Провадження №1-кс/127/5818/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 травня 2021 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю представника ГО ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу голови ГО «Товариство сприяння обороні України» ОСОБА_5 на постанову начальника відділу СУ ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 від 30.04.2021 року про закриття кримінального провадження № 00002690 від 31.10.2018 року, -

ВСТАНОВИВ:

Голова ГО «Товариство сприяння обороні України» ОСОБА_5 звернувся до суду зі скаргою на постанову начальника відділу СУ ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 від 30.04.2021 року про закриття кримінального провадження № 00002690 від 31.10.2018 року.
У скарзі заявник просив скасувати вказану постанову, оскільки вважає, що постанова винесена незаконно та необґрунтовано, органом досудового розслідування не повно, не всебічно та не об`єктивно були з`ясовані принципові обставини щодо вчинення кримінального правопорушення.
В судовому засіданні представник ГО «Товариство сприяння обороні України» ОСОБА_3 підтримала вимоги скарги, просила суд скасувати постанову про закриття кримінального провадження.
Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначив, що при винесенні постанови про закриття кримінального провадження начальник СВ ОСОБА_6 діяв відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства України та в межах наданих повноважень, у зв`язку з чим вважає скаргу не обґрунтованою.
Слідчий суддя, заслухавши думку представник ГО, слідчого, дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження, прийшов до наступного висновку.
Постановою начальника відділу СУ ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 від 30.04.2021 року кримінальне провадження № 00002690 від 31.10.2018 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України закрито у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.
Проте, вищезазначена постанова слідчого про закриття кримінального провадження не містить достатніх мотивів такого процесуального рішення та їх обґрунтування з огляду на зміст скарги та при дослідженні матеріалів кримінального провадження.
В ході досудового розслідування даного кримінального провадження органом досудового розслідування проведено ряд слідчих дій, проте слідчий суддя вважає, що слідчі та прокурори під час розслідування кримінального провадження не вичерпали можливості щодо збирання та дослідження доказів та не провели усіх необхідних слідчих дій.
Судом було досліджено матеріали кримінального провадження № 00002690 від 31.10.2018 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України та встановлено, що органами досудового розслідування проведено досудове слідство однобічно та поверхово, зокрема слідчим не вжито всіх заходів щодо встановлення наявності складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.
Так, на думку органу досудового розслідування, згідно розділу 6 змінених статутів, навчальний заклад проводить свою діяльність на майні закріпленому за ним власником, а саме ТСО України на праві оперативного управління, тобто без права відчуження та розподілу.
Відповідно до змінених статутів навчальних закладів п. 5.2. органами управління навчального закладу є Збори засновників навчального закладу. До компетенції Зборів Засновників відноситься здійснення по відношенню до майна навчального закладу будь-яких дій, прямо не заборонених законодавством України та іншими нормативними документами (п. 5.5. статутів навчальних закладів). Тобто, введені в склад засновників навчальних закладів фізичні особи, витративши на внесок до статутних капіталів навчальних закладів сукупно до однієї тисячі гривень, отримали право розпоряджатись майном навчальних закладів, в тому числі нерухомим, вартість якого становить сотні тисяч гривень, без погодження ані з Обласною організацією, ані з ТСО України.
Дані факти слідством не враховані та не перевірені.
Також, слідчий у постанові вказує, що здобуті у ході досудового розслідування докази спростовують будь-які дії з майном, належним ТСО України, крім того, зазначена юридична особа не була засновником у жодній з юридичних осіб, у яких змінено кількість засновників, а тому відсутні підстави вважати про заподіяння шкоди цій громадській організації.
Згідно статуту Обласної організації єдиним її засновником є ТСО України.
Відповідно до власного статуту Обласна організація має право, зокрема, купувати, отримувати у володіння та користування матеріальні цінності (рухоме та нерухоме майно), нематеріальні активи (у т.ч. об`єкти інтелектуальної власності) та здійснювати інші операції для забезпечення своєї статутної діяльності відповідно до чинного законодавства України за участі фізичних та юридичних осіб, створених згідно із вимогами законодавства України та інших держав, самостійно розпоряджатися своїм майном у відповідності до Положення, затвердженого Загальними зборами ТСО України, Статутом ТСО України, власним Статутом та Положенням, затвердженим Загальними зборами ТСО України.
У відповідності до Положення про порядок володіння, використання і розпорядження коштами та майном, що є у власності Громадської організації «Товариство сприяння обороні України (ТСО України)», затвердженого Постановою Правління ГО ТСО України (протокол № 01 від 15.03.2017р. із змінами (протокол №03 від 28.03.2018р.), майно та кошти ТСО України (повністю або в певній частині) не підлягають розподілу серед засновників і учасників), членів ТСО України, працівників, членів керівних органів та інших пов`язаних з ними осіб.
Згідно із п. 3.7. розділу 3 вищевказаного Положення, Рада Правління ТСО України приймає рішення, зокрема, за клопотанням Ради Правління Відокремленого підрозділу обласного рівня (Обласна організація), за клопотанням юридичної особи, створеної (Підпорядкованої) ТСО України, приймає рішення про відчуження частки (її частини) статутного капіталу у Відокремленому підрозділі чи в юридичній особі.
У відповідності до п. 4.10.5. Статуту Обласної організації, до компетенції Ради Правління Обласної організації належить, прийняття рішення про створення, ліквідацію та реорганізацію навчальних закладів, спортивно - технічних клубів, підприємств, комерційних та інших установ та організацій, інших юридичних осіб в межах Вінницької області, з обов`язковим попереднім погодженням Радою Правління ТСО України.
Управління майном і коштами Обласної організації та створених нею юридичних осіб здійснюється керівними органами ТСО України та Обласної організації в порядку, передбаченому статутом ТСО України статутом Обласної організації. Відчуження майна Обласної організації здійснюється відповідно до Положення, затвердженого в порядку передбаченому Статутом ТСО України, Загальними зборами ТСО України (п. 7.7. статуту Обласної організації).
Майно та кошти Обласної організації (повністю або в певній частині) не підлягають розподілу серед засновників (учасників), членів Товариства, працівників, членів керівних органів та інших, пов`язаних з ними осіб (п. 7.8. статуту Обласної організації).
Діяльність Обласної організації може бути припинена шляхом його закриття (ліквідації) відповідно до чинного законодавства України за рішенням Правління Товариства, а також в судовому порядку (п. 9.1. статуту Обласної організації).
Майно та кошти, які перебували на праві власності, користування, розпорядження, знаходились на балансі Обласної організації, у разі прийняття рішення про його ліквідацію, перетворення, злиття, приєднання, переходять у власність Товариства (п. 9.2. статуту Обласної організації).
Обласною організацією без згоди ТСО України, а значить всупереч статуту ТСО України та статуту Обласної організації, було здійснено відчуження майна на користь третіх осіб - фізичних осіб: голови Обласної організації ОСОБА_7 , керівників навчальних закладів та інших фізичних осіб, зокрема, майнових прав засновника в таких навчальних закладах, чим була спричинена втрата майнових прав ТСО України.
Органом досудового розслідування не надано належної правої оцінки статуту ТСО України та статуту Обласної організації, не перевірено факти, на які вказує ГО «Товариство сприяння обороні України» щодо завдання організації матеріальних збитків.
Твердження органу досудового розслідування про те, що ТСО України не було безпосереднім засновником жодного з навчальних закладів є невірним та не відповідає дійсності.
Так, ТСО України було безпосереднім засновником Шаргородської автомобільної школи Товариства сприяння обороніУкраїни (), Липовецького спортивно-технічного клубу Товариствасприяння обороні України (), Погребищенського районного спортивно-технічного клубу Товариства сприяння обороні України (), що підтверджується витягами з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та реєстраційними справами вищевказаних юридичних осіб.
Таким чином, без відома та без згоди ТСО України, протиправними діями керівників Обласної організації та керівників вищевказаних навчальних закладів ТСО України було позбавлене права управління цими навчальними закладами.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженню підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.
Органом досудового розслідування по кримінальному провадженню не досліджено обставини, на які посилається заявник у своїй заяві, також слідчим не проведено необхідні слідчі дії для отримання доказів, що підтверджують чи спростовують правдивість показів громадської організації «Товариство сприяння обороні України» щодо незаконних дій Вінницької обласної організації «Товариство сприяння обороні України» та нанесення їм матеріальних збитків.
Отже, з матеріалів кримінального провадження, представлених в судове засідання вбачається неповнота досудового розслідування кримінального правопорушення, а відтак прийняття рішення про закриття кримінального провадження є передчасним.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Проте, як перевірено слідчим суддею, при винесенні оскаржуваної постанови слідчим та прокурором в порушення вимог ч. 2 ст. 9 КПК України щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, не надано належної правової оцінки обставинам, повідомленим заявником, та прийнято рішення про закриття кримінального провадження за встановленням відсутності події кримінальних правопорушень, яке не ґрунтується на достатніх, належних та допустимих доказах.
В зв`язку з тим, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження є необґрунтованою, невмотивованою та передчасною, досудове розслідування поверхневим та не всебічним, слідчий суддя приходить до висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 110, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу голови ГО «Товариство сприяння обороні України» ОСОБА_5 - задовольнити.

Постановуначальника відділу СУ ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 від 30.04.2021 року про закриття кримінального провадження № 00002690 від 31.10.2018 року - скасувати.

Ухвала слідчого судді не підлягає апеляційному оскарженню.

Слідчий суддя