімнати домоволодіння та через нетривалий час повернулась на кухню. В цей час вона побачила, що ОСОБА_7 впала на підлогу біля печі і була в крові. Сам момент нанесення їй тілесних ушкоджень не бачила. Побачила в руках у онука ніж. Після чого, ОСОБА_5 зняв з ОСОБА_7 светр, який був весь в крові та кинув в піч. Потім вона пішла відпочивати. Через деякий час її розбудив онук, та вона пішла будити свою дочку, яка була вже мертвою. Додала, що донька хворіла на епілепсію, під час вживання алкогольних напоїв поводилася неадекватно.
Крім того, потерпіла під час судового засідання заявила, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має та просила суворо не карати, оскільки у нього на утриманні троє малолітніх дітей та вона, якій нікому більше допомогти крім онука.
В обґрунтування винуватості ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, згідно обвинувального акту сторона обвинувачення надала суду наступні письмові докази, які були досліджені судом, а саме:
- витяг з кримінального провадження № 0000209, з якого вбачається, що 27 листопада 2020 року в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань внесено відомості про те, що 26.11.2020 року в період часу з 15:00 по 17:00 годин, за місцем мешкання в кімнаті домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спричинено тяжкі тілесні ушкодження внаслідок чого остання померла ( а.с. 53);
- рапорт від 26.11.2020 року ст. інспектора-чергового СРПП №2 Тарутинського ВП Арцизького ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 , з якого вбачається, що до чергової частини надійшло повідомлення від ОСОБА_5 про те, що померла його мати ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка хворіла (а.с. 54);
- письмову заяву ОСОБА_4 від 27.11.2020 року про дозвіл на огляд домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 55);
- протокол огляду місця події від 27.11.2020 року та фототаблиці до нього згідно до якого об`єктом огляду є труп жіночої статі, зі свідчень родичів впізнана як ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявлена в третьому від входу приміщенні (спальні) домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , з колото-різаною раною шиї зправа ( а.с. 56-68);
- лікарське свідоцтво про смерть ОСОБА_7 №123 від 30.11.2020 р., згідно якого смерть постраждалої настала у зв`язку з ножовим пораненням (а.с.69);
- висновок експерта № 123 Арцизько - Тарутинського міжрайонного відділення судово-медичної експертизи від 28.11.2020 року у кримінальній справі відомості про яку внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000209 від 27 листопада 2020 року, відповідно до якого, судово-медичний експерт ОСОБА_11 провів судово-медичну експертизу ОСОБА_7 і прийшов до висновку, що:
1) Причиною смерті ОСОБА_7 стала колото різана рана шиї з пошкодженням кровоносних судин і розвинута гостра крововтрата, на що вказує: наявність колото-різаної рани шиї зправа, яка йде в м`яких тканинах шиї з наскрізним пошкодженням стінки артерії; рясний крововилив у м`які тканини ранового каналу; малокров`я внутрішніх органів; дефект у м`яких тканинах шиї та великої судини артеріального типу з рівними краями ранового каналу та великим полем крововиливу без вираженої перифокальної клітинної реакції. Нерівномірне кровонаповнення органів, порушення гемодинаміки мікроциркулярного русла. «Шокова нирка». Набряк легенів, головного мозку /гістологічно/.
2) За станом трупного задубіння добре виражене у всіх групах досліджуваних м`язів, трупні плями бліднуть при дозованому тиску динамометром з силою 2кг/см/кв, протягом 3-х секунд в центрі поперекової області, та відновлюють своє первинне забарвлення через 22 хвилини, можна припустити, що смерть ОСОБА_7 , наступила приблизно за 36-42 годин до розтину.
3) З акта судово токсилогічного дослідження 6196/123 в крові та сечі від трупа ОСОБА_7 виявлено етиловий спирт: в крові 2,74 ‰, в сечі 3,08‰, що при житті могло відповідати сильному алкогольному сп`янінню.
4) При розтині трупа ОСОБА_7 виявлені наступні тілесні ушкодження: колото- різана рана шиї зправа, з пошкодженням великої кровоносної судини; садно у внутрішньому кінці правої надбрівної дуги; садно зправа по бічній поверхні носу; садно нижче кута рота зправа; садно у внутрішньому кінці лівої надбрівної дуги; 2 садна зліва на підборідді; садно на рівні кута нижньої щелепи зліва; садно і синець по задній поверхні лівого плечового суглобу. За морфологічними особливостями тілесних ушкоджень - садна вкриті червоно - коричневою кіркою вище рівня шкіри, зі щільно притиснутими краями, синці блідно - синього кольору, з більш світлими розпливчастими межами, можна припустити, що наявні тілесні ушкодження могли утворитися в разі дії тупого предмету, або удару о такий за 2 5 днів до смерті, і не стоять в прямому причинному зв`язку зі смертю. Тілесні ушкодженні, у вигляді синців, саден, як по одинці, так і в сукупності, не були небезпечними для життя, не тягнуть за собою розлад здоров`я, і за цим критерієм, згідно п. 2.3.5 «Правил судово - медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (Київ 1995р.) мають ознаки ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень. Тілесне ушкодження у вигляді колото-різаної рани шиї з пошкодженням великої кровоносної судини, згідно п. 2.1.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (Київ 1995р.) має ознаки ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, по критерію небезпеки для життя.
5)Смерть ОСОБА_7 , стоїть в прямому причинному зв`язку з тілесним ушкодженням у вигляді колото-різаної рани шиї зправа, з пошкодженням великої кровоносної судини, і розвинутою гострою крововтратою.
6)Тілесне ушкодження у вигляді колото-різаної рани шиї зправа, згідно даним судово медико - криміналістичного дослідження, могло бути спричинено плоским, колючо - ріжучим знаряддям, типу ножа, клинок якого має обушок і лезо, з шириною зануреної частини клинка не більш 2,8 см. Тілесні ушкодження, у вигляді синців, саден, могли утворитися в разі дії тупого предмету, або удару о такий.
7) Тілесне ушкодження яке спричинило смерть ОСОБА_7 , колото-різана рана шиї зправа з пошкодженням великої кровоносної судини, було спричинено в разі дії одного чинника (предмета).
8) Тілесне ушкодження, яке спричинило смерть ОСОБА_5 , розташовано по бічній поверхні шиї зправа, вище ключиці на 25 см, яка розташована на висоті 126 см, від підошовної поверхні, і має напрямок ранового каналу: зверху до низу, декілька зправа наліво, і ззаду на перед, загальною довжиною до 5,4 см.
9)При розтині трупа ОСОБА_7 виявлено одне тілесне ушкодження, яке спричинило смерть.
10) На момент отримання тілесного ушкодження, яке причинило смерть, ОСОБА_7 була звернута правою бічною поверхнею шиї, до пошкоджуючого предмету.
11) При розтині трупа ОСОБА_7 яких небудь тілесних ушкоджень, які могли б свідчити про наявність самооборони та опору, не виявлено.
12) Згідно з даним лабораторного дослідження, по відсутності в м`яких тканинах з місця рани вираженої перифокальної клітинної реакції, можна припустити, що з моменту отримання рани шиї з пошкодженням великої кровоносної судини, до смерті пройшло від декількох хвилин, до 0,5-1 часу. Враховуючи тяжкість тілесного ушкодження рана шиї з пошкодженням великої кровоносної судини, швидкість настання смерті потерпілої після отримання тілесного ушкодження від декількох хвилин до 0,5-1 часу, можна припустити, що малоймовірно було врятувати життя постраждалої при наданні їй одразу медичної допомоги.
13) Враховуючи тяжкість тілесного ушкодження рана шиї з пошкодженням великої кровоносної судини, швидкість настання смерті потерпілої після отримання тілесного ушкодження від декількох хвилин до 0,5-1 часу, можна припустити, що малоймовірно щоб постраждала після отриманого тілесного ушкодження могла вчиняти цілеспрямовані дії (ходити, бігти, повзти, кричати та ін.)( а.с. 70-73).
- акт судово-медичного дослідження (обстеження) № 1289 від 04.12.2020 року відділення судово-медичної імунології лабораторії КУ «ООБСМЕ», відповідно до якого експерт імунолог судовий ОСОБА_12 провела судово медичне обстеження крові трупа ОСОБА_7 , і прийшла до висновку, що кров трупа ОСОБА_7 відноситься до групи В (ІІІ) з ізогемаглютиніном анти А за системою АВО (а.с. 74).
- акт судово-медичного дослідження (обстеження) №6196/123 від 10.12.2020 року відділення судово-медичної токсикології лабораторії, відповідно до якого судово-медичний експерт токсиколог ОСОБА_13 провела судово-медичне дослідження (обстеження) крові та сечі від трупа ОСОБА_7 і прийшла до висновку, що при судово-токсикологічному дослідженні крові, сечі від трупа ОСОБА_7 виявлений етиловий спирт у концентрації: в крові 2,74 ‰, в сечі 3,08‰ (а.с. 75).
- акт судово-медичного дослідження (обстеження) №560 від 07.12.2020 року та фототаблиці до нього відділення судово-медичної криміналістики Одеського обласного бюро судово-медичної експертизи, відповідно до якого лікар судово-медичний експерт криміналіст ОСОБА_14 провела судово-медичне дослідження (обстеження): клаптя шкіри шиї, вилученого від трупа ОСОБА_7 і прийшла до висновку, що на клапті шкіри шиї розташовується одна частково наскрізна колото-різана рана, яка могла бути утворена плоским колючо-ріжучим знаряддям, типу ножа, клинок якого має обушок і лезо, з шириною зануреної частини клинка не більше 2,8 см або з тиском на лезо (а.с. 76-78).
- акт судово-медичного гісталогічного дослідження (обстеження) №2984/123 від 18.12.2020 року відділення судово-медичної гістології КУ «Одеське обласне бюро судово - медичної експертизи», відповідно до якого лікар судово-медичний експерт гістолог відділення судово-медичної гістології ОСОБА_15 провів судове-медичне дослідження шматочків органів: мозок-1, серце -1, легені 2, печінка 1, нирки 1, м.т. 1, кровон. суд. - 1 і прийшов до висновку, що у наданих гістологічних препаратах від трупа ОСОБА_7 виявлено: дефект у м`яких тканинах шиї та великої судини артеріального типу з рівними краями ранового каналу та великим полем крововиливу без вираженої перифокальної клітинної реакції. Нерівномірне кровонаповнення органів, порушення гемодинаміки мікроциркуляторного русла. «Шокова нирка». Набряк легенів, головного мозку. Первиваскулярний кардіосклероз, гіпертрофія, дистрофія міокарда. Жирова дистрофія печінки. Дрібноклітинний рак легенів на тлі пневмосклерозу (а.с. 79).
- протокол огляду місця події від 28.11.2020 року та фототаблиці до нього, згідно до якого об`єктом огляду є територія домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 81-88) разом з флеш-носієм RingttonmicroSD на 16 GB із відеозаписом огляду місця події за адресою: АДРЕСА_3 від 28.11.2020 року (а.с. 89).
- постанову заступника начальника СВ Тарутинського ВП Арцизького ВП ГУ НП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_16 про залучення до кримінального провадження речового доказу від 28.11.2020 року, якою визнано речовим доказом і залучено до матеріалів кримінального провадження №0000209 предмет зовні схожий на ніж з нашаруванням речовини бурого кольору, зовні схожої на кров, який упаковано в картонну коробку скріплену биркою та опечатано печатками №1; черевики чорного кольору 40 розміру, які упаковано в картонну коробку скріплено биркою та опечатано печатками №1; чоловічі штани чорного кольору з нашаруванням речовини бурого кольору зовні схожої на кров, які упаковано в картонну коробку скріплену биркою та опечатано печатками №1; светр сірого кольору, який упаковано в паперовий конверт та опечатано печатками №1; жилет чорного кольору, який упаковано в картонну коробку скріплену биркою та опечатано печатками №1, які вилучені 28.11.2020 року в ході проведення огляду місця події домоволодіння, розташованого за адресою : АДРЕСА_3 (а.с. 91).
- постанову про відібрання біологічних зразків для проведення експертизи від 28.11.2020 року , згідно якої були відібрані зразки крові у рідкому вигляді у ОСОБА_5 , для проведення експертиз (а.с. 92);
- заяву ОСОБА_5 від 28.11.2020 року про добровільну згоду на відібрання зразків венозної крові у рідкому вигляді для проведення судово медичних та криміналістичних експертиз (а.с. 93);
- протокол від 28.11.2020 року про отримання зразків крові ОСОБА_5 (а.с. 94);
- ухвалу Тарутинського районного суду Одеської області від 30.11.2020 року про задоволення клопотання слідчого про арешт майна вилученого 28.11.2020 року в ході проведення огляду місця події (а.с. 95-96);
- ухвалу Тарутинського районного суду Одеської області від 01.12.2020 року про задоволення клопотання слідчого про надання дозволу на проведення огляду домоволодіння, розташованого за адресою : АДРЕСА_3 (а.с. 97-100);
- висновок експерта № 169 від 30.11.2020 року Арцизько - Тарутинського міжрайонного відділення судово-медичної експертизи від 30.11.2020 у кримінальній справі відомості про яку внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000209 від 27 листопада 2020 року, відповідно до якого, судово-медичний експерт ОСОБА_11 провів судово-медичну експертизу ОСОБА_5 і прийшов до висновку, що:
1)при огляді у підекспертного ОСОБА_5 виявлені наступні тілесні ушкодження: 5 горизонтальних рубців по передній поверхні середньої третини лівого передпліччя; ділянка коричневого кольору по долоньковій поверхні, нігтьової фаланги 1 і 2 паланців лівої кисті; 6 синців по задній поверхні правого ліктьового суглобу; 7 синців по задній поверхні лівого ліктьового суглобу; синець по задньо пахвової лінії зправа, на рівні пахвової западини; рубець по задньо-пахвової лінії зправа на рівні нижнього краю реберної дуги; синець по задньо пахвової лінії зліва, на рівні 6-7 ребер; 2 садна по задній поверхні середньої третини лівого стегна; рубець по передній поверхні середньої третини правого стегна; рубець по передній поверхні верхньої третини правої гомілки, там же садно;
2)тілесні ушкодження у вигляді горизонтальних рубців лівого передпліччя, могли виникнути в результаті дії гострого предмету, можливо при механізмі, вказаному під експертним, тобто ножа. Наявні тілесні ушкодження у вигляді ділянки коричневого кольору на 1 і 2 пальцях лівої кисті, могли виникнути при механізмі, вказаному підекспертним, тобто від опіку недопалками сигарет. Інші тілесні ушкодження могли виникнути в результаті дії тупого предмету, або при ударі. Тілесні ушкодження у вигляді саден, синців, як по одиниці так і в сукупності не були небезпечними для життя, не тягнуть за собою розлад здоров`я, і за цим критерієм, згідно п. 2.3.5 «Правил судово медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (Київ 1995) відносяться до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень;
3)за морфологічними особливостями тілесних ушкоджень: садна вкриті коричневою кіркою вище рівня шкіри, з щільно притиснутими краями; синці жовто-коричневого кольору, з більш світлими розпливчастими межами, можна припустити, що дані ушкодження не відповідають вказаному в постанові строку, тобто 26.11.2020 року, а могли виникнути за 6-9 днів до огляду. Не виключається виникнення наявних тілесних ушкоджень, при вказаних ОСОБА_5 обставинах, тобто при падінні (а.с.101-102).
- протокол проведення слідчого експерименту від 03.12.2020 року хід якого зафіксовано на флеш-носії RingttonmicroSD на 16 GB із відеозаписом слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_5 (а.с. 106-108), та фототаблиці до протоколу слідчого експерименту (а.с. 109-112);
- протокол проведення слідчого експерименту від 03.12.2020 року та флеш - носій на якому міститься проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_5 від 03.12.2020 року, згідно яких, під час слідчого експерименту обвинувачений, який надав заяву, що не заперечує проти його проведення у відсутності захисника, відтворив обставини вчинення кримінального правопорушення та показав механізм нанесення тілесного ушкодження та відповідно до якого не встановлено будь-яких даних, які суперечили б його показанням ( а.с. 106-112);
- висновок експерта № 1259 від 04.12.2020 року відділення судово-медичної імунології лабораторії КУ «ООБСМЕ», відповідно до якого експерт імунолог ОСОБА_12 провела судово медичну експертизу: зразка рідкої крові підозрюваного ОСОБА_5 , і прийшла до висновку, що кров ОСОБА_5 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти А за ізосерологічною системою АВО (а.с. 113-114).
- висновок експерта № 1287 від 16.12.2020 року відділення судово-медичної імунології лабораторії КУ «ООБСМЕ» відповідно до якого лікар судово - медичний експерт - імунолог ОСОБА_17 провела судово медичну експертизу: кухонного ножа (згідно постанови «предмета зовні схожого на ніж), вилученого 28.11.2020 р. при огляді місця події домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 і прийшла до висновку, що кров потерпілої ОСОБА_7 , 1972 року народження, відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти А за ізосерологічною системою АВО. Кров підозрюваного ОСОБА_5 , 1993 року народження, відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти А за ізосерологічною системою АВО. На клинку кухонного ножа (згідно постанови «предмета зовні схожого на ніж), вилученого 28.11.2020 р. при огляді місця події домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , виявлена кров людини, при визначенні групової належності якої виявлені антиген В, а в об`єкті №1 і ізогемаглютинін анти А, властиві групі крові В з ізогемаглютиніном анти А за системою АВО. Таким чином, не виключається ймовірність походження виявленої крові від особи з даною групою у тому числі від потерпілої ОСОБА_7 при умові відсутності пошкоджень із зовнішньою кровотечею на момент події у підозрюваного ОСОБА_5 (якій також є носієм вказаної групи крові) (а.с. 115-118).
- висновок експерта №18 від 14.01.2021 року та фототаблиці до нього відділення судово-медичної криміналістики Одеського обласного бюро судово-медичної експертизи, відповідно до якого лікар судово-медичний експерт криміналіст ОСОБА_14 провела судово-медичну експертизу: кухонного ножа за фактом нанесення тілесного ушкодження ОСОБА_7 , 1972 р.н. і прийшла до висновку, що на представленому в медико криміналістичне відділення клапті шкіри шиї, вилученої від трупа ОСОБА_7 виявлена одна частково наскрізна колото різана рана, яка могла бути утворена плоским колючо ріжучим знаряддям, типу ножа, клинок якого має обушок і лезо, шириною зануреної частини клинка не більше 2,8 см або з тиском на лезо. Не виключається можливість нанесення колото-різаної рани на клапті шкіри шиї, вилученому від трупа ОСОБА_7 , клинком кухонного ножа, наданого на експертизу (а.с. 119-124).
- висновок експерта № 1303 від 21.12.2020 року відділення судово-медичної імунології лабораторії КУ «ООБСМЕ», відповідно до якого лікар судово - медичний експерт - імунолог ОСОБА_17 провела судово медичну експертизу: чоловічих жилета, джемпера (згідно постанови «светра»), штанів темно синього кольору (згідно постанови «чорного кольору»), пари черевиків чорного кольору підозрюваного ОСОБА_5 і прийшла до висновку, що кров потерпілої ОСОБА_7 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти А за ізосерологічною системою АВО. Кров підозрюваного ОСОБА_5 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти А за ізосерологічною системою АВО. На жилеті (об`єкти №1-3), чоловічих штанах темно синього (згідно постанови «чорного) кольору (об`єкти № 7-9) підозрюваного ОСОБА_5 в об`єктах №1, 7, 9 виявлена кров людини, при визначенні групової належності якої виявлений тільки антиген В (ізогемаглютиніни не виявлені), властивий групі В з ізогемаглютиніном анти А системи АВО. Таким чином, не виключається ймовірність походження виявленої крові від особи (осіб) з вказаною групою, у тому числі від потерпілої ОСОБА_7 , при умові відсутності пошкоджень із зовнішню кровотечею на момент події у підозрюваного ОСОБА_5 (який теж є носієм антигену В). На джемпері (згідно постанови «светрі), на парі чоловічих черевиків чорного кольору підозрюваного ОСОБА_5 кров не виявлена (а.с. 125-128).
- постанову від 05.01.2021 року про залучення до кримінального провадження речового доказу, а саме: предмета зовні схожого на ніж з нашаруванням речовини бурого кольору, схожої на кров, упакований в картонну коробку опечатану печатками КУ ООБСМЕ «ДЛЯ ПАКЕТІВ №4) (а.с. 129);
- квитанцію про отримання на зберігання речових доказів, а саме: предмет зовні схожий на ніж з нашаруванням речовини бурого кольору, схожої на кров, упакований в картонну коробку опечатану печатками КУ ООБСМЕ «ДЛЯ ПАКЕТІВ №4», вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження ( а.с.130);
- квитанцію про отримання на зберігання речових доказів, а саме: текстильні волокна та фрагмент нитки з ножа, упаковані в саморобний паперовий конверт опечатаний печатками, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження ( а.с.130);
- постанову від 27.01.2021 року про залучення до кримінального провадження речового доказу, а саме:черевиків чорного кольору 40 розміру, упакованих в картонну коробку скріплену биркою та опечатано печатками КУ ООБСМЕ «ДЛЯ ПАКЕТІВ №4»; чоловічих штанів чорного кольору з нашаруванням речовини бурого кольору зовні схожої на кров, які упаковано в картонну коробку скріплену биркою та опечатану печатками КУ ООБСМЕ «ДЛЯ ПАКЕТІВ №4»; светр сірого кольору, упакований в паперовий конверт та опечатаний печатками КУ ООБСМЕ «ДЛЯ ПАКЕТІВ №4»; желет чорного кольору, упакований в картонну коробку скріплену биркою та опечатану печатками КУ ООБСМЕ «ДЛЯ ПАКЕТІВ №4»; зразок крові ОСОБА_5 , упакований в полімерний прозорий пакет опечатаний печаткою КУ ООБСМЕ «ДЛЯ ПАКЕТІВ №4» (а.с. 132);
- квитанцію про отримання на зберігання речових доказів, а саме: черевики чорного кольору 40 розміру, упаковані в картонну коробку скріплену биркою та опечатано печатками КУ ООБСМЕ «ДЛЯ ПАКЕТІВ №4»; чоловічі штани чорного кольору з нашаруванням речовини бурого кольору зовні схожої на кров, які упаковано в картонну коробку скріплену биркою та опечатану печатками КУ ООБСМЕ «ДЛЯ ПАКЕТІВ №4»; светр сірого кольору, упакований в паперовий конверт та опечатаний печатками КУ ООБСМЕ «ДЛЯ ПАКЕТІВ №4»; желет чорного кольору, упакований в картонну коробку скріплену биркою та опечатану печатками КУ ООБСМЕ «ДЛЯ ПАКЕТІВ №4»; зразок крові ОСОБА_5 , упакований в полімерний прозорий пакет опечатаний печаткою КУ ООБСМЕ «ДЛЯ ПАКЕТІВ №4» ( а.с.133);
- постанову від 18.01.2021 року про перекваліфікацію складу кримінального правопорушення, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000209 від 27.11.2020 з ч. 2 ст. 121 КК України на ч. 1 ст. 115 КК України про що внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань;
- висновок судово-психіатричного експерта №75 від 11 лютого 2021 року, відповідно до якого в період часу що стосується вчиненню кримінального правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_5 , останній на хронічне психічне захворювання, недоумство, інший хворобливий стан психіки не страждав, у тимчасовому хворобливому розладу психічної діяльності не перебував, у зв`язку з чим був здатний повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними;
- ніж, з нашаруванням речовини бурого кольору, зовні схожа на кров.
Прокурор, вважаючи вину обвинуваченого доведеною достатніми доказами, враховуючи обставини скоєного злочину, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини справи, просив суд визнати ОСОБА_5 винним саме за ч. 1 ст.115 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 9 років. Зазначив, що показання обвинуваченого про непричетність до вчинення умисного вбивства своєї матері ОСОБА_7 не відповідають фактичним обставинам та спростовуються матеріалами кримінального провадження та здобутими стороною обвинувачення доказами, які узгоджуються між собою. Не заслуговують на увагу пояснення обвинуваченого ОСОБА_5 , з яких він нібито з необережності вбив свою матір. Смерть ОСОБА_5 стоїть в прямому зв`язку із завданим їй ударом ножем, наступила безпосередньо від удару. Отже, обвинувачений хоч і не передбачав настання смерті його матері відразу, повинен був і міг передбачити трагедію під час нанесення удару ножем, він достеменно знав і міг передбачити , до яких тяжких наслідків призведе застосування ним удару ножем, більш того, усвідомлюючи обмежений простір кімнати, достовірно знаючи , що вона перебувала позаду нього він наніс удар з розвороту. Як установлено в ході судового розгляду характер та локалізація тілесного ушкодження , завданого ОСОБА_5 своїй матері, вказує на те, що удар ножем не був випадковим, адже як пояснив ОСОБА_5 , в ході виниклого конфлікту . Крім того, обвинувачений не намагався надати допомогу своїй матері, а лише намагався приховати сліди злочину: светр спалив, підлогу від крові змив, зателефонував на спецлінію « 102» через 4-5 годин після скоєного та повідомив, що його матір померла природною смертю.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_18 в судовому засіданні просив кваліфікувати дії підзахисного ОСОБА_5 за ч.1 ст.119 Кримінального кодексу України за ознаками: вбивство, вчинене через необережність, та з урахуванням того, що він повністю визнав свою вину у вчиненні саме кримінального правопорушення передбаченого ст. 119 КК України, активно сприяв його розкриттю, щиро розкаявся, шкодує про скоєне, а також приймаючи до уваги відсутність обставин, які обтяжують покарання, висловлену думку потерпілої ОСОБА_4 , яка ніяких претензій до нього не має, щодо призначення покарання просила його не карати, наявність у нього багатодітної родини, призначити йому мінімальний строк покарання, передбачений санкцією цієї статті, з застосуванням ст.ст.75, 76 Кримінального кодексу України, яке він вважає буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Зазначив, що після проведеного в судовому провадженні з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, дослідження всіх доказів, їх аналізу та оцінки, можна констатувати, що стороною обвинувачення не доведено належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами складу злочину, в якому обвинувачується ОСОБА_5 .
На його погляд показання ОСОБА_5 , в яких він стверджує про те, що у нього не було прямого умислу на вбивство ОСОБА_7 , але визнає її вбивство через недбалі дії, не спростовані.
Жодного прямого, достовірного доказу з цього приводу стороною обвинувачення не надано.
Так проведеним за участю ОСОБА_5 з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчим експериментом не встановлено будь-яких даних які суперечили б його показанням.
Потерпіла ОСОБА_4 , в судовому засіданні надала показання, які не суперечать показанням ОСОБА_5 .. Так вона пояснила, що проживала з дочкою ОСОБА_7 в с. Лісне Тарутинського району Одеської області. Дочка хворіла на рак та епілепсію. Через це у неї часто були напади. Не зважаючи на хвороби зловживала спиртними напоями. В стані алкогольного сп`яніння була непередбачуваною.
26 листопада 2020 року до них приїхав її онук ОСОБА_5 , який є сином ОСОБА_7 ,щоб допомогти їм по господарству. Закінчивши роботу, вони стали обідати в будинку. Під час обіду вживали вино. У зв`язку з тим, що дочка булу вже в стані сильного алкогольного сп`яніння, онук зажадав, щоб вона більше не пила, щоб їй більше не наливали. Це розлютило ОСОБА_7 . Вона стала кричати на сина, ображала, сказала що не хоче його бачити, вдарила. Між ними виникла сварка.
Як сталося смертельне поранення дочки, вона не бачила. Коли її покликав онук, вона думала, що донька жива. Вже потім стало зрозуміло, що вона мертва.
Ніяких претензій до онука ОСОБА_5 вона не має. Вважає, що строго карати його не треба. Йому треба утримувати малолітніх дітей. У тому, що трапилося більше винна її донька, через яку виникали конфлікти, в ході яких вона вела себе агресивно по відношенню до сина.
Згідно п.9 підсумкової частини висновку експерта № 121 про проведення судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_7 , тілесне ушкодження, яке спричинило смерть ОСОБА_7 розташовано по бічної поверхні шиї зправа, вище ключиці на 2,5 см, яка розташована на висоті 126 см від підошовної поверхні, і має напрямок ранового каналу: зверху до низу, декілька зправа наліво і ззаду на перед, загальною довжиною до 2,4 см.
При цьому, вважає, необхідно враховувати зріст ОСОБА_7 , який згідно з висновком зазначеної експертизи становив 150 см, що має важливе значення в контексті показань ОСОБА_5 .
Крім цього, згідно п.п.11-12 згаданого висновку експерта №121 на момент отримання тілесного ушкодження, яке спричинило смерть, ОСОБА_7 була звернута правою бічною поверхнею шиї до пошкоджуючого предмету.
Також, зазначив, що згідно висновку акта судово-медичного дослідження (обстеження) № 560 клаптя шкіри шиї, вилученого від трупа ОСОБА_7 та висновку експерта №18 судово-медичної експертизи кухонного ножа, на клапці шкіри шиї розташовується одна частково наскрізна колото-різана рана довжиною 2 см, яка могла бути утворена плоским колюча-ріжучим знаряддям, типу ножа, клинок якого має обушок і лезо, з шириною зануреної частини клинка не більше 2,8 см або с тиском на лезо.
У зв`язку з цим звернув увагу суду на те, що колото-різана рана, яке спричинила смерть ОСОБА_7 має частково наскрізний характер, тобто вона не є суто проникаючим пораненням, коли пошкоджуючий об`єкт не проходить навиліт, що дійсно свідчило б про цілеспрямовані дії ОСОБА_5 на заподіяння такого поранення, яке відразу ж спричинило смерть.
А в цьому випадку частково наскрізне ( з боку внутрішньої поверхні на протязі 1,5 см), щілиноподібне, лінійне пошкодження, орієнтовано горизонтально, довжиною 2 см свідчить про те, що воно могло бути спричинено внаслідок саме недбалих дій, що підтверджує показання ОСОБА_5 .
Водночас звернув увагу на те, що ОСОБА_7 страждала епілептичними нападами, під час події знаходилася в стані сильного алкогольного сп`яніння, про що зазначається п.3 підсумкової частини висновку експерта № 121 про проведення судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_7 та підтверджується актом судово-медичного дослідження (обстеження) № 6196/123 крові та сечі від трупа ОСОБА_7 , згідно з яким виявлений етиловий спирт у концентрації: в крові 2,47‰, в сечі 3,08‰.
Ці обставини вплинули на те, що сталося і повинні враховуватися, оскільки не виключається те, що ОСОБА_7 могла в цей момент здійснювати рух в сторону ОСОБА_5 , щоб вдарити, штовхнути його і зачепила ніж, що знаходився у викинутій руці останнього. Всі інші доказі не суперечать показанням ОСОБА_5 ..При зазначених обставинах винуватість ОСОБА_5 у вчиненні злочину, який йому інкримінуються не доведена поза розумним сумнівом. Його дії утворюють склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.119 Кримінального кодексу України за ознаками: вбивство, вчинене через необережність.
Що стосується доводів прокурора, якими він звертає увагу на поведінку ОСОБА_7 після того, що сталося, та яка нібито свідчать про те, що у нього заздалегідь був умисел на вбивство своє матері, зауважив, що це не може бути критерієм для визначення форми вини, тому що поки людина знаходиться у знайомій їй обстановці, вона веде себе зазвичай, як завжди. Але з настанням складної, особисто значущою екстремальної ситуації багаторазово зростають психологічні навантаження, змінюється поведінка, знижується критичність мислення, знижуються сприйняття, змінюються емоційні реакції і багато іншого. Настає шок і заперечення, як реакції на події і особливо відразу після неї. І шок, і заперечення - нормальні захисні реакції. Шок - раптовий, сильний розлад емоційного стану. Заперечення має на увазі те, що людина не визнає те, що трапилося, усвідомлення приходить пізніше. Тобто виникає стресовий стан і реакція людини може бути різною. Деякі люди реагують відразу ж, у інших спостерігаються відстрочені реакції.
Якби він хотів її вбити, то міг завдати кілька ударів, а не завдавати одну колото-різану рану, яка має частково наскрізній характер.
Більш того, після скоєного, маючи реальну можливість, ОСОБА_5 ,з місця події не зник, в подальшому не заперечував фактичних обставин справи, активно сприяв їх встановленню.
Так, органами досудового слідства дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 1 ст. 115 КК України, кваліфікуючими ознаками якої є: вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
Стороною обвинувачення в судовому засіданні обвинувачення підтримано.
Сторона захисту будь-яких доказів захисту суду не надавала, окрім пояснень обвинуваченого та не надаючи суду доказів захисту, посилалась тільки на аналіз доказів обвинувачення.
Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно з ч.2 ст.17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Відповідно до ч.4 цієї ж статті усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи. Обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 цього Кодексу, покладається на прокурора.
Згідно ст.129 п.4 Конституції України, однією із основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ст.95 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили. Кожна сторона кримінального провадження має права та обов`язки для збору тих чи інших доказів.
Крім того, всі сумніви щодо доведеності вини мають тлумачитись на користь обвинуваченого.
Стаття 115 КК України передбачає відповідальність за умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині. З суб`єктивної сторони даний злочин характеризується умисною формою вини (прямим або непрямим умислом) коли винний усвідомлює суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачає його суспільно-небезпечні наслідки у вигляді смерті іншої людини й бажає або свідомо припускає її настання.
На відміну від умисного вбивства, специфіка вбивства з необережності, відповідальність за вчинення якого передбачена ст. 119 КК України, полягає в його суб`єктивній стороні: воно має місце лише при необережній формі вини, яка може виступати у вигляді злочинної самовпевненості або злочинної недбалості.
Тобто, вбивство з необережності має місце лише при необережній формі вини, для якої характерне поєднання усвідомлення особою суспільно небезпечного характеру свого діяння (дії чи бездіяльності) та недбалого або самовпевненого ставлення до настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння.
Для кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст.115 КК України сторона обвинувачення зобов`язана в судовому засіданні допустимими доказами довести наявність в діях обвинуваченого, в тому числі, суб`єктивної сторони умисного вбивства, а саме, вини у формі умислу обвинуваченого на спричинення з метою протиправного заподіяння смерті, а також те, що обвинувачений усвідомлював суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачав його суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті останньої, і бажав або свідомо припускав настання смерті.
Так, відповідно до кримінального законодавства спричинити смерть потерпілому можна лише шляхом завдання йому тілесних ушкоджень.
Тілесні ушкодження, внаслідок яких виникає такий патологічний стан як смерть поділяють на три групи:
1) всі умисні тілесні ушкодження, внаслідок яких настала смерть, якщо винний передбачав і свідомо бажав чи погоджувався з її настанням, утворюють умисне вбивство (ст.115-118 КК України);
2) умисні тілесні ушкодження, внаслідок яких сталася смерть, якщо умисел винного був спрямований саме на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, а щодо смерті умислу не було, утворюють склад злочину, передбачений ч. 2 ст. 121 КК України;
3) всі інші види тілесних ушкоджень (тяжкі необережні, середньої тяжкості умисні і необережні, легкі умисні, внаслідок яких сталася смерть) утворюють вбивство через необережність (ст.119 КК України).
В ході судового слідства ОСОБА_5 свою вину у скоєнні злочину передбаченого ч. 1 ст.115 КК України не визнав, а визнав себе винним у скоєнні злочину передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України показуючи, що він не хотів вбивати свою матір і сталося це випадково, під час того як він вирішив налякати її. Мотиву та підстав вбивати свою матір він не мав та не бажав це робити, оскільки навпаки постійно надавав матері та бабусі посильну допомогу, допомагав по господарству.
Однак, умисні дії ОСОБА_5 об`єктивно підтверджуються багаточисельними медичними експертизами, слідчим експериментом, проведеним 03.12.2020 року, яким підтверджено покази останнього, а саме те, що під час сварки, під час якої останні кричали один на одного та штовхались, достовірно знаючи, що його мати ОСОБА_7 знаходиться позаду нього, опинившись біля столу і побачивши на столі ніж, він схопив ніж і з розвороту викинув праву руку з ножем на відмаш в сторону стіни де в цей час стояла мати. Крім того, умисел направлений на позбавлення іншої люди життя також підтверджується поведінкою винного, який не намагався надати жодної медичної допомоги матері, а навпаки намагався прибрати сліди злочину, а саме помив підлогу, спалив светр, сховав ножа .
Ретельно аналізуючи доводи сторін кримінального провадження, пояснення потерпілої яка зазначила, що в тому, що трапилося більше винна її донька, через яку дуже часто виникали конфлікти, в ході яких вона вела себе агресивно по відношенню до сина, та враховуючи досліджені докази обвинувачення, встановлені обставини, те що удар прийшовся в життево важливий орган, суд погоджується з думкою сторони обвинувачення та не погоджується з думкою сторони захисту, що оскільки поранення частково наскрізне ( з боку внутрішньої поверхні на протязі 1,5 см), то свідчить про те, що воно могло бути спричинено внаслідок саме недбалих дій, і вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_7 кваліфіковані вірно, а саме за ч. 1 ст. 115 КК України, кваліфікуючими ознаками якої є вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
Наявності в діях ОСОБА_5 ознак необережного вбивства судом в судовому засіданні не встановлено.
Згідно до вимог п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 7 лютого 2003 р. № 2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи», (далі «Пленум» у всіх відмінках), умисне вбивство без кваліфікуючих ознак, передбачених ч. 2 ст. 115 КК, а також без ознак, передбачених статтями 116 - 118 КК, зокрема в обопільній сварці чи бійці або з помсти, ревнощів, інших мотивів, викликаних особистими стосунками винного з потерпілим, підлягає кваліфікації за ч. 1 ст. 115 КК.
Пунктом 26 зазначеної Постанови Пленуму передбачено, що у випадках, коли особа, яка позбавила потерпілого життя, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своїх дій чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення (злочинна самовпевненість), або ж не передбачала можливості настання таких наслідків, хоча повинна була й могла їх передбачити (злочинна недбалість), її дії слід розглядати як убивство через необережність і кваліфікувати відповідно за ст. 119 КК України.
Даючи юридичну оцінку встановленим обставинам, суд доходить висновку, що з огляду на спрямованість умислу обвинуваченого, який виник в обопільній сварці, ним було вчинено умисний злочин - вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_7 і дії обвинуваченого ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 115 КК України , а не за ч. 1 ст. 119 КК України, як вбивство, вчинене через необережність.
Суд вважає, що ОСОБА_7 підлягає покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення (злочин), оскільки іншого учасниками судового провадження суду не доведено.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 виду та міри покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, те, що, згідно ст.12 КК України, злочин, передбачений ч.1 ст. 115 КК України відноситься до категорії особливо тяжких .
Дані щодо особи обвинуваченого ОСОБА_7 , а саме:
Обвинувачений ОСОБА_7 не судимий в силу ст. 89 КК України, має постійне місце проживання за адресою АДРЕСА_2 , перебивався тимчасовими підробітками, за місцем проживання характеризується негативно, на обліку у лікаря-нарколога або лікаря-психіатра не перебуває, відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №75 від 11 лютого 2021 року в період часу що стосується вчиненню кримінального правопорушення, в якому він обвинувачується на хронічне психічне захворювання, недоумство, інший хворобливий стан психіки не страждав, у тимчасовому хворобливому розладу психічної діяльності не перебував, у зв`язку з чим був здатний повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними, також знаходиться у фактичних шлюбних відносинах, до складу сім`ї входить співмешканка та троє її малолітніх дітей, вину за пред`явленим обвинуваченням визнав частково, є онуком потерпілої ОСОБА_4 , якій надавав постійно посильну допомогу.
Суд також бере до уваги поведінку обвинуваченого у судовому засіданні, яка свідчить про усвідомлення ним його дій, оскільки він розкаюється в тому, що так сталося.
Обставинами, що згідно до вимог ст. 66 КК України пом`якшують покарання судом не встановлено.
Обставиною, що згідно до вимог ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Згідно до вимог ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.
Згідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 р. №7 (Із змінами, внесеними згідно з постановами Пленуму Верховного Суду України № 18 від 10 грудня 2004 р., № 8 від 12 червня 2009 р. та № 11 від 6 листопада 2009 р.) Про практику призначення судами кримінального покарання суди, при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного обвинуваченого, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Згідно п. 3 зазначеної Постанови пленуму встановлено, що досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, тощо.
Конституційний Суд України у рішенні від 02.11.2004 року зазначив, що окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенню із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.
На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та його ставлення до вчиненого кримінального правопорушення, думку потерпілої, керуючись принципом справедливості та індивідуалізації призначення покарання, суд приходить до висновку про можливість обрання обвинуваченому покарання в межах санкції статті 115 ч. 1 КК України, наблизившись до нижчої межі санкції, враховуючи молодий вік обвинуваченого, сімейний стан і фактичне не заперечення факту нанесення ОСОБА_7 ножового поранення, що призвело до смерті останньої.
Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_5 слід рахувати з моменту обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на підставі ухвали слідчого судді Тарутинського районного суду Одеської області у справі № 514/1604/20 , тобто з 30.11.2020 року.
Вирішуючи питання щодо запобіжного заходу, враховуючи обставини справи та особу обвинуваченого ОСОБА_7 , суд вважає за доцільне до набрання вироком законної сили, продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Цивільний позов не заявлявся.
Долю речових доказів суд вирішив відповідно до ст. 100 КПК України.
В силу ч. 4 ст. 174 КПК України з набранням вироком законної сили слід скасувати накладений арешт майна на підставі ухвали слідчого судді Тарутинського районного суду Одеської області від 30.11.2020 року .
Керуючись ст.ст. 373, 374, 376, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України і призначити покарання за ч. 1 ст. 115 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 7 (сім) років.
В строк відбування покарання ОСОБА_5 зарахувати термін його попереднього ув`язнення, а саме з 30 листопада 2020 року (день його затримання) по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, у відповідності до ст.72 КК України.
Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 залишити без змін - тримання під вартою до набрання вироком законної сили.
З набранням вироком законної сили арешт, накладений ухвалою слідчого судді Тарутинського районного суду Одеської області від 30.11.2020 року у справі № 514/1604/20 (1-кс/514/406/20), а саме на:
предмет зовні схожий на ніж з нашаруванням речовини бурого кольору, зовні схожої на кров, який упаковано в картонну коробку скріплену биркою та опечатано печатками № 1; черевики чорного кольору 40 розміру, які упаковано в картонну коробку скріплену биркою та опечатано печатками № 1; чоловічі штани чорного кольору з нашаруванням речовини бурого кольору зовні схожої на кров, які упаковано в картонну коробку скріплену биркою та опечатано печатками № 1; светр сірого кольору, який упаковано в паперовий конверт та опечатано печатками № 1; желет чорного кольору, який упаковано в картонну коробку скріплену биркою та опечатано печатками № 1, які належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 скасувати.
Речові докази, які передані до кімнати зберігання речових доказів відділення поліції №2 Болградського РВП ГУНП в Одеській області, а саме:
предмет зовні схожий на ніж з нашаруванням речовини бурого кольору, зовні схожої на кров, який упаковано в картонну коробку скріплену биркою та опечатано печатками № 1; - знищити після набрання вироком суду законної сили;
черевики чорного кольору 40 розміру, які упаковано в картонну коробку скріплену биркою та опечатано печатками № 1; чоловічі штани чорного кольору з нашаруванням речовини бурого кольору зовні схожої на кров, які упаковано в картонну коробку скріплену биркою та опечатано печатками № 1; светр сірого кольору, який упаковано в паперовий конверт та опечатано печатками № 1; желет чорного кольору, який упаковано в картонну коробку скріплену биркою та опечатано печатками № 1, які належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повернути останньому після набрання вироком суду законної сили.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Тарутинський районний суд Одеської області протягом 30-ти днів з дня його проголошення.
Копію вироку обвинуваченому, потерпілій, захиснику та прокурору вручити негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1