Справа № 635/4366/21
Провадження № 1-в/635/472/2021
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2021 року сел. Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду спільне подання начальника Державної установи «Темнівська виправна колонія № 100» ОСОБА_4 , голови спостережної комісії при Харківській районній державній адміністрації Харківської області ОСОБА_5 відносно засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рясне Золочівського району Харківської обл., громадянина України, неодруженого, не працював, з середньо - спеціальною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
раніше судимого:
1)22.03.1996 року Золочівським районним судом Харківської обл. за ст. 81ч.1 КК України до 1 року виправних робіт.
2)21.08.1998 року Золочівським районним судом Харківської обл. за ст. 17ч.2-140ч.З, 46-1 КК України до З років позбавлення волі з відстрочкою вироку на 2 роки.
3)02.02.2000 року Золочівським районним судом Харківської обл. за ст. 81ч.З, 208, 46-1 КК України до років позбавлення волі з відстрочкою вироку на 2 роки.
4)30.08.2000 року Золочівським районним судом Харківської обл. за ст. 81 ч.3, 43 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 15.07.2004 року за відбуттям строку покарання.
5)28.09.2010 року Золочівським районним судом Харківської обл. 185ч.З, 75 КК України до 4 років позбавлення волі з ОСОБА_7 строком на 2 роки.
6)10.10.2012 року Золочівським районним судом Харківської обл. за ст. 185ч.З, 185ч.2, 70, 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі.
7)29.05.2013 року Золочівським районним судом Харківської обл. за ст. 263ч.1, 70ч.4 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 29.06.2016 року за відбуттям строку покарання.
8)15,02.2018 року Дергачівським районним судом Харківської обл. за ст. 246ч.1, 75 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік.
9)16.11.2018 року Дергачівським районним судом Харківської обл. за ст. 185ч.2, І85ч.З, 70ч.1, 71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі.
Засуджений: 17.12.2018 року Золочівським районним судом Харківської обл. за ст. 263ч.1 КК України до З років позбавлення волі. В силу ст. 70ч.4 КК України шляхом частково складання даного покарання та покарання за вироком Дергачівського районного суду Харківської обл. від 16.11.2018 року до відбуття
про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування призначеного покарання у відповідності до статті 81 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Харківського районного суду Харківської області надійшло спільне подання начальника Державної установи «Темнівська виправна колонія № 100» ОСОБА_4 , голови спостережної комісії при Харківській районній державній адміністрації Харківської області ОСОБА_5 відносно засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення.

В обґрунтування подання зазначено, що ОСОБА_6 засуджено 17.12.2018 року Золочівським районним судом Харківської обл. за ст. 263ч.1 КК України до З років позбавлення волі. В силу ст. 70ч.4 КК України шляхом частково складання даного покарання та покарання за вироком Дергачівського районного суду Харківської обл. від 16.11.2018 року до відбуття 3 роки 6 місяців позбавлення волі. Початок строку - 16.01.2019 року. Кінець строку - 16.07.2022 року. Засуджений ОСОБА_6 прибув до державної установи «Темнівська виправна колонія (№ 100)» - 29.01.2019 року із державної установи «Харківський слідчий ізолятор». Працевлаштований до промислової зони. Стягнення раніше мав - 1, яке поганше у встановленому законом порядку. Заохочувався три рази. На заходи виховного характеру реагує позитивно, робить правильні висновки. Висловлює позитивні наміри у подальшому житті після звільнення. Приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу «Професія». Розкаюється у раніше скоєному злочині. Соціально-корисні зв`язки з близькими родичами підтримує шляхом листування. За характером спокійний, доброзичливий, товариський, цілеспрямований. Має адекватну самооцінку. Під час індивідуальних бесід розсудливий, відвертий. Здатен раціонально мислити. Зовнішній вигляд охайний. Засуджений ОСОБА_6 відбув 2/3 фактичного строку покарання. Адміністрація державної установи «Темнівська виправна колонія (№ 100)» разом зі спостережною комісією при Харківській районній державній адміністрації Харківської області клопочуть про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_6 на не відбутий строк, як особі, яка сумлінною поведінкою та чесним трудом довела своє виправлення.

В судовому засіданні прокурор проти задоволення подання заперечував, вважаючи його передчасним та таким, що не підлягає задоволенню.

Представник адміністрації та засуджений ОСОБА_6 в судове засідання не з`явились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, подання підтримали.

Суд, вислухавши думку прокурора стосовно питання, що розглядається, дослідивши матеріали справи, в тому числі особову справу засудженого, дійшов висновку, що подання задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Відповідно до ч.2 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та фактично відбув встановлений ч.3 ст.81 КК України термін покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: 1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, а також за необережний тяжкий злочин; 2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі; 3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання (ч.3 ст.81 КК України).
При цьому, однією із найважливіших підстав для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України, є виправлення засудженого, яке він довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці.
Вирішальне значення має саме активна діяльність засудженого, який своєю поведінкою, системою вчинків доводить, що виправився і заслуговує на умовно-дострокове звільнення. Висновок суду про виправлення особи повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про її поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення, ставленні засудженого до вчиненого злочину.
Доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення викликана тим, що до моменту звільнення мета покарання в основному досягнута, а саме: особа виправилася і довела це своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці.
Згідно характеристики, наданої адміністрацією ДУ «Темнівська виправна колонія № 100» від 02.06.2021, засуджений ОСОБА_6 в місцях позбавлення волі знаходиться з 16.01.2019 року. Під час тримання в слідчому ізоляторі м. Харкова характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав, до праці не залучався. З 29.01.2019 року відбуває строк покарання в державній установі «Темнівська виправна колонія (№ 100)». За час відбування покарання характеризується позитивно, мав одне стягнення, яке зняте у встановленому законом порядку, заохочувався три рази. Працевлаштований до промислової зони установи, до праці ставиться з розумною ініціативою, поставленні завдання виконує своєчасно та якісно. Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику у свою адресу. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Бере особисту участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі. Відповідно до ст. 123 Кримінально-виконавчого кодексу України бере участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Творчість», до реалізації програми ставиться із зацікавленістю. Відповідно до ст. 126 Кримінально-виконавчого кодексу України прагне до підвищення та вдосконалення загальноосвітнього рівня, відвідує бібліотеку установи. Відповідно до ст. 127 Кримінально-виконавчого кодексу України бере участь у роботі самодіяльних організацій, входить до складу ради колективу засуджених відділення. Підтримує соціально-корисні зв`язки з дружиною, шляхом листування, телефонних розмов, отримання посилок та передач, стосунки доброзичливі, позитивно впливають на процес виправлення. Питання щодо можливого застосування ст. 100, 101 Кримінально-виконавчого кодексу України, за відбуттям 1/3 частини призначеного строку покарання, було розглянуто комісією установи 08.04.2020 року, рішенням комісії відмовлено в застосуванні даної заохочувальної норми як особі, яка не стає на шлях виправлення. Питання щодо можливого застосування заміни невідбутої частини покарання більш м`яким згідно статті 82 Кримінального кодексу України, за відбуттям 1/2 частини призначеного строку покарання, було розглянуто 11.11.2020 року, рішенням комісії відмовлено в застосуванні даної заохочувальної норми як особі, яка не стала на шлях виправлення. Засуджений ОСОБА_6 має виконавчий лист на загальну суму 2988,05 , до якого він ставиться відповідально, спостерігається позитивна динаміка відшкодування. Також за вироком суду зазначені процесуальні витрати на користь держави у розмірі 3146 грн., але виконавчий лист до установи не надходив та з особового рахунку утримань не було. Засуджений ОСОБА_6 за час відбування покарання на профілактичних обліках не перебував.

На думку адміністрації колонії засуджений ОСОБА_6 сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. На підставі статті 81 КК України його можливо звільнити умовно-достроково.
З довідки про працевлаштування та нарахування заробітної плати вбачається, що засуджений ОСОБА_6 працював з періодичністю з березня 2019 року по квітень 2021 року, отримував заробітну плату, однак суми, які були нараховані йому дуже мізерні, що викликають сумніви у суду щодо ставлення засудженого до праці та його виправлення, що є необхідною умовою під час застосування умовно-дострокового звільнення.

Інших доказів про працевлаштування засудженого ОСОБА_6 після прибуття до ДУ «Темнівська виправна колонія № 100» ані матеріали судової справи ані матеріали особової справи засудженого не містять.

Відповідно до положень ст. 81 КК України особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.
Слід зазначити, що виконання призначеного покарання є доцільним тільки за тієї умови, що ним досягається поставлена в законі мета: крім кари ще і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів. Якщо ця мета може бути досягнута ще до закінчення призначеного судом строку покарання, то в подальшому у його виконанні відпадає необхідність. З огляду на це, закон передбачає можливість застосування судом умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
За змістом цього кримінального закону умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду і можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, а умовно-достроковому звільненню підлягають лише ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення. Для цього всі дані про особу беруться у сукупності, в тому числі й дані, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а саме виправлення засудженого.

Згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміни не відбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26 квітня 2002 року, умовно-дострокове звільнення від покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого і переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довів своє виправлення.

Матеріали про умовно-дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого протягом всього періоду відбування ним покарання, у зв`язку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної ради. При цьому, прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення, не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

У відповідності до положень п. 17 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України суду слід ретельно з`ясувати: ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, а також його наміри щодо прилучення до праці. Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу.
Як вбачається з матеріалів особової справи ОСОБА_6 , останній неодноразово судимий за вчинення злочинів, пов`язаних з викраденням чужого майна, за які йому призначені покарання пов`язанні з позбавленням волі, проте, ОСОБА_6 належних висновків для себе не зробив та знову продовжував вчиняти злочини, за що був засуджений останнім вироком до позбавлення волі.

Матеріали особової справи засудженого не містять даних про розгляд питання адміністрацією колонії про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_6 . Натомість, згідно наявних в матеріалах справи характеристик засудженого ДУ «Темнівська виправна колонія № 100» так і не дійшла висновку про те, що за час відбування покарання ОСОБА_6 довів чи не довів своє виправлення, про доцільність чи не доцільність застосування до нього статті 81 КК України висновки відсутні.

Крім того, в матеріалах справи мається довідка про майновий позов, який підлягає відшкодуванню за вироком суду, який ОСОБА_6 не відшкодував.
Зазначені факти свідчать про те, що ОСОБА_6 має стійку тенденцію на систематичне вчинення злочинів, а також про неефективність застосування до нього звільнення від відбування покарання.

Враховуючи викладене, дані про особу засудженого, його ставлення до вчиненого злочину, поведінку за весь час відбуття покарання, суд констатує про відсутність достатніх та переконливих даних, які б свідчили про виправлення засудженого та досягнення цілей покарання в більш короткий термін.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про неможливість застосування до засудженого ОСОБА_6 умовно-дострокового звільнення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 537, 539 КПК України, ст. 81 КК України, суд -
ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні спільного подання начальника Державної установи «Темнівська виправна колонія № 100» ОСОБА_4 , голови спостережної комісії при Харківській районній державній адміністрації Харківської області ОСОБА_5 відносно засудженого ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення на невідбутий строк - відмовити.

Ухвала протягом семи діб з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області, а засудженим з дня отриманням ним ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлено 14.07.2021.

Суддя ОСОБА_1