Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/298/21 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 199 (79) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.04.2021 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницький апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Олександійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 09 лютого 2021 року, якою щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: с. Головківка, Олександрійського району, Кіровоградської області, громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1
відмовлено у задоволенні подання Олександрійського МРВ з питань пробації про звільнення ОСОБА_8 від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 09 лютого 2020 року відмовлено у задоволенні подання Олександрійського МРВ з питань пробації про звільнення засудженого ОСОБА_8 від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку.

Рішення суду мотивовано тим, що у провадженні Олександрійського міськрайонного суду перебуває кримінальне провадження №0000087 від 27.05.2014 року стосовно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 2 ст. 199, ч. 1 ст. 204, ч. 2 ст. 204, ч. 3 ст. 204 КК України, які згідно пред`явленого обвинувачення було вчинено у період іспитового строку. Тому, внесення органом пробації на розгляд суду подання щодо звільнення ОСОБА_8 від призначеного покарання у звязку з закінченням іспитового строку у разі вчинення засудженим нового злочину в період іспитового строку не передбачено КК України, КПК України та КВК України, а вирішення питання призначення покарання у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину покладено відповідно до ч. 3 ст. 78 КК України виключно на суд при постановленні вироку.

На дану ухвалу надійшла апеляційна скарга від засудженого ОСОБА_8 , в якій він просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити подання Олександрійського МРВ з питань пробації про звільнення ОСОБА_8 від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку та звільнити його від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку. Свої вимоги обґрунтовує тим, що лише наявність у провадженні суду іншого кримінального провадження не є підставою для відмови у задоволенні подання про звільнення його від призначеного покарання з випробуванням, так як іспитовий строк закінчився ще в 2015 році, а обвинувального вироку щодо нього жодним судом не винесено, тобто його винуватість у вчиненні нового злочину не встановлена, тому вважає за можливе звільнити його від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку.
Заслухавши доповідача, в дебатах захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 , який підтримав подану апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та, дослідивши матеріали заяви, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
На переконання колегії суддів, вказані вимоги закону судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення були дотримані.
Статтею 78 КК України регламентовано правові наслідки звільнення від відбування покарання з випробуванням, які полягають у тому, що після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання. У разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.
З огляду на ч.2 ст. 165 КВК України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, контроль за його поведінкою припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.
Виходячи зі змісту вказаних правових норм, підставою звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, є комплекс елементів, дотримання яких свідчить про виконання засудженим вимог ст.75 КК України та можливість застосування до нього ст. 78 КК України.
Зокрема, такими елементами є закінчення іспитового строку, який визначений конкретними часовими межами, перебування засудженого протягом іспитового строку під контролем органів, зазначених в ч.4 ст.76 КК України, виконання засудженим покладених на нього вироком суду обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а також обов`язок не вчинити протягом іспитового строку нового злочину.
Недотримання будь-якої із вищезазначених умов вказує на порушення засудженим положень ст.75 КК України щодо звільнення його при ухваленні вироку від відбування покарання з випробуванням, та не дає підстав для застосування ст.78 КК України, навіть у разі закінчення визначеного судом терміну іспитового строку.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження 15 серпня 2013 року ОСОБА_8 засуджений вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області за ч. 1, 2 ст. 204, ч. 1 ст. 199, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки, і покладено обов`язки, передбачені ч.1 ст. 76 КК України. Іспитовий строк закінчився 15 серпня 2015 року.
В той же час, судом першої інстанції правильно встановлено, а в апеляційній скарзі засудженого та при апеляційному розгляді не заперечується той факт, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні нового кримінального правопорушення, відомості про яке внесено до ЄРДР №0000087 від 27.05.2014, тобто у провадженні Олександрійського міськрайонного суду перебуває дане кримінальне провадження стосовно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 2 ст. 199, ч. 1 ст. 204, ч. 2 ст. 204, ч. 3 ст. 204 КК України, яке скоєне в період іспитового строку.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що до закінчення розгляду кримінального провадження, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_8 , під час іспитового строку, вирішення питання про його звільнення від призначеного покарання за вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15 серпня 2013 року, у зв`язку із закінченням іспитового строку є передчасним, і позбавить Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області застосувати положення ч.3 ст. 78 КК України, в якій зазначено, що у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину, суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.
До того ж, колегія суддів звертає увагу, що у разі винесення судом виправдувального вироку або закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_8 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 199, ч. 1 ст. 204, ч. 2 ст. 204, ч. 3 ст. 204 КК України, під час іспитового строку, орган пробації може повторно звернутися до суду з відповідним поданням про звільнення його від призначеного судом покарання.
Сама по собі відмова у задоволенні подання про звільнення особи від покарання, на даному етапі його виконання, не порушує його прав щодо презумпції невинуватості, про що йдеться в ч.2 ст. 2 КК України та ст. 17 КПК України, оскільки вина особи у вчиненні злочину має встановлюватися лише вироком суду, а справа щодо ОСОБА_8 по обвинуваченню його у вчиненні злочину перебуває на розгляді суду.
Закон не пов`язує вказані правові наслідки з наявністю обвинувального вироку суду, тому доводи апеляційної скарги про незаконність рішення суду першої інстанції з підстав порушення ним такої засади як презумпція невинуватості є безпідставними.
Сам факт вчинення нового кримінального правопорушення пов`язується з іспитовим строком, встановленим судом, який обчислюється з моменту проголошення вироку суду, а не з моментом, коли вирок за нове кримінальне правопорушення набере законної сили.
Вказані обставини не суперечать вимогам ст. 62 Конституції України про те, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду, на які апелянт посилається у своїй апеляційній скарзі, оскільки лише у разі ухвалення обвинувального вироку за нове кримінальне правопорушення, суд зможе призначити засудженому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 КК України, як про це зазначається в ч. 3 ст. 78 цього Кодексу.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду є законною і обґрунтованою, підстав для її зміни чи скасування не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.376 ч.2, 405, 407, 419, 467 КПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 09 лютого 2021 року, якою відмовлено у задоволенні подання Олександрійського МРВ з питань пробації про звільнення ОСОБА_8 від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку без зміни.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді: (підписи)
Згідно з оригіналом:
Суддя Кропивницького
апеляційного суду ОСОБА_2