Справа № 683/1627/21
УХВАЛА
01 липня 2021 року м. Старокостянтинів
Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області
в складі: головуючої судді ОСОБА_1
з участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
законного представника потерпілого ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Старокостянтинів кримінальне провадження про обвинувачення
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Старокостянтинів Хмельницької області, громадянина України, не одруженого, приватного підприємця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,
ОСОБА_6 обвинувачується у тому, що 31 січня 2021 року біля 21 години 10 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем марки «Мерседес Бенс» моделі «Е 280», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить останньому, рухаючись по проїзній частині вулиці Першого Травня в місті Старокостянтинів в напрямку вулиці Грушевського, зі швидкістю не менше 77,3 км/год., не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, хоча повинен був і міг їх передбачати, діючи легковажно і самовпевнено всупереч вимогам пункту 12.4 Правил дорожнього руху, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, а саме: наявності попереду його руху нерегульованого пішохідного переходу позначеного дорожніми знаками 5.35.1, 5.35.2 «Пішохідний перехід» та дорожньою розміткою 1.14.3 «Зебра», не обрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, всупереч вимогам пункту 18.1 Правил, а саме наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу по вулиці Першого Травня в м. Старокостянтинів поблизу магазину «СВ», на якому в цей час перебував пішохід ОСОБА_4 , не зменшив швидкість руху керованого ним транспортного засобу та не зупинився, щоб дати дорогу пішоходу, для якого виникла небезпека, внаслідок чого допустив наїзд передньою лівою частиною автомобіля на пішохода ОСОБА_4 , що перетинав проїзну частину по пішохідному переходу з ліва на право відносно напрямку руху автомобіля.
Внаслідок вказаної пригоди пішохід неповнолітній ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, забій головного мозку, гематома м`яких тканин голови справа, які відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я; забої та садна тіла, обох китиць, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Своїми діями ОСОБА_6 порушив вимоги пунктів 12.4, 18.1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, зміст яких полягає в наступному: п.12.4 - у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год, п.18.1 - водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а вразі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.
Порушення водієм ОСОБА_6 п.12.4 та п.18.1 Правил дорожнього руху знаходяться в прямому причинному зв`язку із дорожньо - транспортною пригодою та її наслідками, а саме спричиненням неповнолітньому потерпілому ОСОБА_4 тілесних ушкоджень середньої тяжкості.
Тобто, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, а саме у порушені правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України в зв`язку із примиренням, посилаючись на те, що він вперше вчинив необережний нетяжкий злочин, повністю відшкодував потерпілому заподіяну шкоду та примирився із ним.
Позицію обвинуваченого підтримав його захисник ОСОБА_7 .
Потерпілий ОСОБА_4 та його законний представник ОСОБА_5 також звернулись до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України на підставі ст.46 КК України, посилаючись на те, що примирились із обвинуваченим, будь-яких претензій до нього не мають, оскільки він у повному обсязі відшкодував заподіяну шкоду.
Прокурор ОСОБА_3 проти заявленого клопотання не заперечує та вважає, що є усі визначені ст.46 КК України підстави для звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням винного із потерпілим.
Заслухавши учасників судового процесу, суд дійшов висновку, що дане клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, яке згідно ст.12 КК України є нетяжким злочином, вчиненим з необережності.
В судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 раніше не судимий, вперше вчинив необережний нетяжкий злочин, примирився із потерпілим та повністю відшкодував завдані останньому збитки, що також в судовому засіданні особисто підтвердили потерпілий ОСОБА_4 та його законний представник ОСОБА_5 .
Відповідно до положень ст.46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилась із потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Пунктом 1 частини 2 статті 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
З огляду на викладене, клопотання підлягає задоволенню і обвинуваченого ОСОБА_6 на підставі ст.46 КК України слід звільнити від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.286 КК України, оскільки він вперше вчинив необережний нетяжкий злочин, який не відноситься до корупційних, примирився із потерпілим та відшкодував йому завдані збитки.
На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.2 ст.284 КПК України, ст.46 КК України, суд,
постановив:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України на підставі ст.46 КК України у зв`язку із примиренням винного із потерпілим, а кримінальне провадження - закрити.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 01 лютого 2021 року, на автомобіль марки «Мерседес Бенс», моделі «Е280», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , скасувати.
- автомобіль марки «Мерседес Бенс», моделі «Е280», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зберігається на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів ВП №1 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області, що по вул. Попова,2 в м. Старокостянтинів, - повернути ОСОБА_6 ;
- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , посвідчення на ім`я ОСОБА_6 серії НОМЕР_3 та поліс обов`язкового страхування серії АР №4951963 повернути ОСОБА_6 ;
- навушники (гарнітуру), окуляри та уламок скла від фари автомобіля, які зберігаються у кімнаті зберігання речових доказів ВП №1 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області, що по вул. Попова,2 в м. Старокостянтинів, - знищити;
- відеозапис з камер відеоспостереження магазину «СВ» - зберігати в матеріалах кримінального провадження.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення. Апеляційна скарга подається через Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: