Справа № 741/263/21 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/466/21
Категорія - ч. 1 ст. 122 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2021 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000005 від 10 січня 2021 року, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Ніжинської окружної прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу Носівського районного суду Чернігівської області від 28 квітня 2021 року відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кам`янка-Дніпровська Кам`янсько-Дніпровського району Запорізької області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, ніде не зареєстрованого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку ст. 89 КК України не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Носівського районного суду Чернігівської області від 28 квітня 2021 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000005 від 10.01.2021 відносно ОСОБА_8 за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 309 КК України, повернуто прокурору внаслідок його невідповідності вимогам Кримінального процесуального кодексу України.

Таке рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що обвинувальний акт повинен бути викладений у такий спосіб, щоб його зміст відповідав вимогам ст.291 КПК України за структурою, послідовністю викладення, наявністю обов`язкових елементів: викладення фактичних обставин, правової кваліфікації та формулювання обвинувачення. Вказав, що в обвинувальному акті не вказано всіх потерпілих та їх відомості, а саме не вказано анкетні відомості потерпілого ОСОБА_9 , а є посилання лише на потерпілого ОСОБА_10 та його анкетні дані. Крім того, в порушення п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, в обвинувальному акті не чітко викладені обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими та формулювання обвинувачення, зокрема, не наведено, що саме вчинив обвинувачений ОСОБА_11 по відношенню до потерпілого ОСОБА_10 , який визнаний потерпілим відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування.

На вказану ухвалу суду першої інстанції прокурор, який приймав участь у розгляді кримінального провадження, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати її і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Вважає, що дана ухвала є незаконною через невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотного порушення вимог кримінального процесуального законодавства. Зауважує, що в ході досудового розслідування було встановлено, що ОСОБА_8 дійсно спричинив 09.01.2021 року тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості саме ОСОБА_9 , але останнього потерпілим визнано не було, оскільки він помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується наявним у матеріалах кримінального провадження висновком судово-медичної експертизи. А тому в якості потерпілого залучено рідного брата ОСОБА_9 ОСОБА_10 , анкетні відомості якого і було зазначено в обвинувальному акті. Вказує, що на досудовому розслідуванні до участі у кримінальному провадженні в якості потерпілого було залучено лише ОСОБА_10 , що підтверджується долученим до обвинувального акту реєстром матеріалів досудового розслідування. На думку прокурора, судом не було належним чином досліджено вказані обставини у підготовчому судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах поданих апеляційних скарг.

За змістом частин 1, 3 статті 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом. Зокрема, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України.

В порядку п.3 ч.3 ст. 314 КПК України на стадії підготовчого судового засідання суд має право повернути обвинувальний акт прокурору у тому випадку, якщо він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Вимоги до змісту обвинувального акта та додатків до нього викладені в ст. 291 КПК України.

Із наведених положень кримінального процесуального закону слідує, що на стадії підготовчого провадження в суді першої інстанції повернення обвинувального акта прокурору допускається лише у разі порушення прокурором чи слідчим цих вимог.

Вимоги до обвинувального акту регламентовані ст. 291 КПК України, частина друга пункт другий якої, зокрема, передбачає, що обвинувальний акт повинен містити анкетні відомості обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).

Як вбачається із матеріалів провадження, які були досліджені під час апеляційного розгляду, суд першої інстанції в ухвалі вірно зазначив, що у порушення вимог п.3 ч.2 ст. 291 КПК України в обвинувальному акті не вказано всіх потерпілих, та їх відомості.

Так, згідно з обвинувальним актом ОСОБА_8 обвинувачується у тому, що 09.01.2021 року, в період часу з 23 год. 00 хв. до 23 год. 30 хв., знаходячись на території господарства за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , на ґрунті особистих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання наслідків у виді спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , умисно завдав йому близько 7 ударів кулаком в область обличчя та волосяної частини голови, близько 5 дарів кулаком в область тулуба та близько 4 ударів ногою в область тулуба, спричинивши ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді прямих переломів 6,7,8 ребер зліва, двох різаних ран голови, крововиливів в м`які тканини голови, крововиливів в паранефральну клітковину з обох сторін, рани слизової оболонки обох губ, які за ознакою тривалості розладу здоров`я на строк більше ніж 21 добу, відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості.

Таким чином, в обвинувальному акті не вказано анкетні відомості потерпілого ОСОБА_9 , що є порушенням п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України.

Обвинувальний акт містить посилання лише на потерпілого ОСОБА_10 та його анкетні дані.

Крім того, в порушення п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, в обвинувальному акті не чітко викладені обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими та формулювання обвинувачення. Так, в обвинувальному акті не наведено, що саме вчинив обвинувачений ОСОБА_11 по відношенню до потерпілого ОСОБА_10 , який визнаний потерпілим відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування.

Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що ОСОБА_8 дійсно спричинив 09.01.2021 року тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості саме ОСОБА_9 , але останнього потерпілим визнано не було, оскільки він помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується наявним у матеріалах кримінального провадження висновком судово-медичної експертизи, а в якості потерпілого залучено рідного брата ОСОБА_9 ОСОБА_10 , анкетні відомості якого і було зазначено в обвинувальному акті, на думку колегії суддів, не мають підґрунтя, оскільки будь-яких підтверджуючих документів саме щодо смерті ОСОБА_9 , а також її причини матеріали справи не містять.

В засіданні апеляційного суду прокурор пояснив, що на момент скерування обвинувального акту до суду, ОСОБА_9 помер, але його смерть не пов`язана із заподіянням йому тілесних ушкоджень. ОСОБА_10 визнаний потерпілим тому, що він є близьким родичем померлого ОСОБА_9 , але безпосередньо ОСОБА_10 ніяких ушкоджень здоров`ю від обвинуваченого не отримував.

У відповідності до ч.1 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або матеріальної шкоди.

З обвинувального акту не вбачається, що ОСОБА_10 діями обвинуваченого заподіяно якоїсь шкоди. Виходячи з цього, органи досудового розслідування неправильно визначили коло потерпілих у справі осіб, які, до того ж, мають право оскаржували судові рішення та звертатись до суду з цивільними позовами. Визнання потерпілим ОСОБА_10 в порядку правонаступництва, про що говорив прокурор в засіданні апеляційного суду, кримінальним процесуальним законом не передбачене.

Таким чином, єдиним процесуальним шляхом виправлення недоліків обвинувального акту, передбаченим КПК України, є повернення обвинувального акту прокурору, з метою усунення ним недоліків протягом розумного строку.

Апеляційний суд погоджується з підставою повернення обвинувального акту через невідповідність вимогам закону обвинувального акту в частині відомостей відносно потерпілих, а тому не знаходить законних підстав для скасування ухвали суду, яка є законною і обґрунтованою. Врахувавши ці обставини, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність повернення обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 309 КК України, прокурору, належним чином мотивувавши своє рішення.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про невідповідність в обвинувальному акті та додатках до нього в частині відомостей відносно потерпілих у провадженні, та необхідність у зв`язку з цим повернення обвинувального акту прокурору, що ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження, є очевидними і не викликають будь-яких сумнівів. А доводи прокурора щодо істотного порушення судом вимог кримінального процесуального закону при ухваленні судового рішення про повернення обвинувального акту є необґрунтованими.

Таким чином, невідповідність обвинувального акту вимогам закону позбавляє суд в подальшому розглянути кримінальне провадження по суті та прийняти законне та обґрунтоване рішення у відповідності до закону, а тому колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Ніжинської окружної прокуратури ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Носівського районного суду Чернігівської області від 28 квітня 2021 року, якою повернуто прокурору обвинувальний акт для виконання вимог ст. 291 КПК України у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4