ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/984/21 Справа № 208/707/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),
розглянувши в судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 07 грудня 2020 року у кримінальному провадженні №0002371 стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.389 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:

Вироком Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 07 грудня 2020 року ОСОБА_7 визнано винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.389 КК України, та призначено йому покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки.
На підставі ст.71 КК України до покарання, призначеного ОСОБА_7 даним вироком суду, приєднано частково невідбуте основне покарання у виді 1 року 10 місяців обмеження волі з додатковим покаранням у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 6 місяців, призначене йому вироком Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 22 листопада 2016 року, з урахуванням постанови Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 27 вересня 2017 року та ухвали Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 08 червня 2018 року, та остаточно призначено ОСОБА_7 основне покарання у виді обмеження волі на строк 3 роки 10 місяців та додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 6 місяців.

ОСОБА_7 визнано винуватим у тому, що він, будучи засудженим 22 листопада 2016 року Криничанським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 286 КК України до 4 років позбавлення волі та до 3 років позбавлення права керування транспортним засобом, за постановою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 27 вересня 2017 року за ст. 82 КК України, невідбутий строк позбавлення волі замінений на обмеження волі, 25 жовтня 2017 року прибув до Ігренського ІЦ Дніпропетровської області №133, звільнений 16 червня 2018 року з Ігренської ІЦ Дніпропетровської області №133 за ухвалою Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 08 червня 2018 року за ст.81 КК України, умовно-достроково на 1 рік 10 місяців 22 дні.

06 вересня 2018 року вирок Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 22 листопада 2016 року відносно ОСОБА_7 надійшов на виконання до Заводського районного відділу філії Державної установи Центр пробації у Дніпропетровській області для виконання додаткової міри покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, відносно нього заведена особова справа №01/2018.

17 вересня 2018 року ОСОБА_7 прибув до уповноваженого органу з питань пробації та надав підписку про ознайомлення з вимогами статей 34, 35 Кримінально-виконавчого кодексу України та статті 389 Кримінального кодексу України.

Згідно зі ст.33 Кримінально-виконавчого кодексу України, Кам`янським відділом поліції ГУ НП в Дніпропетровській області 17 вересня 2018 року у громадянина ОСОБА_7 вилучено посвідчення водія НОМЕР_1 та направлено на зберігання до ТСЦ №1244, про що 21 вересня 2018 року до Заводського РВ надійшла відповідна інформація.

29 листопада 2018 року з територіального сервісного центру в Дніпропетровській області МВС України (ТСЦ №1244) отримано інформацію про внесення відповідних відомостей до ЄДР МВС України.

Протягом строку перебування на обліку Заводського РВ засудженому ОСОБА_7 неодноразово роз`яснювались обов`язки засуджених до покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатись певною діяльністю згідно статті 34 Кримінально-виконавчого кодексу України, а також правові наслідки ухилення від відбування покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, що підтверджено власноручно написаними поясненнями засудженого від 17 вересня 2018 року, 30 листопада 2018 року, 23 січня 2019 року, 11 квітня 2019 року, 17 липня 2019 року, 27 вересня 2019 року та 06 грудня 2019 року, а також довідками про проведену профілактичну роботу від 27 лютого 2019 року, 06 березня 2019 року, 13 травня 2019 року, 03 червня 2019 року.

29 жовтня 2019 року на адресу Заводського районного відділу філії Державної установи Центр пробації у Дніпропетровській області з Кам`янського відділу поліції ГУ НП в Дніпропетровській області надійшла інформація про притягнення засудженого ОСОБА_7 . Кам`янським відділом поліції 06 серпня 2019 року о 00:00 год до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП, а саме - керування транспортним засобом особою, яка не має відповідних документів на право керування таким транспортним засобом або не пред`явила їх для перевірки, або стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі про накладення штрафу у сумі 425 гривень за відсутність у водія поліса обов`язкового страхування. У постанові Заводського відділу державної виконавчої служби міста Кам`янське мається інформація про інше посвідчення водія, а саме НОМЕР_2 .

03 жовтня 2019 року о 00:00 год Дніпровським відділенням поліції (№БД328907) за ч.1 ст.130 КУпАП, керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу, та 03 жовтня 2019 року о 00:00 Дніпровським відділенням поліції (№БД328913) за ст.124 КУпАП, а саме - порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, складені відповідні протоколи.

28 листопада 2019 року Дніпровським районним судом м.Дніпродзержинська був розглянутий адміністративний протокол про скоєння ОСОБА_7 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та останній був визнаний винним.

03 грудня 2019 року Дніпровським районним судом м.Дніпродзержинська був розглянутий адміністративний протокол про скоєння ОСОБА_7 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та останній був визнаний винним.

Таким чином, ОСОБА_7 , будучи належним чином повідомленим про заборону керувати транспортними засобами згідно вироку суду на строк три роки у період з 16 червня 2018 року до 15 червня 2021 року та про наслідки за невиконання вимог вироку Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 22 листопада 2016 року, ігнорував вимоги судового рішення та продовжував керувати транспортними засобами, чим порушив вимоги п. 1 ст. 34 Кримінально-виконавчого кодексу України, а саме - не виконував судове рішення щодо покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.

Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив призначити йому більш м`яке покарання у виді виправних робіт.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що покарання, призначене судом першої інстанції є дуже суворим.
Вказав, що має батьків похилого віку та неповнолітнього сина, а також незадовільний стан здоров`я після дорожньо-транспортної пригоди.
Заслухавши суддю-доповідача, доводи учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно із ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу засудженого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до роз`яснень, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів і повинно відповідати принципам законності, справедливості, обґрунтованості і гуманізму.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону в повній мірі.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та перевірено у судовому засіданні суду апеляційної інстанції, при призначенні покарання суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості скоєного правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком, особу обвинуваченого, який раніше судимий, не перебуває на обліку лікарів нарколога та психіатра, офіційно не одружений, офіційно не працевлаштований, має неповнолітню дитину, тому колегія суддів не приймає доводи апеляційної скарги обвинуваченого.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо того, що покарання, наближене до найсуворішого, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження скоєння ним нових злочинів, враховуючи обставини справи, характер вчиненого проступку, а саме - неодноразове керування автомобілем без передбачених законом документів, у стані сильного алкогольного сп`яніння (2,7 проміле), вчинення ДТП у стані сп`яніння, будучи при цьому особою, засудженою за порушення правил безпеки дорожнього руху, та особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої, що свідчить про явну, зухвалу неповагу обвинуваченого як до базових вимог безпеки інших водіїв та пішоходів, так і до вироку суду, яким його позбавлено права керувати транспортними засобами, і вказує на істотну суспільну небезпеку обвинуваченого ОСОБА_7 .
Колегія суддів не приймає доводи апеляційної скарги обвинуваченого щодо його незадовільного стану здоров`я після дорожньо-транспортної пригоди, оскільки в матеріалах провадження відсутні відомості щодо медичних протипоказань до застосування до обвинуваченого покарання у виді обмеження волі відповідно до вимог ч.ч. 1-3 ст. 61 КК України.
На думку колегії суддів, ні судом першої інстанції, ні апеляційним судом у ході розгляду апеляційної скарги не встановлено обставин, які б істотно знижували ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку.
Таким чином, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 07 грудня 2020 року без змін.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 07 грудня 2020 року у кримінальному провадженні №0002371 стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.389 КК України залишити без задоволення.
Вирок Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 07 грудня 2020 року у кримінальному провадженні №0002371 стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.389 КК України залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення. Касаційна скарга може бути подана до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4