Справа № 740/1949/21 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/513/21
Категорія - ч.1 ст.369 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2021 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю: прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження

№0000174 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 30 квітня 2021 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець та житель АДРЕСА_1 , не одружений, освіта середня, працює оператором ТОВ "Окко Рітейл", раніше не судимий,

засуджений за ч.1 ст.369 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Запобіжний захід ОСОБА_8 не обирався.

Вироком місцевого суду встановлено, що наказом № 36 О/С від 12.02.2021 старшого сержанта поліції ОСОБА_10 призначено на посаду поліцейського відділу реагування патрульної поліції (ВРПП) Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області. Наказом № 9 О/С від 11.01.2021 сержанта поліції ОСОБА_11 призначено на посаду поліцейського ВРПП Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області.

У відповідності до посадових інструкцій поліцейського патрульної поліції, перебуваючи на службі, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 здійснюють безперервне та цілодобове патрулювання території обслуговування з метою забезпечення публічної безпеки і порядку, контролю за дотриманням правил дорожнього руху, забезпечення його безпеки та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі; стежать за безпекою дорожнього руху з метою виявлення та усунення порушень правил дорожнього руху; у випадках, визначених законом, складають протоколи про адміністративні правопорушення та здійснюють, у визначених законом випадках, провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймають рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечують їх виконання, тобто є представниками влади та службовими особами.

Відповідно до ст.222 КУпАП, уповноважені на те посадові особи органів Національної поліції мають право розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.121 КУпАП.

Згідно з ст.265-2 КУпАП, у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачене, у тому числі ст.121 КУпАП, працівник уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик.

Перебуваючи згідно з наказом начальника Ніжинського районного відділу поліції ОСОБА_12 з 08 години 01.03.2021 року у складі ВРПП №1 Ніжинського РВП, 01 березня 2021 року, близько 14.03 год., під час патрулювання території обслуговування неподалік від перехрестя з автодорогою Т-2514, «Ніжин-Бахмач-Дмитрівка», на автодорозі місцевого значення «Ніжин-Валентіїв», поліцейськими ОСОБА_10 та ОСОБА_11 виявлено автомобіль марки «ВАЗ-2101», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_8 , який порушив вимоги п.п.31.4.7а, 31.4.7е Правил дорожнього руху і тим самим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КУпАП. Задля припинення правопорушення працівниками поліції зупинено вказаний автомобіль на відстані близько 500 м від перехрестя з автодорогою Т-2514 «Ніжин-Бахмач-Дмитрівка» на автодорозі місцевого значення «№Ніжин-Валентіїв».

Після цього, ОСОБА_8 , перебуваючи на місці зупинки, близько 14 год. 20 хв., з метою уникнення адміністративної відповідальності за порушення вимог Правил дорожнього руху, будучи достовірно обізнаним про те, що ОСОБА_10 є працівником правоохоронного органу, розуміючи те, що його дії підпадають під кримінальну відповідальність, пообіцяв надати останньому неправомірну вигоду шляхом висловлення наміру про надання такої вигоди у виді 100 грн. шляхом надання купюри номіналом 200 грн. та отриманням решти від ОСОБА_10 у виді 100 грн. у салоні патрульного автомобіля «Mitsubishi Outlander», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під час оформлення постанови про накладення адміністративного стягнення за непритягнення до відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП.

Отже, 01.03.2021 року, близько 14 год. 20 хв., ОСОБА_8 пообіцяв неправомірну вигоду в розмірі 100 грн. поліцейському ОСОБА_10 , який є службовою особою правоохоронного органу, за невчинення ним в його інтересах дій, з використанням наданого службового становища.

Не погодившись із рішенням суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати вирок місцевого суду та призначити новий розгляд у суді першої інстанції, посилаючись на невідповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. Зокрема, згідно з формулюванням обвинувачення, викладеного як в обвинувальному акті, так і у вироку суду, зазначено, що « ОСОБА_8 пообіцяв неправомірну вигоду в розмірі 100 грн. поліцейському ОСОБА_10 , який є службовою особою правоохоронного органу, за невчинення ним в його інтересах дій, з використанням наданого службового становища». Разом з тим, суд в оскаржуваному вироку, без наведення мотивів, не вказав чому вважав недоведеною стороною обвинувачення саме вчинення обвинуваченим об`єктивної сторони ч.1 ст.369 КК України у виді «обіцянки надання неправомірної вигоди», визнав ОСОБА_8 у абзаці 13 мотивувальної частини вироку винним за ч.1 ст.369 КК України, а саме у пропозиції надання неправомірної вигоди службовій особі за не вчинення службовою особою в інтересах третіх осіб будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища, за що обвинувачений повинен нести відповідальність. Апелянт вказав, що під час досудового розслідування та судового розгляду було встановлено наявність у діях ОСОБА_8 саме «обіцянки», а не «пропозиції» надання неправомірної вигоди. Тому, на думку прокурора, вирок місцевого суду містить суперечності, які полягають у тому, що виклад фактичних обставин не відповідає пред`явленому обвинуваченню.

Заслухавши доповідь судді; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; обвинуваченого та його захисника, котрі просили вирок суду залишити без змін; дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

За змістом ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст.409 КПК України, підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

За змістом ст.412 КПК України, істотними порушеннями кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Згідно ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні й достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.374 КПК України, у мотивувальній частині вироку у разі визнання особи винуватою зазначаються: формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення; статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений; докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів; мотиви зміни обвинувачення, підстави визнання частини обвинувачення необґрунтованою, якщо судом приймалися такі рішення; обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

За змістом ст.337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Згідно з підпунктом «а» п.3 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право бути негайно і детально проінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

Відповідно до вимог п.2 ч.3 ст.374 КПК України та положенням п.11 Постанови Пленуму ВСУ №8 від 24 жовтня 2003 року «Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист у кримінальному судочинстві», у мотивувальній частині вироку, у разі визнання особи винуватою, окрім іншого, зазначається формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення, обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання. Порушення при складанні вироку вимог статті 374 КПК України може бути підставою для його скасування.

Як убачається з обвинувального акту, а також з 10 абзацу мотивувальної частини вироку, ОСОБА_8 обвинувачується у тому, що 01 березня 2021 року, близько 14 год. 20 хв., він пообіцяв неправомірну вигоду в розмірі 100 грн. поліцейському ВРПП Ніжинського РВП ОСОБА_10 , який є службовою особою правоохоронного органу, за невчинення останнім в інтересах ОСОБА_8 дій, з використанням наданого службового становища (а.к.п.2-5, 62).

Під час досудового розслідування та судового розгляду було встановлено, що ОСОБА_8 висловив намір про надання неправомірної вигоди, зазначивши, що надасть її під час оформлення протоколу в салоні службового автомобіля, шляхом надання поліцейському купюри номіналом 200 гривень та отримання від нього решти у виді 100 гривень.

Проте, місцевий суд, розглянувши справу згідно положень ч.3 ст.349 КПК України, в абзаці 13 мотивувальної частини вироку зазначив, що вина ОСОБА_8 доведена повністю, його дії вірно кваліфіковано за ч.1 ст.369 КК України, як пропозиція надання неправомірної вигоди службовій особі за невчинення службовою особою в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища, за що він повинен нести відповідальність.

З наведеного вбачається, що мотивувальна частина вироку містить істотні суперечності, так як висновок суду щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_8 не відповідає висунутому йому обвинуваченню, які на думку колегії суддів, є порушенням вимог кримінального процесуального закону, що потягло за собою порушення права обвинуваченого ОСОБА_8 на захист.

Отже, враховуючи, що місцевим судом при розгляді кримінального провадження допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, вирок підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду.

Керуючись ст.ст.404, 407, 409, 412, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 30 квітня 2021 року щодо ОСОБА_8 скасувати, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4