Дата документу 23.06.2021 Справа№ 316/169/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ Апеляційний суд
Провадження №11-кп/807/773/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №316/169/21Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.389 КК України
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2021 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

обвинуваченого ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заступника керівника Запорізької обласної прокуратури на вирок Енергодарського міського суду Запорізької області від 03 лютого 2021 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Велика Білозерка Великобілозерського району Запорізької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим і засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України,

ВСТАНОВИЛА
Вказаним вироком районного суду ОСОБА_8 визнано винуватим і засуджено за вчинення кримінального правопорушення за наступних обставин.

Вироком Енергодарського міського суду в Запорізькій області від 09.10.2020 ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК та призначене покарання у вигляді 200 годин громадських робіт.

25.11.2020 ОСОБА_8 старшим інспектором Енергодарського міського сектору Філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання, зазначеними у ст.37, ст.40 КВК України, а також попереджений про те, що у разі ухилення від відбування покарання на підставі ч.2 ст.389 КК може бути притягнений до кримінальної відповідальності.

Також, 25.11.2020 підпискою засудженого ОСОБА_8 зобов`язано з`являтись на профілактичні бесіди до органу пробації кожен перший та третій вівторок місяця, про що він був повідомлений під розпис.

Відповідно до ч.1 ст.36 КВК України ОСОБА_8 направлений 25.11.2020 до комунального підприємства «Міськзеленбуд» Енергодарської міської ради (далі-КП «Міськзеленбуд» ЕМР) для відбування покарання у вигляді громадських робіт.

Однак ОСОБА_8 , порушуючи вимоги ч.1 ст.37 КВК України та зобов`язання визначені підпискою, діючи умисно, з метою ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання, став ухилятися від відбування покарання, а саме 27.11.2020, 30.11.2020, 01.12.2020, 02.12.2020, 03.12.2020, 18.01.2021 та 22.01.2021, не з`явився до КП «Міськзеленбуд» ЕМР, без поважних причин та виправдувальних документів з приводу неявки не надав, за що останньому було винесено застереження у вигляді письмового попередження.

Далі ОСОБА_8 з метою ухилення від відбуття покарання 14.01.2021 та 15.01.2021 з`явився на роботу в стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим ОСОБА_8 притягнуто до адміністративної відповідальності та знову винесено письмове попередження.

Таким чином, з метою ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, ОСОБА_8 без поважних причин систематично не виконував встановлених обов`язків та порушував умови та порядок відбування покарання.

Дії ОСОБА_8 кваліфіковано за ч.2 ст.389 КК, як ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт. Йому призначено покарання у виді 4 місяців арешту.

В апеляційній скарзі прокурор просив вирок скасувати, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ч.2 ст.389 КК у виді 4 місяців арешту. На підставі ст.71 КК шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Енергодарського міського суду Запорізької області від 09.10.2020 року остаточно призначити покарання у виді 4 місяців 5 днів арешту. Свої вимоги мотивував тим, що обвинувачений раніше був засуджений вироком Енергодарського міського суду Запорізької області від 09.10.2020 року за ч.1 ст.190 КК до двохсот годин громадських робіт, а тому суд повинен був застосувати до обвинуваченого положення ст.71 КК. Неналежне врахування судом першої інстанції положень ст.ст.65, 71 КК призвело до призначення обвинуваченому покарання, яке не відповідає як тяжкості та суспільній небезпеці вчиненого кримінального правопорушення, так і даним про особу обвинуваченого.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, яка повністю підтримала доводи та вимоги апеляційної скарги та наполягала на її задоволенні; обвинуваченого та його захисника, які вважали, що апеляційна скарга підлягає задоволенню; перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Подія кримінального правопорушення, доведеність винуватості ОСОБА_8 у його вчиненні, кримінально-правова оцінка його діянь в апеляційному порядку не оскаржені. У зв`язку з чим, з огляду на положення ч.1 ст.404 КПК вирок суду в цій частині не переглядався.

З цих же підстав судова колегія вважає встановленим скоєння кримінального правопорушення обвинуваченим ОСОБА_8 за обставин, зазначених в оскарженому вироку суду.

Щодо доводів апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність, то колегія суддів вважає їх такими, що заслуговують на увагу з огляду на таке.

Загальні засади призначення покарання - це основоположні вимоги про порядок і межі призначення покарання, якими зобов`язаний керуватись суд, призначаючи покарання у конкретному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_8 раніше був засуджений вироком Енергодарського міського суду Запорізької області від 09.10.2020 року за ч.1 ст.190 КК до 200 годин громадських робіт.

Кримінальне правопорушення у даному провадженні обвинуваченим ОСОБА_8 вчинено після постановлення вироку Енергодарського міського суду Запорізької області від 09.10.2020 року, але до повного відбуття покарання.

Відтак, з огляду на приписи кримінального закону суд першої інстанції мав застосувати положення ст.71 КК та призначити обвинуваченому ОСОБА_8 остаточне покарання за сукупністю вироків.

За наведених обставин вирок суду в частині призначення покарання підлягає скасуванню з ухваленням апеляційним судом в цій частині нового вироку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 407, 420 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА
Апеляційну скаргу заступника керівника Запорізької обласної прокуратури задовольнити.

Вирок Енергодарського міського суду Запорізької області від 03 лютого 2021 року щодо ОСОБА_8 в цій справі в частині призначення покарання скасувати.

Призначити ОСОБА_8 покарання за ч.2 ст.389 КК України у виді 4 місяців арешту.

На підставі ст.72, ст.71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Енергодарського міського суду Запорізької області від 09.10.2020 року остаточно призначити покарання у виді 4 місяців 5 днів арешту.

Початок строку відбування покарання відраховувати з дня приведення вироку до фактичного виконання.

В решті вирок суду залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржений до Верховного Суду протягом трьох місяців з часу його проголошення.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4