УХВАЛА
Іменем України

30.04.2021 Справа №607/7503/21 Провадження № 1-кс/607/2459/2021

м. Тернопіль

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000358 від 30.06.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

УСТАНОВИВ:

28.04.2021 до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду надійшло клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000358 від 30.06.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02.07.2020 накладений арешт на вилучене 30.06.2020 під час огляду місця події майно, а саме на автомобіль марки «Toyota Camry», державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 є ОСОБА_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

У клопотанні зазначено, що на даний час у застосуванні арешту на таке майно відпала потреба, оскільки усі сліди кримінального правопорушення, які утворились внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зафіксовані, а також проведені необхідні експертизи.

За таких підстав ОСОБА_3 просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 02.07.2020, та повернути їй транспортний засіб марки «Toyota Camry», державний номерний знак НОМЕР_1 .

У судове засідання власник майна ОСОБА_3 , належним чином повідомлена про дату, час та місце цього судового засідання, не з`явилася без повідомлення про причини неприбуття. Жодних заяв чи клопотань на день розгляду клопотання про скасування арешту майна від ОСОБА_3 не надходило.

У судове засідання прокурор ОСОБА_4 не з`явився, попередньо подав клопотання про розгляд клопотання про скасування арешту майна без його участі. Також просив у клопотанні ОСОБА_3 відмовити з тих підстав, що з вказаним транспортним засобом необхідно провести ще експертні дослідження з метою визначення швидкості транспортного засобу та стану його коліс.

Вказане згідно з ч. 2 ст. 174 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання, а відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Дослідивши зміст клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя дійшов висновку, що у клопотанні слід відмовити з таких підстав.

Частина 1 ст. 170 КПК України визначає, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно зі ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано (ч. 2 ст. 174 КПК України).

При вирішенні питання про подальше застосування заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Разом з тим відповідно до ч. 3 ст. 22 КПК України слідчий суддя під час кримінального провадження не може одночасно виконувати функції державного обвинувачення, захисту і судового розгляду.

Так, функції з доведення обґрунтованості поданого клопотання, наявності підстав для його задоволення процесуальним законом покладено виключно на ініціатора такого клопотання, в даному випадку на власника майна. Відтак слідчий суддя розглядає клопотання на підставі тих доказів, які слідчому судді і представлені. При цьому жодний учасник не позбавлений можливості надати ці докази, а також доводити у судовому засіданні наявність обставин, на які він посилається для підтвердження своїх вимог чи заперечень.

Викладене свідчить про те, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом. Відтак саме заявник повинен довести, що арешт, раніше накладений на майно, є необґрунтованим та/або в застосуванні такого арешту відпала потреба.

При цьому згідно з вимогами ч. 3 ст. 132 КПК України на слідчого, прокурора покладено лише доведення необхідності застосування заходів забезпечення кримінального провадження, а не доведення наявності підстав для подальшого перебування майна під арештом у разі його накладення.

Так, ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 02.07.2021 накладений арешт на автомобіль марки «Toyota Camry», державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 є ОСОБА_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування клопотання про скасування арешту майна ОСОБА_3 зазначила, що усі необхідні експертизи з даним автомобілем проведено та усі сліди кримінального правопорушення, які утворились внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зафіксовані, а тому відсутня необхідність у його подальшому зберіганні на території спеціального майданчика.
Частини 1, 2 ст. 84 КПК України визначають, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Також за змістом ст. 26, 42, 64-2, 174 КПК України саме власник майна має довести, що в подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба, і при цьому останній користується правами, передбаченими для підозрюваного в частині, що стосуються арешту майна, зокрема має право ознайомлюватися з матеріалами досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 221 цього Кодексу, та одержувати копії процесуальних документів. Вказане свідчить, що для подання належних доказів на підтвердження обставин, зазначених у клопотанні, власник майна ОСОБА_3 не позбавлена можливості ознайомитись з матеріалами кримінального провадження, отримати копії відповідних процесуальних документів та надати їх слідчому судді.

Разом з тим будь-яких документів, які б підтверджували, що у кримінальному провадженні № 0000358 від 30.06.2020 з автомобілем марки «Toyota Camry», державний номерний знак НОМЕР_1 , проведені усі необхідні експертизи і що у накладенні арешту на даний транспортний засіб відпала потреба, заявником надано не було.

Відтак ОСОБА_3 жодним чином не доведено, що арешт на належне їй майно було накладено необґрунтовано або що в подальшій дії вказаного заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба.

Натомість у своєму клопотанні прокурор вказав, що з метою визначення швидкості транспортного засобу та визначення стану його коліс є необхідним дослідити транспортний засіб та провести відповідні експертні дослідження.

За таких підстав слідчий суддя доходить висновку, що клопотання про скасування арешту майна є передчасним, необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає.

При цьому слідчий суддя роз`яснює заявнику її право повторно звернутись із клопотанням про скасування арешту майна після того, як відпаде потреба у його арешті.

Керуючись ст. 22, 26, 64-2, 84, 132, 170, 174, 309, 369-372, 532 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У клопотанні ОСОБА_3 про скасування арешту майна під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000358 від 30.06.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1