Справа № 308/5547/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2021 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000055, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.02.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в ОВС СУ ГУНП в Закарпатській області майор поліції ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням, погодженим прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_4 , в межах кримінального провадження №0000055, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.02.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, про арешт майна, у якому просить накласти арешт на належні приватному підприємству «Проектно-будівельна компанія Євробуд» нерухоме майно за реєстраційним номером 14617080, а саме: нежитлова будівля, (мойка літ. Ж, гараж літ. В, склад літ. Д), розташована за адресою: м. Мукачево, вул. Вокзальна, будинок 24; нерухоме майно за реєстраційним номером 8196947, а саме комплекс, незавершений будівництвом розташоване за адресою: м. Мукачево, вул. Вокзальна, будинок 24, із забороною розпоряджатись даними об`єктами нерухомості.

Вимоги клопотання мотивовані тим, що арешт на майно, вказане у прохальній частині клопотання необхідно накласти з метою забезпечення можливої конфіскації та забезпечення цивільного позову.

В судове засідання слідчий не з`явився, подав через канцелярію суду заяву, за змістом якої просив розглянути подане клопотання без його участі.

З метою розглядається без повідомлення підозрюваного, щодо якого здійснюється провадження з метою забезпечення арешту майна відповідно до положень ч. 2 ст. 172 КПК України.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно змісту ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому КПК України порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Слідчим суддею з доданого до матеріалів клопотання витягу ЄРДР встановлено, що на даний час ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000055, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.02.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000055 слідує, що у період вересня - листопада 2020 року службові особи приватного підприємства «Проектно-будівельна компанія Євробуд» здійснили привласнення грошових коштів під час виконання робіт з «Капітального ремонту з переплануванням 1 поверху акушерсько-гінекологічного корпусу від відділення екстреної (невідкладної) медичної допомоги Тячівської районної лікарні». У період вересня - листопада 2020 року службові особи приватного підприємства «Проектно-будівельна компанія «Євробуд» внесли неправдиві дані в акти приймання виконаних будівельних робіт з «Капітального ремонту з переплануванням 1 поверху акушерсько-гінекологічного корпусу від відділення екстреної (невідкладної) медичної допомоги Тячівської районної лікарні», які проводилися згідно договору №203 по «капітальному ремонту з переплануванням 1 поверху акушерсько - гінекологічного корпусу під відділення екстреної (невідкладної) медичної допомоги Тячівської РЛ укладеного між КНП «Тячівська районна лікарня» Тячівської районної ради» та ПП «Проектно-будівельна компанія «Євробуд», включивши в дані акти роботи, які фактично виконані не були на суму 538 011,50 грн., а також заволодів будівельними матеріалами на суму 1000000 грн.

З доданої до матеріалів клопотання копії повідомлення про підозру від 25.06.2021 встановлено, що в межах кримінального провадження №0000055 від 05.02.2021 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, а саме у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене в особливо великих розмірах та внесенні до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей.

Згідно статуту приватного підприємства «Проектно-будівельна компанія Євробуд» ОСОБА_5 являється одноособовим засновником даного підприємства та згідно наказу № 1 від 28.09.2006 являється директором приватного підприємства «Проектно-будівельна компанія Євробуд».

Відповідно до змісту долученої до клопотання інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 29.06.2021, приватне підприємство «Проектно-будівельна компанія Євробуд» є власником нерухомого майна за реєстраційним номером 14617080, а саме: нежитлової будівлі, (мийка літ. Ж, гараж літ. В, склад літ. Д) розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , та нерухомого майна за реєстраційним номером 8196947, а саме: комплексу, незавершеного будівництвом, розташованого за адресою: м. Мукачево, вул. Вокзальна, будинок 24.

Частиною 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому КПК України порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Внесене слідчим в межах кримінального провадження №0000055 від 05.02.2021 клопотання про накладення арешту на майно відповідає вимогам ч. 2 ст. 171 КПК України.

Метою поданого клопотання про арешт майна слідчий визначив забезпечення конфіскації та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) у відповідності до п. 2, п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 КПК України);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 КПК України);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

На цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників вилученого майна з метою запобігання відчуження, знищення чи пошкодження майна, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

При вирішенні питання про арешт майна слідчим суддею враховані правові підстави для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, з первинною кваліфікацією за ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та можливість конфіскації майна.

Згідно з санкцією ч. 5 ст. 191 КК України за дії, передбачені частинами першою, другою, третьою або четвертою цієї статті, якщо вони вчинені в особливо великих розмірах або організованою групою передбачено кримінальну відповідальність у виді позбавленням волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.

Санкцією статті ч. 1 ст. 366 КК України передбачено кримінальну відповідальність за складання, видачу службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення офіційних документів у виді штрафу від двох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Враховуючи вищенаведені положення матеріального права, у випадку ухвалення у кримінальному провадженні обвинувального вироку до обвинуваченого може бути застосована конфіскація. Таким чином, з`ясувавши обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту з потребами кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що прокурором та слідчим доведено підстави для застосування арешту майна з метою забезпечення конфіскації у відповідності до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Водночас слідчий суддя вважає необґрунтованими доводи слідчого щодо накладення арешту на майно з метою забезпечення цивільного позову, оскільки відповідно до положень ч. 6 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження. Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено, тому вказана мета накладення арешту майна на час розгляду даного клопотання слідчим суддею слідчим жодним чином не необґрунтована.

З огляду на обставини ймовірно вчиненого кримінального правопорушення, представлених доказів за матеріалами клопотання в їх сукупності, враховуючи те, що майно перебуває у власності підозрюваного, до якого можуть бути застосовані заходи кримінально-правового характеру, слідчий суддя з метою забезпечення кримінального провадження та можливого застосування до підозрюваного конфіскації майна, запобігання можливості його відчуження, розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також враховуючи правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, вважає наявними підстави для накладення арешту на майно в частині заборони на відчуження, оскільки незастосування такої заборони може призвести до втрати, відчуження майна.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя вважає за можливе задовольнити подане слідчим клопотання про арешт майна частково та накласти арешт на вказане у клопотанні належне підозрюваному майно із забороною відчуження об`єктів нерухомості, що в свою чергу забезпечить досягнення завдань кримінального провадження і буде найменш обтяжливим способом арешту для власника зазначеного майна.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на належні приватному підприємству «Проектно-будівельна компанія Євробуд» нерухоме майно за реєстраційним номером 14617080, а саме: нежитлову будівлю, (мойка літ. Ж, гараж літ. В, склад літ. Д), розташовану за адресою: АДРЕСА_1 ; нерухоме майно за реєстраційним номером 8196947, а саме: комплекс, незавершений будівництвом, розташований за адресою: м. Мукачево, вул. Вокзальна, будинок 24, із забороною відчуження даними об`єктами нерухомості.

У задоволенні іншої частини вимог клопотання відмовити.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області ОСОБА_1