Дата документу 30.03.2021 Справа № 554/7863/20
Провадження № 1-кс/554/5680/2021
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2021 року слідчий судя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілою в кримінальному провадженні №0001124 від 27.07.2020 року,-
ВСТАНОВИВ :
ОСОБА_3 звернулася до суду зі скаргою на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілою в кримінальному провадженні №0001124 від 27.07.2020 року, в якій прохала скасувати постанову слідчого другого слідчого відділу ТУ ДБР розташованого у м.Полтаві ОСОБА_4 від 17 листопада 2020 року про закриття кримінального провадження № 0001124 від 27.07.2020 року, скасувати постанову слідчого другого слідчого відділу ТУ ДБР розташованого у м.Полтаві ОСОБА_4 від 27 серпня 2020 року про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілою у кримінальному провадженні №0001124 від 27.07.2020 року, зобов`язати слідчого другого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві ОСОБА_4 відновити досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001124 від 27.07.2020 року та надати ОСОБА_3 копію постанови про відновлення досудового розслідування з відповідним витягом з ЄРДР, визнати потерпілою у кримінальному провадженні № 0001124 від 27.07.2020 року, невідкладно виконати вимоги ухвал слідчих суддів Октябрського районного суду м.Полтави від 29.09.2020, 03.09.2020 та від 27.10.2020 року.
В обґрунтування скарги зазначила, що у провадженні ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві перебували матеріали кримінального провадження № 0001124 від 27.07.2020 року, відкриті на підставі ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 04.06.2020 року. Кримінальне провадження було відкрито на підставі даних викладених в заяві від 04.05.2020 року про кримінальне правопорушення вчинене прокурором Криворізької місцевої прокуратури №1 ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , передбаченого ч.2 ст.384 КК України. Нею неодноразово було надіслано слідчому численні клопотання в рамках даного кримінального провадження , а саме клопотання від 23.07.2020, 14.08.2020 та 12.10.2020 року, в яких прохала допитати в якості потерпілої та визнати потерпілою, провести слідчі дії, надати можливість долучити у справу докази. Слідчим вказані клопотання розглянуто не було. Ухвалами слідчих суддів Октябрського районного суду м.Полтави від 23.09.2020, 03.09.2020, 27.10.2020 року зобов`язано слідчого ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві розглянути клопотання та повідомити про результати розгляду. 21.08.2020 року слідчим ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві ОСОБА_4 винесено постанову про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілою. 17.11.2020 року слідчим ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження №0001124 від 27.07.2020 року. Вважає, вказані постанови незаконними та такими що порушують її законні права та інтереси, таким що підлягають скасуванню.
У судове засідання ОСОБА_3 не з`явилася, прохала проводити розгляд скарги за її відсутності, вимоги підтримала та прохала задовольнити.

Слідчий у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Слідчим надані суду матеріали кримінального провадження №0001124 від 27.07.2020 року для огляду.
Відповідно до положень ч.3 ст.306 КПК України відсутність слідчого, прокурора, не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши матеріали скарги, кримінального провадження №0001124 від 27.07.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 284 КК України, слідчий суддя дійшов до висновку про задоволення скарги частково з таких підстав.

Згідно з ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1 ст.303 КПК України.

Так, згідно з п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно з вимогами п.2 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність складу кримінального правопорушення.

У судовому засіданні встановлено, що ТУ ДБР, розташованим у м.Полтаві здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження №0001124 від 27.07.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 284 КК України.

17 листопада 2020 року постановою слідчого ТУ ДБР розташованого у м.Полтаві кримінальне провадження №0001124 від 27.07.2020 року закрито, у зв`язку із встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до жодногоучасникакримінальногопровадженнябулазастосовананалежнаправова процедура.

Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

За загальним правилом, визначеним в ч.1 ст.92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

Відповідно до положень ч.2 ст.9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Проте, як перевірено слідчим суддею, при винесенні оскаржуваної постанови слідчим в порушення вимог ч.2 ст.9 КПК України щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, не надано належної правової оцінки обставинам ДТП, та передчасно прийнято рішення про закриття кримінального провадження за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, яке не ґрунтується на достатніх, належних та допустимих доказах.

Так, постанова слідчого від 17.11.2020 року є недостатньо мотивованою, виходячи з наступного.

Як слідує із постанови про закриття кримінального провадження №0001124 від 27.07.2020 року, в ході досудового розслідування слідчим було допитано ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Вказано, що вчинення висновків щодо наявності повноважень у прокурора чи їх відсутність, допустимість та належність доказів у конкретному кримінальному провадженні, знаходиться поза межами процесуальної діяльності слідчого під час досудового розслідування у іншому кримінальному провадженні. Постанова про призначення групи прокурорів не є предметом кримінального правопорушення, передбаченого ст. 384 КК України, відповідно до чого склад зазначеного кримінального правопорушення взагалі відсутній та проведенням жодних інших слідчих дій дані обставини не можуть бути спростовані.
Разом з тим, слідчим не проведено всіх слідчих дій, які б свідчили про повне та всебічне проведення досудового розслідування.
Слідчим в ході досудового розслідування не надана оцінка висновку експерта від 24.04.2020 року за № 5-81/25-60 Запорізького НДЕКЦ МВС України, не допитано заявника ОСОБА_3 , не виконано вимоги ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 03.09.2020 року, якою зобов`язано слідчого розглянути клопотання ОСОБА_3 від 14.08.2020 року в порядку передбаченому ст. 220 КПК України.
Зазначене вказує на те, що всупереч вимог процесуального закону досудове розслідування проведено неповно і поза увагою слідчого залишились інші обставини, на які посилається заявник у своїй заяві, що необхідні для повного та об`єктивного розслідування.

Отже, слідчий суддя вважає, що оскаржувана постанова була прийнята передчасно, оскільки слідчим не здійснено достатнього та вичерпного обсягу слідчих дій щодо збирання доказів, не надано їм належну юридичну оцінку, а відтак, не спростовано доводів потерпілого.

Зазначені недоліки постанови слідчого стосуються суті рішення та є істотними.

Згідно з п.2 ч.5ст.110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини, відображеною у п.67 рішення від 4 квітня 2006 року у справі «Шевченко протии України» розслідування не буде ефективним доти, доки всі докази не будуть детально вивчені, а висновки не будуть обґрунтовані.

Оскільки закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, провадження має закриватися після всебічного, повного, об`єктивного дослідження всіх обставин та після надання оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів. Відповідно до закону, постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, має бути викладена суть заяви особи, фактичні обставини, має бути надана відповідь на всі поставлені запитання особою, що здійснює захист своїх прав.

Відповідно до ст.223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Їх сутність полягає у намаганні процесуальної особи розшукати і належним чином зафіксувати у відповідних процесуальних джерелах фактичні дані, що мають значення у кримінальному провадженні.

Таким чином, слідчим не було процесуально здійснено заходів по збиранню та дослідженню доказів в порядку ст.ст.91-94 КПК України, за таких обставин суд вважає, що прийняте слідчим рішення є передчасним, постанова про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню, а матеріали кримінального провадження підлягають поверненню для організації досудового розслідування, під час проведення якого необхідно повно та об`єктивно перевірити обставини кримінального правопорушення, вказаного в повідомленні про вчинення злочину, надати обґрунтовану юридичну оцінку встановленим обставинам; в достатньому для встановлення об`єктивної істиниобсязі провести інші необхідні слідчі дії, про які вказано в ухвалі, за результатами чого прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Разом з тим, доводи заявника, що в процесі досудового розслідування залишилися невиконаними ухвали слідчих суддів Октябрського районного суду м.Полтави від 29.09.2020 та від 27.10.2020 року є неспроможними, так як на виконання вимог ухвали Октябрського районного суду м.Полтави від 27.20.2020 року слідчим надано відповідь від 17.11.2020 року за № 17426 /15-02-2-20, а даних про постановлення слідчим суддею Октябрського районного суду м.Полтави ухвали від 29.09.2020 року у кримінальному провадженні за № 0001124 не встановлено.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.
21 серпня 2020 року слідчим другого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві ОСОБА_4 винесено постанову про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілою.

Постанова мотивована, тим що у кримінальному провадженні не встановлено обставин, які б свідчили про завдання ОСОБА_3 моральної, фізичної або матеріальної шкоди кримінальним правопорушенням. Слідством не здобуто необхідних доказів, які б підтверджували факт винесення завідомо неправосудного рішення суддею, про що зазначено в заяві про вчинення кримінального правопорушення, на підставі якої розпочату досудове розслідування.

Слід звернути увагу, що кримінальне провадження відкрито на підставі заяви ОСОБА_3 про вчинення прокурорами кримінального правопорушення, а саме фальсифікації виготовлення та підроблення доказу обвинувачення ОСОБА_3 . Вказана обставини свідчить, що слідчим при винесення постанови про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілою не в повній мірі досліджено заяву про вчинення злочину. Мова про винесення завідомо неправосудного рішення суддею в заяві про злочин не йдеться.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обовязки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Як зазначено у ч. 2 ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Постанова про відмову у визнанні потерпілим є процесуальним рішенням слідчого та повинна відповідати вимогам, визначеним ч. 5 ст. 110 КПК України.
Також, таке процесуальне рішення слідчий, прокурор приймає з урахуванням норм ст. 94 КПК України, у якій зазначається, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Статтею 8 КПК України гарантовано, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Підстави, з яких слідчим відмовлено у визнанні потерпілою ОСОБА_3 суперечать положенням КПК України, частиною 5 ст. 55 якого визначено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до кримінального провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
При винесенні вказаної постанови слідчим не вказано, які саме дії проведено по встановленню факту не заподіяння шкоди завданої кримінальним правопорушенням ОСОБА_3 , зазначено лише, що у матеріалах кримінального провадження відсутні докази завдання їй шкоди. В постанові відсутні посилання на матеріали досудового розслідування, які б давали підстави прийти до висновку про існування очевидних та достатніх підстав вважати, що заява про кримінальне правопорушення або заява про залучення до кримінального провадження як потерпілої подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в частині першій статті 55 КПК України.
На підставі викладеного, слідчий суддя дійшов до висновку, що скарга в частині скасування постанови про закриття кримінального провадження від 17.11.2020 та постанови про відмову у визнанні потерпілою від 21.08.2020 року підлягає задоволенню, а постанови скасуванню.

Враховуючи, що заявник прохає суд зобов`язати прийняти процесуальне рішення, а саме зобов`язати визнати ОСОБА_3 потерпілою, зобов`язати виконати ухвали суду, що не входить до компетенції слідчого судді та суперечитиме самостійній процесуальній діяльності слідчого, приходжу до висновку про відмову у задоволенні скарги в цій частині.
Керуючись ст.ст.303-307,309,369-372 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілою в кримінальному провадженні №0001124 від 27.07.2020 року задовольнити частково.
Постанову слідчого другого слідчого відділу ТУ ДБР розташованого у м.Полтаві ОСОБА_4 від 17 листопада 2020 року про закриття кримінального провадження №0001124 від 27.07.2020 року скасувати.
Постанову слідчого другого слідчого відділу ТУ ДБР розташованого у м.Полтаві ОСОБА_4 від 27 серпня 2020 року про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілою у кримінальному провадженні №0001124 від 27.07.2020 року - скасувати.
Зобов`язати слідчого другого слідчого відділу ТУ ДБР розташованого у м.Полтаві ОСОБА_4 відновити досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001124 від 27.07.2020 року та надати ОСОБА_3 копію постанови про відновлення досудового розслідування з відповідним витягом з ЄРДР.
Матеріали кримінального провадження №0001124 від 27.07.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 284 КК України -повернути до ТУ ДБР розташованого у м.Полтаві для організації досудового розслідування.
В іншій частині скарги відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1