Березівський районний суд Одеської області
30.04.2021
Справа № 494/539/21
Провадження № 1-кс/494/362/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2021 р. м. Березівка
Березівський районний суд Одеської області у складі:
Головуючого слідчого судді - ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
у присутності:
прокурора Березівської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 ,
слідчого СВ Березівського РВП ГУ НП в Одеській області ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання слідчого СВ Березівського РВП ГУ НП в Одеській області ОСОБА_4 «Про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою» по кримінальному провадженню №0000186 внесеному до ЄРДР 29 квітня 2021 р., з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 152 КК України, відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Миколаївка, Тарутинського району, Одеської області, громадянина України, українця, зі слів працює будівельником по найму у приватних осіб, із незакінченою середньою освітою, зі слів одруженого та маючого на утриманні неповнолітніх дітей дочку Лілію 8-ми років і сина ОСОБА_7 5-ти років, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України не маючого судимостей, -

в с т а н о в и в:
30 квітня 2021 р. слідчий звернувшись до суду із даним клопотанням просив обрати підозрюваному запобіжній захід у виді тримання під вартою на 60 діб.
Пояснив суду, що слідчим відділом Березівського РВП ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 29 квітня 2021 р. за №0000186 з кваліфікацією кримінального правопорушення ч.1 ст.152 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що 28 квітня 2021 р. приблизно о 19:00 год., більш точний час не встановлено, підозрюваний, з метою вчинення дій сексуального характеру, прибув до місця мешкання ОСОБА_8 , по АДРЕСА_3 де із застосуванням фізичної сили відчинив вхідні двері будинку, та увійшов до її спальної кімнати. Знаходячись усередині кімнати та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, протиправно, з мотивів задоволення статевої пристрасті, достовірно знаючи, що потерпіла ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є особою похилого віку, з використанням своєї фізичної переваги над нею, з метою подолання її волі та опору, із застосуванням фізичного насильства, схопив потерпілу за руки, повалив на ліжко та притискуючи її вагою свого тіла до ліжка, без її добровільної згоди, вчинив дії сексуального характеру, пов`язані з вагінальним проникненням в її тіло з використанням своїх геніталій.
Також, слідчий зазначав, що обґрунтованість підозри підтверджується:
протоколом огляду від 29 квітня 2021 р., згідно якого місцем вчинення кримінального правопорушення є житловий будинок за адресою: АДРЕСА_3 , де мешкає потерпіла ОСОБА_8 , в ході якого було виявлено та вилучено: ковдру бежево-коричневого кольору зі слідами речовини бурого кольору ззовні схожих на кров; підодіяльник білого кольору зі слідами бурого кольору; рейтузи чорного кольору;
- протоколом огляду домоволодіння від 29 квітня 2021 р., що за адресою: АДРЕСА_3 , в ході якого було виявлено та вилучено: светр блакитного кольору; штани спортивні чорного кольору;
- показами потерпілої ОСОБА_8 , яка вказала, що її сусід ОСОБА_9 вчинив відносно неї 29 квітня 2021 р. насильницькі дії сексуального характеру, а саме зґвалтування;
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29 квітня 2021 р. в ході якого потерпіла впевнено впізнала особу, яка вчинила відносно неї насильницькі дії сексуального характеру, а саме ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1
- показами свідка ОСОБА_10 , лікаря-гінеколога КНП «Центральна міська Березівська лікарня», яка повідомила, що у ОСОБА_8 виявлені тілесні ушкодження характерні для статевого акту;
- показами лікаря судово-медичного експерта ОСОБА_11 , яка показала, що при судово-медичному обстеженні ОСОБА_8 , виявлені тілесні ушкодження в області статевих органів, які могли бути отриманні від дії статевого органу в стані ерекції. У ОСОБА_5 виявлені свіжі тілесні ушкодження на статевому органі, які останній міг отримати від механічної дії в тому числі під час статевого акту;
- показами свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які приймали участь в ході пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілої ОСОБА_8 , та підтвердили те, що остання впевнено впізнала ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зґвалтував її;
- показами свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_13 , з приводу відомих їм обставин по вказаному факту;
- іншими доказами в їх сукупності.
Крім наведеного слідчий посилався на наявність ризиків передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме:
- переховування від органів досудового розслідування, суду;
- незаконно впливати на свідка у цьому ж кримінальному провадженні;
- вчинення іншого кримінального правопорушення.
29 квітня 2021 р. підозрюваного затримано в порядку ст.208 КПКУ України, а 30 квітня 2021 р. йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.152 КК України, а саме вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із сексуальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування).
Обвинувачений свою вину у вчиненому визнав повністю, фактичні обставини не оспорював. Однак, посилався на те, що останній тиждень до події мешкав у своєї сестри в цьому ж селі, але не пам`ятає її точної адреси. Потерпіла йому подобалась і статевий акт у них відбувся добровільно, саме за її згоди.
Прокурор подане клопотання підтримав, просив задовольнити на підставах викладених у ньому. Зазначав, що є обґрунтована підозра у вчинені особою підозрюваного інкримінованого йому кримінального правопорушення та ризики, передбачені п.п. 1,3,5, ч.1 ст.177 КПК України. Обирати інший більш м`який запобіжний захід є недоцільним.
Захисник підозрюваного проти обрання до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою заперечував. Пояснив суду, що зовні ніяких тілесних ушкоджень у підозрюваного не має. Також і у середині будинку, де мешкає потерпіла ніякого порушення обстановки не має. Вказане свідчить про відсутність боротьби між підозрюваним та потерпілою, що у свою чергу підтверджує посилання підозрюваного на добровільність їхніх стосунків. Просив застосувати до його підзахисного запобіжний захід у виді домашнього арешту за місцем проживання його сестри.
Вивчивши подане клопотання, матеріали кримінального провадження, заслухавши думки учасників судового розгляду, на підставі наданих доказів і доведення їхньої переконливості суд приходить до наступного висновку.
На думку суду обґрунтованість пред`явленої підозри особі підозрюваного є доведеною під час розгляду даного клопотання, що знайшло свої підтвердження у поясненнях слідчого, матеріалах справи на які він посилався, поясненнях підозрюваного та його захисника.
Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та ризиків здійснення особою дій передбачених ч.1 ст.177 КПК України.
Згідно ст.178 КПК України при обранні запобіжного заходу суд враховує в сукупності всі обставини, зокрема вагомість наявних доказів про вчинення особою кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим, його вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків в місці його проживання, у тому числі наявність утриманців, наявність постійної роботи, джерела існування, репутацію, майновий стан, притягнення до кримінальної відповідальності раніше.
Відповідно до положень ст.194 КПК України суд вважає, що під час розгляду клопотання були доведені:
- обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення за ч.1 ст.152 КК України;
- підстави вважати, що існують хоча б один з ризиків, що передбачені у ч.1 ст.177 КПК України, на які вказував прокурор;
- недостатність застосування жодного більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам зазначеним у клопотанні слідчого.
Так, у судовому засіданні було встановлено, що відбулась подія кримінального правопорушення, що є внесеним до ЄРДР кримінальне провадження №0000186 з кваліфікацією кримінального правопорушення ч.1 ст.152 КК України, що особа, якій обирається запобіжний захід обґрунтовано підозрюється у вчинені порушеного кримінального провадження.
У судовому засіданні також було встановлено, що підозрюваний офіційно не працює, не має підтверджень постійного заробітку, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , останній тиждень проживав у будинку своєї сестри у с. Сербка Березівського району Одеської області.
При цьому суд не враховує посилання підозрюваного на офіційне одруження та наявність двох малолітніх дітей на утриманні. На думку суду цим посиланням немає необхідних підтверджень, а також у зв`язку з тим, що він вільно пересувається по території України і наявність дружини і дітей йому у цьому не перешкоджають.
Дані обставини з урахуванням тяжкості покарання, що загрожують у разі визнання його винним безумовно свідчать про існування ризику передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування або суду.
Суд також погоджується і з посиланням слідчого, що було підтримано прокурором, що існує ризик передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України. Дійсно, сестра підозрюваного є сусідкою потерпілої і залишення підозрюваного без поміщення до слідчого ізолятору може бути підставою для його впливу на потерпілу ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_14 і ОСОБА_15 , для зміни ними своїх показань.
Крім наведеного, ОСОБА_5 раніше неодноразово засуджувався і не зважаючи на те, що його судимості є погашеними і він визнається таким, що не має судимостей, згідно до положень ст.89 КК України, дані обставини свідчать про його схильність до вчинення кримінальних правопорушень, та про існування ризику передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України.
Суд також враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, але вважає, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, вказаним у ст.177 КПК України, зокрема застосування запобіжного заходу у виді застави є неможливим через низький матеріальний рівень обвинуваченого і відсутність належних підтверджень джерел існування. При цьому суд враховує положення ч.4 ст.177 КПК України, за якою слідчий суддя, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства. Як свідчить з об`єктивної сторони даного правопорушення, що були викладені слідчим, було застосування насильства, а тому згідно до наведених положень ч.4 ст.177 КПК України суд має право не визначати розмір застави.
Застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту є неможливим через спроможність обвинуваченого вільно пересуватися по території України та технічну неможливість для використання електронного браслету на території району. Крім цього суд враховує і те, що під час судового розгляду підозрюваний не зміг назвати адресу проживання сестри у с. Сербка Березівського району Одеської області.
Суд вважає також за необхідне зазначити, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. Отже, ризик кримінального провадження як критерій застосування запобіжного заходу має прогностичний характер, спрямований на усунення негативного впливу на кримінальне провадження у майбутньому. Безумовно, наявність заявлених ризиків має обґрунтовуватися, однак в переважній більшості випадків, враховуючи їх вірогідний характер, класичні категорії доказування, притаманні судовому процесу, при їх обґрунтуванні не застосовуються.
Так, у справі «Смирнови проти Росії» (п.60) ЄСПЛ зазначив, що «ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового вироку; це слід робити з урахуванням низки інших відповідних фактів, які можуть або підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. У цьому контексті має враховуватися, зокрема, особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан, зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування».
Приймаючи рішення суд вважає хибними посилання захисника підозрюваного на положення п.3 ч.2 ст.183 КПК України, за якою до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст.177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.
На думку суду у вищенаведеному п.3 ч.2 ст.183 КПК України йдеться про не судиму особу, тобто про особу, яка вчинила злочин у своєму житті вперше. Підозрюваний раніше неодноразово засуджувався і відповідно до положень ст.89 КК України має інший статус особи не маючої судимостей.
Таким чином положення вищенаведеного п.3 ч.2 ст.183 КПК України на підозрюваного ОСОБА_5 не поширюються.
З огляду на наведене суд вважає, що є наявність достатніх підстав вважати, що існує необхідність у обранні до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, тому подання слідчого підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.177-178, 183, 193-194, 196-197, 370-372, 392, 395 КПК України, суд

у х в а л и в:
Клопотання слідчого «Про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою» по кримінальному провадженню № 0000186 внесеному до ЄРДР 29 квітня 2021 р. за ч.1 ст.152 КК України відносно ОСОБА_5 - задовольнити.
ОСОБА_5 у обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою, помістивши його на час досудового розслідування до Державної установи «Одеський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України на 60 (шістдесят) днів.
Строк тримання під вартою ОСОБА_5 рахувати з дня затримання в порядку ст.208 КПК України, з 29 квітня 2021 р. і до 27 червня 2021 р. включно.
Ухвала може бути оскаржена протягом 5-ти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду через Березівський районний суд Одеської області.

Суддя: ___________________________________________