Постанова

Іменем України

24 лютого 2021 року

м. Київ
справа № 167/453/19
провадження № 51-3779км19
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Рівненського апеляційного суду від 06 травня 2020 року про повернення апеляційної скарги.
Зміст судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Ківерцівського районного суду Волинської області від 16 жовтня 2019 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 2 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років 6 місяців.

На підставі ч.1 ст.71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Горохівського районного суду Волинської області від 20 липня 2017 року за сукупністю вироків визначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисник ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, яку ухвалою Верховного Суду від 06 грудня 2019 року в порядку ст. 34 КПК України було передано для розгляду до Рівненського апеляційного суду.
Ухвалами судді Рівненського апеляційного суду від 18 та 27 грудня 2019 року було відкрито провадження за скаргою захисника ОСОБА_6 та призначено справу до розгляду.
В подальшому, в результаті задоволення заявлених суддями самовідводів справу було передано для розгляду іншому судді апеляційного суду, який, отримавши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , ухвалою від 19 березня 2020 року залишив її без руху, після чого ухвалою від 06 квітня 2020 року повернув її на підставі п. 1 ч. 3 ст. 399 КПК України.
Ухвалою Верховного Суду від 03 серпня 2020 року кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 було передано для розгляду з Рівненського апеляційного суду до Тернопільського апеляційного суду.
Тернопільський апеляційний суд ухвалою від 17 серпня 2020 року відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на вирок Ківерцівського районного суду Волинської області від 16 жовтня 2019 року, а також ухвалою від 16 грудня 2020 року також відкрив провадження й за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на цей вирок, яку раніше повернув Рівненський апеляційний суд ухвалою від 06 травня 2020 року.
Ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 22 грудня 2020 року обидві апеляційні скарги, обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_6 , було залишено без задоволення, а вирок Ківерцівського районного суду Волинської області від 16 жовтня 2019 року щодо ОСОБА_7 без зміни.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі захисник, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу апеляційного суду про повернення апеляційної скарги і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Вважає, що суддя апеляційного суду безпідставно прийняв рішення про залишення апеляційної скарги без руху і її повернення після того, як іншим суддею вже було відкрито провадження за цією ж скаргою, тобто було встановлено відповідність апеляційної скарги вимогам ст. 396 КПК України. Крім цього, вважає, що подана на усунення зазначених в ухвалі недоліків апеляційна скарга повністю відповідала вимогам ст. 396 КПК України, тому підстави для її повернення були відсутні.
Також захисник у скарзі ставить питання про звільнення ОСОБА_7 з-під варти, оскільки останній утримується в умовах ізоляції без будь-якого законного судового рішення.
Позиції учасників судового провадження
Прокурор підтримала касаційну скаргу і просила її задовольнити.
Інші учасники судового провадження були належним чином повідомлені про дату, час та місце касаційного розгляду, однак у судове засідання вони не з`явилися. Клопотань про його відкладення не надходило.
Мотиви Суду
В касаційному провадженні встановлено, що ухвалою Рівненського апеляційного суду від 19 березня 2020 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на вирок Ківерцівського районного суду Волинської області від 16 жовтня 2019 року щодо ОСОБА_7 залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам ст. 396 КПК України, і ухвалою від 06 квітня 2020 року повернуто на підставі п. 1 ч. 3 ст. 399 КПК України, оскільки особа не усунула недоліки апеляційної скарги, яку було залишено без руху.
Ухвалою Верховного Суду від 03 серпня 2020 року на підставі положень ст. 34 КПК України кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 було передано для розгляду з Рівненського апеляційного суду до Тернопільського апеляційного суду.
Ухвалою судді Тернопільського апеляційного суду від 16 грудня 2020 року відкрито провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на вирок Ківерцівського районного суду Волинської області від 16 жовтня 2019 року, яку раніше повернув Рівненський апеляційний суд ухвалою від 06 травня 2020 року, та ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 22 грудня 2020 року обидві апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_6 було залишено без задоволення, а вирок Ківерцівського районного суду Волинської області від 16 жовтня 2019 року щодо ОСОБА_7 без зміни.
Таким чином, судом апеляційної інстанції згодом було відкрито провадження та розглянуто також й апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 з постановленням рішення по суті.
Статтею 436 КПК України встановлено, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.
Суд касаційної інстанції також закриває касаційне провадження, відкрите за касаційною скаргою на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку, а також касаційне провадження, відкрите за касаційною скаргою особи, яка згідно з положеннями ст. 425 КПК України не мала права на подання такої скарги.
Таким чином, Верховний Суд закриває касаційне провадження у тих випадках, коли воно було відкрито за відсутності передбачених законом підстав або коли ці підстави відпали.
З огляду на це колегія суддів вбачає, що після відкриття суддею Тернопільського апеляційного суду провадження також й за касаційною скаргою захисника, ухвала про повернення якої раніше суддею іншого апеляційного суду є предметом касаційного оскарження, предмет касаційного перегляду втратив актуальність, а сама оскаржувана ухвала апеляційного суду фактично вже не може вважатися такою, що перешкоджає чи перешкодила належному апеляційному розгляду провадження.
Враховуючи викладене колегія суддів Верховного Суду вважає, що в разі відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою на ухвалу про повернення апеляційної скарги, коли після надходження матеріалів провадження до касаційного суду стало відомо, що апеляційним судом у подальшому все ж було відкрито апеляційне провадження за цією апеляційною скаргою цього учасника провадження, за результатами розгляду якої суд апеляційної інстанції постановив рішення по суті, касаційне провадження підлягає закриттю.

У цьому питанні колегія суддів слідує окремим висновкам, висловленим у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 23 вересня 2019 року у справі № 757/40473/18-к, провадження № 51-601кмо19.
Таким чином, у цьому кримінальному провадженні з огляду на реалізацію стороною захисту права на апеляційний перегляд вироку та ухвалення апеляційним судом рішення по суті апеляційної скарги, касаційне провадження підлягає закриттю.
Керуючись ст. ст. 434, 436, 441, 442 КПК України, Верховний Суд

ухвалив:
Касаційне провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Рівненського апеляційного суду від 06 травня 2020 року про повернення апеляційної скарги закрити.
Постанова Верховного Суду набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3