Номер провадження: 11-сс/813/710/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.06.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретарів с/з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9

підозрюваного ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 22 квітня 2021 року про продовження ОСОБА_10 строку тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000570 від 21 жовтня 2020 року за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.5 ст.27, п. 5), п.12) ч.2 ст.115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 22 квітня 2021 року було задоволено клопотання старшого слідчого-криміналіста СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , підозрюваному у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.5 ст.27, п. 5), п.12) ч.2 ст.115 КК України продовжений строк тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» до 20 червня 2021 року.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які їх подали.

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді захисник ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що причетність ОСОБА_10 до вчинення інкримінованого йому злочину не підтверджується жодними доказами, які містяться в матеріалах кримінального провадження.

Крім того у даному кримінальному провадженні відсутні ризики, передбачені ст.177 КПК України на існуванні яких наполягали слідчий та прокурор.

Зазначив, що до затримання ОСОБА_10 мешкав у двокімнатній квартирі за адресою: АДРЕСА_1 разом зі своєю цивільною дружиною та її малолітньою донькою. Крім того на утриманні у підозрюваного знаходиться його син ОСОБА_12 2008 року народження.

Після застосування до ОСОБА_10 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та поміщення його до слідчого ізолятору, його цивільна дружина не має можливості сплачувати оренду за квартиру. Крім того дружина потребує невідкладного хірургічного втручання, на яке на даний час вона також не має коштів.

Крім того захисник вважає, що слідчий суддя не обґрунтував, чому інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належу процесуальну поведінку підозрюваного.

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді захисник ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що підозра ОСОБА_10 необґрунтована та матеріали кримінального провадження не містять прямих та беззаперечних доказів того, що ОСОБА_10 знаходився на місці вчинення злочину.

Захисник зазначив, що прокурор не надав доказів того, що ризики, які враховувалися при обранні запобіжного заходу на теперішній час не зменшилися.

Крім того, захисник вважає, що слідчий суддя не врахував, що ОСОБА_13 має реєстрацію та постійне місце проживання у м. Одесі, де мешкає разом з цивільною дружиною та неповнолітніми дітьми, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

При цьому прокурором не надано доказів, що ОСОБА_10 переховувався від органів досудового розслідування та перешкоджав ходу досудового розслідування.

Позиції учасників судового провадження.

Підозрюваний ОСОБА_10 та його захисники ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в судовому засіданні підтримали вимоги апеляційних скарг та просили їх задовольнити.

Прокурор ОСОБА_7 заперечував проти задоволення апеляційних скарг та просив апеляційний суд залишити оскаржену ухвалу слідчого судді без змін.

Мотиви апеляційного суду.

Заслухавши учасників апеляційного розгляду, дослідивши матеріали провадження за клопотанням слідчого та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Частиною 1 ст. 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Зі змісту ч.5 ст.199 КПК України убачається, що слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Частиною 4 ст.199 КПК України передбачено, що слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суддя-доповідач апеляційного суду вважає за необхідне застосувати Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до ст.5 Конвенції, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури встановленої законом: п.с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчинені нею правопорушення, або обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до ч.3 ст.199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст. 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 22 квітня 2021 року ОСОБА_10 , підозрюваному у вчиненні у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.5 ст.27, п. 5), п.12) ч.2 ст.115 КК України продовжений строк тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» до 20 червня 2021 року.

Апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про те, що підозра ОСОБА_10 у вчиненні у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.5 ст.27, п. 5), п.12) ч.2 ст.115 КК України є обґрунтованою.

Так, органом досудового розслідування ОСОБА_10 підозрюється в тому, що він виконував роль пособника ОСОБА_14 у якого виник умисел на умисне вбивство ОСОБА_15 способом, небезпечним для життя багатьох осіб шляхом використання та приведення в дію саморобного вибухового пристрою.

З цією метою ОСОБА_14 усвідомлюючи, що самостійно вчинити злочин не зможе, вирішив залучити до його скоєння ОСОБА_10 та ще одну невстановлену слідством особу, шляхом пропозиції участі у скоєнні умисного вбивства у якості пособника та виконавця, на що отримав їх згоду.

При цьому ОСОБА_14 , розподіливши між учасниками злочину ролі взяв на себе обов`язок технічного забезпечення групи. ОСОБА_14 доручив ОСОБА_10 виконувати роль пособника, який повинен був сприяти вчиненню вбивства ОСОБА_15 шляхом спостереження за ним, доставлення знаряддя злочину на місце та своєчасного повідомлення виконавця про переміщення ОСОБА_15 . Невстановлена досудовим розслідуванням особа, яка виконувала роль виконавця вбивства ОСОБА_15 , повинна була привести в дію саморобний вибуховий пристрій.

Так, діючи відповідно до розробленого злочинного плану, ОСОБА_14 , 13.10.2020 з метою конспірації злочинних дій, в магазині № НОМЕР_1 , розташованому на ринку «Летючий Голандець» по вул. Одарія, 3 в м. Одесі, придбав два мобільні телефони з IMEI кодами НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , та цього ж дня в невстановленому досудовим розслідуванням місці ОСОБА_14 придбав один пакет послуг оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» з абонентським номером мобільного зв`язку НОМЕР_4 та один пакет послуг оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» з абонентським номером мобільного зв`язку НОМЕР_5 , розподіливши їх між собою наступним чином: ОСОБА_10 використовував мобільний термінал ІМЕІ НОМЕР_3 з абонентським номером мобільного зв`язку НОМЕР_5 , а невстановлена досудовим слідством особа - виконавець злочину використовувала мобільний термінал ІМЕІ НОМЕР_2 з абонентським номером мобільного зв`язку НОМЕР_4 .

Крім того, ОСОБА_14 придбав відеокамеру, відеомонітор, два акумулятори, кнопку замкнення, електродроти, електродетонатори, уражаючі елементи (металеві кульки) та вибухову речовину бризантної дії тротил, з чого виготовив два саморобні вибухові пристрої з пунктом управління та спостереження.

Отримавши інформацію про те, що ОСОБА_15 21.10.2020 буде рухатися по автодорозі «Одеса-Кучургани» обрали місцем вчинення кримінального правопорушення частину автодороги міжнародного значення «Одеса-Кучургани» 9км+700м в бік с. Курган.

Для забезпечення пересування учасників групи при підготовці та вчиненні умисного вбивства ОСОБА_15 , ОСОБА_14 використовував автомобіль марки «Ауді», державний реєстраційний знак НОМЕР_6 , а ОСОБА_10 використовував автомобіль марки «Мазда 626», державний реєстраційний знак НОМЕР_7 , а невстановленій особі виконавцю ОСОБА_14 доручив очікувати ОСОБА_10 на обумовленому місці скоєння умисного вбивства ОСОБА_15 .

З метою реалізації злочинного умислу, направленого на протиправне позбавлення життя ОСОБА_15 способом, небезпечним для життя багатьох осіб ОСОБА_14 передав ОСОБА_10 для власного використання під час вчинення злочину мобільний термінал ІМЕІ НОМЕР_3 з абонентським номером мобільного зв`язку НОМЕР_5 та для подальшого доставлення до місця злочину і передачі невстановленій особі, яка виконувала роль виконавця мобільний термінал ІМЕІ НОМЕР_2 з абонентським номером мобільного зв`язку НОМЕР_4 , два саморобні вибухові пристрої з пунктом управління та спостереження. Після чого відбув до місця мешкання.

Біля 08.00 годин 21.10.2020 ОСОБА_10 прибув на частину автодороги «Одеса-Кучургани» 9км+700м в бік с. Курган та, діючи за раніше розробленим та погодженим планом, передав невстановленій особі виконавцю умисного вбивства ОСОБА_15 мобільний термінал ІМЕІ НОМЕР_2 з абонентським номером мобільного зв`язку НОМЕР_4 та два саморобні вибухові пристрої з пунктом управління та спостереження.

Невстановлена досудовим розслідуванням особа, яка виконувала роль виконавця умисного вбивства ОСОБА_15 встановила два саморобні вибухові пристрої з пунктом управління та спостереження на частині автодороги «Одеса-Кучургани» 9км+700м в бік с. Курган та перебувала в укритті, підтримуючи постійний телефонний зв`язок з ОСОБА_10 щодо руху ОСОБА_15 на автомобілі марки «БМВ Х-5», державний реєстраційний знак НОМЕР_8 , та готовності до приведення в дію саморобних вибухових пристроїв.

У свою чергу невстановлена особа-виконавець злочину, перебуваючи в укритті під мостом, біля автодороги «Одеса-Кучургани», по маршруту руху ОСОБА_15 , слідкуючи в екран-монітор за рухом автомобіля марки «БМВ Х-5», державний реєстраційний знак НОМЕР_8 , будучи обізнаною щодо розміщення ОСОБА_15 на передньому пасажирському сидінні, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_14 та ОСОБА_10 , з метою умисного вбивства ОСОБА_15 , усвідомлюючи, що злочин вчиняється способом небезпечним для життя багатьох осіб, оскільки в автомобілі окрім ОСОБА_15 , перебувало ще двоє осіб, діючи відповідно відведених ролей, в момент руху автомобіля марки «БМВ Х-5», державний реєстраційний знак НОМЕР_8 , біля місця закладення саморобних вибухових пристроїв, привів в дію саморобні вибухові пристрої, чим спричинив замкнення електромережі, внаслідок чого стався вибух.

За результатом умисних спільних злочинних дій організатора та пособника злочину - ОСОБА_14 , пособника злочину - ОСОБА_10 та невстановленої особи-виконавця, внаслідок вибуху пошкоджено автомобіль марки «БМВ Х-5», державний реєстраційний знак НОМЕР_8 та заподіяно тілесні ушкодження ОСОБА_15 у вигляді закритої черепно-мозкової травми у формі струсу головного мозку, рваної рани потиличної області.

Таким чином, ОСОБА_14 , ОСОБА_10 та невстановлена особа-виконавець злочину, діючи умисно, вчинили всі дії, які вважали необхідними для закінчення злочину, однак довести свій злочинний намір, направлений на умисне вбивство ОСОБА_15 , до кінця не змогли, з причин, що не залежали від їх волі, оскільки ОСОБА_15 своєчасно надано медичну допомогу.

Після вчинення злочину ОСОБА_10 залишив обумовлене місце спостереження, а невстановлена особа-виконавець - місце злочину.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується:

- протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_15 , який опирав маршрут свого руху та події, які мали місце 21.10.2020;

- протоколом огляду місця події від 21.10.2020 за адресою: Одеська область, Біляївський район, ділянка а/д «Одеса-Кучургани» 9 км+700 м, в ході якого встановлено, що на правому узбіччі (в напрямку руху до с. Курган) виявлено дві вирви, які утворилися в результаті вибуху. Біля місця розташування вирви, на гілці, яка була встромлена в ґрунті, прикріплена камера відео спостереження. Від зазначеної камери та двох вирв, у глиб лісосмуги відходили електродроти, які далі з`єднувалися з акумуляторною батареєю та з`єднані в один електродріт. Далі, слідуючи за вказаним дротом лісосмугою в бік с. Курган, на відстані 73,5 м, під мостом було виявлено екран-монітор, акумуляторну батарею, кнопку. Біля двох вирв та на протилежному узбіччі були виявлені металеві кульки;

- протоколом огляду автомобіля марки «BMW Х5», д/н НОМЕР_8 , в ході якого на його передній, боковій та задній правій частинах були виявлені вм`ятини, проникаючі пошкодження в бік салону автомобіля. У деяких вм`ятинах спостерігалися металеві кульки, які за зовнішніми ознаками схожі на ті, що були виявленні на узбіччі;

довідкою з медичного центру «Одрекс» від 21.10.2020 за фактом звернення за медичною допомогою ОСОБА_15 ;

- довідкою вибухово-технічної служби ГУНП в Одеській області про розташування вибухових пристроїв та пункту їх управління і спостереження; висновком вибухово-технічної експертизи за експертною спеціальністю 5.1 «Дослідження вибухових речовин, продуктів вибуху та пострілу» №354-Ф від 12.11.2020 відповідно якого на наданих на експертизу фрагментах полімерного матеріалу, металевих кульках, а також на електричних дротах виявлено сліди вибухової речовини бризантної дії - тротилу;

- протоколом огляду інформації, а саме цифрового носія інформації (диску CD-R «RiDATA» 52х 80min 700МВ), наданого Управлінням оперативнотехнічних заходів ГУНП в Одеській області, за результатами аналізу інформації, отриманої в ході проведення тимчасового доступу до речей і документів у операторів мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар», ПрАТ «ВФ Україна», ТОВ «Лайфселл», на підставі проведеного радіотехнічного обстеження місцевості в районі вчинення кримінального правопорушення, шляхах відходу/підходу злочинців та по маршруту слідування потерпілого в ході якого встановлено пару абонентських номерів, які можуть представляти оперативний інтерес, тому що були активовані вперше напередодні скоєння злочину. Також встановлено у яких мобільних телефонах вони працювали, зазначені пари мобільних телефонів з ІМЕЙ та марки, а саме «NОМІ»;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_16 , який пояснив, що коли він вранці 21.10.2020 разом з потерпілим ОСОБА_15 їхав в автомобілі БМВ Х5, а саме за кермом, назустріч їм на великій швидкості їхали два автомобілі, в салоні яких він помітив осіб, з якими у ОСОБА_15 були конфлікти на ґрунті професійної діяльності. Одним із вказаних осіб був син ОСОБА_14 - ОСОБА_17 , 2000 року народження;

- протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_16 , який детально повідомив обставини вчинення кримінального правопорушення відносно ОСОБА_15 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_18 , який надав аналогічні свідчення, що і свідок ОСОБА_16 ;

- протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_19 , який повідомив, що знайомий з ОСОБА_14 , так як в 2010-2013 проживав в Кривій Балці по вул. Агрономічній в м. Одесі та часто його зустрічав. Крім цього, свідок через 20-40 хвилин після вибуху, повернувся на місце пригоди, де звернув увагу на автомобіль «БМВ», який їхав повільно та в якому помітив двох чоловіків, які спостерігали за тим, що відбувалося;

- протоколом огляду відеозаписів з камер зовнішнього відеоспостереження з магазину «Кошик», який розташовано по трасі Одеса-Кишинів в с. Радісне Біляївського району Одеської області в ході якого встановлено, що о 07.41 годин з с. Радісне до траси «Одеса-Кишинів» під`їжджає автомобіль №1, який ззовні схожий на автомобіль марки «Мазда 626>>. О 08.37 годин в полі зору камери з' являється автомобіль №2, який ззовні схожий на автомобіль марки «Ауді» та зупиняється на узбіччі. Після чого автомобіль №1 та автомобіль №2 від`їхали далі від траси в напрямку с. Радісне, та о 08.38 годин 21.10.2020 з автомобіля №2 вийшов чоловік та попрямував до автомобіля № 1. З автомобіля № 1 теж вийшов чоловік та о 08.40 годин вказані особи сіли до автомобіля №1. О 08.47 чоловік повертається до автомобіля №2, який ззовні схожий на автомобіль марки «Ауді». Після чого обидва автомобілі виїжджають в напрямку м. Одеси. В ході подальшого огляду відеозапису встановлено, що автомобіль марки «BMW Х5» (автомобіль потерпілого) та автомобіль марки «Тоуота» Sequoia» (автомобіль супроводу потерпілого) проїжджають по трасі о 09 год. 20 хв. 20.10.2020. О 09 год. 21 хв. під`їжджає автомобіль №1, який ззовні схожий на автомобіль марки «Мазда 626» та повертає з траси у напрямку полів;

- протоколом огляду відеозаписів з камери відео спостереження, що розташована ззовні військової частини НОМЕР_9 , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 в ході якого встановлено, що о 08 год. 46 хв. у бік КІШ 2 Стовпи проїжджає автомобіль, ззовні схожий на автомобіль марки «AUDI». Через дві хвилини, о 08 год. 48 хв. проїжджає автомобіль, ззовні схожий на автомобіль марки «МAZDA 626». О 08 год. 54 хв. автомобіль, ззовні схожий на автомобіль марки «МAZDA 626» під`їжджає поблизу ВЧ НОМЕР_9 та зупиняється на узбіччі, при цьому з автомобіля ніхто не виходить та до автомобіля ніхто не підходить. О 09 год. 20 хв. з боку КІШ 2 Стовпи у напрямку місця вчинення кримінального правопорушення проїжджає автомобіль марки «BMW Х5 », в якому перебував потерпілий ОСОБА_15 та автомобіль марки «Тоуота Sequoia» (автомобіль супроводу потерпілого). Після чого о 09 год. 21 хв. автомобіль, ззовні схожий на автомобіль марки «МAZDA 626» вирушає в напрямку маршруту руху потерпілого ОСОБА_15 ;

- протоколом обшуку автомобіля марки «Мазда 626», державний реєстраційний знак НОМЕР_7 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_20 , який підтвердив факт користування ОСОБА_10 автомобілем «Мазда 626», державний реєстраційний знак НОМЕР_7 та підтвердив факт користування ОСОБА_14 автомобілем марки «Ауді» темного кольору, на єврономерах;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_21 , який пояснив, що протягом приблизно десяти років підтримує дружні відносини з ОСОБА_14 , охарактеризував його з позитивної сторони та зазначив, що він знайомий з потерпілим ОСОБА_15 , зустрічався з ним в 2020 році з метою вирішення спору між своїм знайомим ОСОБА_22 та родиною ОСОБА_23 з приводу будівництва, проте вказаний конфлікт залишився невирішеним та сторони звернулися до суду;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_24 , яка повідомила про виникнення в травні 2020 конфлікту з ОСОБА_22 щодо виконання господарських договорів, в зв' язку з чим вона звернулася з метою отримання охоронних послуг до охоронного агентства «Самсон», директором якого є ОСОБА_15 , після чого на її адресу стали надходити погрози від невідомих осіб кавказької зовнішності, з вимогою, щоб ОСОБА_24 переписала своє ТОВ «Цели» на ОСОБА_22 . В усіх зустрічах з ОСОБА_22 , з метою врегулювання даного конфлікту брав участь ОСОБА_15 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_22 , який підтвердив факт виникнення конфлікту з ОСОБА_24 та зазначив, що з метою його врегулювання було декілька зустрічей, в яких брав участь ОСОБА_15 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_25 , який пояснив, що знайомий з ОСОБА_14 та ОСОБА_10 та приблизно наприкінці жовтня 2020 ОСОБА_10 говорив, що його та ОСОБА_20 переслідують якісь невідомі люди, проте в зв' язку з чим свідку не відомо. Крім цього, свідок зазначив, що останній раз за кермом автомобіля «Мазда 626», д/н НОМЕР_7 він бачив саме ОСОБА_10 ;

- іншими матеріалами кримінального провадження №0000570 в їх сукупності.

За загальною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема, в рішенні по справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182, щодо терміну «обґрунтована підозра», зазначено, що підозра є обґрунтованою, коли існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення [6].

Апеляційний суд вважає, що на даному етапі досудового розслідування вказані докази є вагомими та достатніми для обґрунтування підозри ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого йому злочину. При цьому, відповідно до статей 89, 94 КПК України та Глави 28 КПК України питання про встановлення вини підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому злочину, оцінка зібраних доказів на предмет їх достовірності і допустимості відноситься до компетенції суду за наслідками судового розгляду кримінального провадження по суті обвинувачення, а підстав для визнання доказів недопустимими, відповідно до ст.87 КПК України в ході апеляційного розгляду не встановлено.

У справі «Ферарі-Браво проти Італії», ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою».

Враховуючи той факт, що слідчий суддя на цьому етапі провадження лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наявні в матеріалах провадження дані у слідчого судді були підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_10 злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.5 ст.27, п.п.5), 12) ч.2 ст.115 КК України КК України.

За таких обставин ОСОБА_10 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачена відповідальність у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічним позбавленням волі.

Таким чином, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_10 у разі доведеності його вини, існує ризик того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнути кримінальної відповідальності.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Твердження сторони захисту про те, що на утриманні у ОСОБА_10 перебувають цивільна дружини, двоє дітей, батьки похилого віку та бабуся, апеляційний суд вважає необґрунтованими, з огляду на те, що ОСОБА_10 не працевлаштований, офіційний джерел доходів не має, що свідчить про відсутність підстав вважати, що заначені особи знаходяться на його утриманні.

В свою чергу апеляційний суд звертає увагу на обставини злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_10 , а саме умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, вчинене за попередньою змовою групою осіб, способом, небезпечним для життя багатьох осіб.

Вказані обставини свідчать про підвищену суспільну небезпеку ОСОБА_10 , що у сукупності із тяжкістю можливого покарання, вказують на актуальність існування ризику переховування підозрюваного від суду.

Крім того, апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про існування ризику незаконного впливу підозрюваним на потерпілого свідків, що безпосередньо судом не допитувалися, з метою змінити їх показання, що перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК). За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Апеляційний суд зазначає, що кримінальне провадження за №0000570 перебуває на стадії досудового розслідування, а тому потерпілий та свідки, які на теперішній час допитані органом досудового розслідування, у разі направлення до суду обвинувального акту будуть безпосередньо допитуватися судом, що дає підстави дійти висновку про наявність ризику незаконного впливу на них підозрюваним ОСОБА_10 з метою змінити їх первинні показання, що перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Разом з тим, враховуючи, що на теперішній час у кримінальному провадженні триває досудове розслідування, апеляційний суд вважає наявним ризик знищити, сховати, або спотворити будь-яку із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Вищенаведене в сукупності з конкретними обставинами злочину та встановлені ризики дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що у свою чергу дає підстави для продовження строку тримання під вартою ОСОБА_10 .

З огляду на викладене, доводи апеляційних скарг захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про недоведеність існування ризиків, які передбачають необхідність продовження підозрюваному ОСОБА_10 строку тримання під вартою є непереконливими, адже при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу дається оцінка сукупності обставин, які можуть свідчити про існування чи відсутність саме ризиків (можливості) вчинення дій, а не факту конкретного їх вчинення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи

За таких обставин, доводи апеляційних скарг захисників про відсутність підстав для застосування до ОСОБА_10 запобіжного заходу є необґрунтованими, а слідчий суддя встановив обставини, передбачені ч.3 ст.199 КПК України, що в свою чергу свідчить про наявність правових підстав для продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_10 .

Частиною 3 ст.407 КПК України встановлено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді чи ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити ухвалу без змін;

2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційних скарг захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , у зв`язку з чим вважає за необхідне залишити їх без задоволення, а оскаржувану ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись статтями 177, 178, 183, 197, 199, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 22 квітня 2021 року, якою ОСОБА_10 , підозрюваному у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.5 ст.27, п. 5), п.12) ч.2 ст.115 КК України продовжений строк тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» до 20 червня 2021 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3