Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/2009/21
Провадження № 1-кс/758/1311/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2021 Слідчий суддя Подільського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , законного представника ОСОБА_5 захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва клопотання слідчого СВ управління поліції в метрополітені ГУНП у м. Києві ОСОБА_11 , яке погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_12 , про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Київської області, м. Ірпінь, с. Коцюбинське, українця, громадянина України, не одруженого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.02.2021 року за № 0000022, -

В С Т А Н О В И В :

До слідчого судді Подільського районного суду міста Києва звернувся слідчий СВ управління поліції в метрополітені ГУНП у м. Києві ОСОБА_11 із клопотанням, яке погоджено із прокурором Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_12 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час до підозрюваного ОСОБА_4 .
На обґрунтування клопотання зазначено, що 12.02.2021 близько о 20 годині 36 хвилин до станції метро «Університет» КП «Київський метрополітен», прийшла група осіб, у складі: ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_4 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , які почали перестибувати через турнікет та далі спускатися на платформу станції метро, за допомогою ескалатора.
В цей час біля входу на ескалатор перебував ОСОБА_19 який очікував ОСОБА_20 . Заходячи на ескалатор, ОСОБА_14 посунув ОСОБА_19 від проходу, та поїхав вниз до платформи метро, після чого до ОСОБА_19 підійшов ОСОБА_20 , та вони почали спускатися до платформи зазначеної станції метро.
Під час спуску на ескалаторі між ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та ОСОБА_21 виникла словесна суперечка. Після того як ОСОБА_20 ступив з ескалатора на платформу станції метро «Університет», до нього відразу підійшов ОСОБА_13 , який виражався в бік останнього нецензурною лайкою та використовуючи обставини зробленого зауваження його брату ОСОБА_14 як нікчемний привід для вчинення хуліганських дій - діючи разом з ОСОБА_15 та ОСОБА_18 маючи умисел направлений на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, перебуваючи у громадському місці, діючи безпричинно, з хуліганських мотивів, з особливою зухвалістю наніс удар рукою по обличу ОСОБА_20 .
Після чого ОСОБА_14 повалив на підлогу ОСОБА_19 , тим самим діючи в групі з ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_4 , ОСОБА_18 , та реалізуючи умисел направлений на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, не надав змоги ОСОБА_19 втрутись в конфлікт та припинити його.
Надалі ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_4 та ОСОБА_18 , розуміючи протиправність своїх дій та бажаючи настання більш тяжких наслідків для потерпілого - почали наносити не менше 10 ударів кожен руками та ногами по корпусу та обличчю ОСОБА_20 , після чого останній впав.
У подальшому, як ОСОБА_20 підвівся, ОСОБА_16 , розуміючи протиправність своїх дій та бажаючи настання більш тяжких наслідків для потерпілого ОСОБА_20 , наніс один удар кулаком лівої руки в обличчя потерпілого, як наслідок від вказаного удару останній впав та втратив свідомість.
Згідно довідки № 196 від 12.02.2021 виданої КНП «Київська міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги» потерпілому ОСОБА_20 спричинені наступні тілесні ушкодження: перелом кісток носу, відкрита черепно-мозкова травма, перелом носової перегородки, множинні забійні рани.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю Київської області, м. Ірпінь, с. Коцюбинське, українцю, громадянину України, не одруженому, зареєстрованому та мешкаючому за адресою: АДРЕСА_1 , студенту ДЕТ м. Ірпінь, 16.02.2021 року повідомлено про підозру у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб тобто у вчиненні злочину (кримінального правопорушення), передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.
Відповідно до ст.12 КК України вказаний злочин відноситься до категорії не тяжких злочинів.
Під час складання зазначеного клопотання органом досудового розслідування вивчалась можливість застосування до підозрюваного ОСОБА_4 , більш м`якого запобіжного заходу. Однак відповідно до практики Європейського суду з прав людини слідчий, прокурор, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загально суспільних прав та інтересів.
Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_16 , покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених КПК України, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Враховуючи існування ризиків зазначених в статі 177 КПК України, а саме те що, ОСОБА_4 , може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду є те, що він, усвідомлюючи міру покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, може навмисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності. (п.1 ч.1 ст.177 КПК України).
Ризиком того, що ОСОБА_4 , може незаконно впливати на свідків є те, що підозрюваний, маючи в розпорядженні відомості про свідків, шляхом підмовляння, підкупу, погроз, застосування фізичної сили може схиляти їх до дачі неправдивих показань, відмови від участі у кримінальному провадженні, що негативно вплине на хід досудового розслідування (п.3 ч.1 ст.177 КПК України).
У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».
Вказані обставини на думку органу досудового розслідування унеможливлюють запобігання зазначеним ризикам окрім як обрання відносно ОСОБА_4 , запобіжного заходу у домашнього арешту в нічний час.
При цьому орган досудового розслідування враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене в національному законодавстві, однак відповідно до вимог ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Так, відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, відображеній у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», «термін «обґрунтована підозра» означає те, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32), те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).
Таким чином обґрунтованість повідомлення про підозру ОСОБА_4 підтверджується наступними зібраними під час досудового розслідування обставинами а саме: протоколом огляду відеозапису від 14.02.2021, протоколом допиту свідка ОСОБА_19 , протоколом допиту свідка ОСОБА_22 , протоколом допиту свідка ОСОБА_22 , протоколами пред`явлення особи ОСОБА_4 для впізнання свідкам ОСОБА_22 та ОСОБА_19 , протоколами проведення слідчих експериментів із свідками ОСОБА_19 та ОСОБА_22 довідкою № 196 від 12.02.2021 виданої КНП «Київська міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги ».
Таким чином, орган досудового розслідування приходить до висновку про наявність ризиків, які передбачені п.п. 1,2,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного, про вказане також свідчать наступні обставини: тяжкість покарання, що йому загрожує в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; можливість переховатись від органів досудового розслідування, будучі без запобіжного заходу та використовуючи зв`язки у м. Києві, перешкодити кримінальному провадженню шляхом незаконного впливу на свідків та потерпілого; вчинити інше кримінальне правопорушення.
З урахуванням наведених підстав в обґрунтування необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час, орган досудового розслідування вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти зазначеним ризикам.
У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого, з викладених у ньому підстав, просив його задовольнити.
Захисники, законний представник та підозрюваний проти задоволення клопотання слідчого заперечували, заявили клопотання про передачу неповнолітнього підозрюваного під нагляд.
Вивчивши подані клопотання та докази, якими вони обґрунтовуються, матеріали кримінального провадження, заслухавши думку прокурора, пояснення законного представника підозрюваного та його захисників, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Згідно з матеріалами клопотання слідчого наявна обґрунтована підозра у вчинені 12.02.2021 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.
Повідомлення про підозру вручене 16.02.2021 року.
17.02.2021 року слідчий СВ Управління поліції в метрополітені ГУНП у м. Києві ОСОБА_11 звернувся до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час відносно ОСОБА_4 .
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 176 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) домашній арешт є запобіжним заходом у кримінальному провадженні.
Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою ст. 177 КПК України (ч. 2 ст. 177 КПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі, зокрема: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення.
Згідно з частинами 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті. Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Статтею 493 КПК України визначено, що до неповнолітніх підозрюваних, крім запобіжних заходів, передбачених статтею 176 цього Кодексу, може застосовуватися передання їх під нагляд батьків, опікунів чи піклувальників. Передання неповнолітнього підозрюваного під нагляд батьків, опікунів, піклувальників полягає у взятті на себе будь-ким із зазначених осіб письмового зобов`язання забезпечити прибуття неповнолітнього підозрюваного до слідчого, дізнавача, прокурора, слідчого судді, суду, а також його належну поведінку. Передання під нагляд батьків та інших осіб можливе лише за їхньої на це згоди та згоди неповнолітнього підозрюваного чи обвинуваченого. Особа, яка взяла зобов`язання про нагляд, має право відмовитися від подальшого виконання цього зобов`язання, заздалегідь про це повідомивши. При відібранні зобов`язання про взяття під нагляд батьки, опікуни, піклувальники попереджаються про характер підозри чи обвинувачення неповнолітнього і про їхню відповідальність у разі порушення взятого на себе зобов`язання. При порушенні цього зобов`язання на батьків, опікунів і піклувальників накладається грошове стягнення від двох до п`яти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Отже, оскільки ні слідчим в клопотанні, ні прокурором в судовому засіданні, в супереч пунктів 5, 6 ч. 1 ст. 184 КПК України, не викладені обставини, на підставі яких слідчий, прокурор дійшли висновку про наявність ризиків, зазначених у клопотанні, і не послалися на матеріали, що підтверджують ці обставини; не обґрунтували неможливості запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів; керуючись ч. 2 ст. 194, ст. 493 КПК України суд вважає за необхідне клопотання слідчого про нічний домашній арешт підозрюваного залишити без задоволення, а клопотання законного представника підозрюваного та захисників про передачу підозрюваного під нагляд батька задовольнити та покласти на батька відповідні обов`язки, які зазначені в резолютивній частині рішення.
Суд попереджає батька підозрюваного, що у разі порушення його зобов`язання на нього буде накладене грошове стягнення від двох до п`яти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб згідно з ч. 5 ст. 493 КПК України, а до підозрюваного може бути застосований інший запобіжний захід.
Керуючись статтями 36, 40, 84, 92, 131, 132, 176-179, 181, 184, 193, 194, 196, 493 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого СВ управління поліції в метрополітені ГУНП у м. Києві ОСОБА_11 , яке погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_12 , про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час відносно ОСОБА_4 залишити без задоволення.
Клопотання законного представника підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , захисників підозрюваного про передачу його під нагляд батьків задовольнити.
Передати неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під нагляд батька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .
Покласти на батька підозрюваного ОСОБА_5 , наступні обов`язки:
забезпечити прибуття за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду;
повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання та/або місця роботи (занять) підозрюваного;
забезпечити утримання від спілкування підозрюваного зі свідками, потерпілими, підозрюваними та експертами у кримінальному провадженні;
забезпечити належну поведінку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.
Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст складений 22.02.2021 року.
Слідчий суддя ОСОБА_1