Справа № 577/997/21
Провадження № 1-кс/577/313/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"11" березня 2021 р.

в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

дізнавача СД Конотопського

РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 ,

власників майна ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Конотопського міськрайонного суду Сумської області клопотання прокурора Конотопської місцевої прокуратури ОСОБА_6 про накладення арешту на майно за матеріалами досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000106 від 02 березня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 248 КК України,

В С Т А Н О В И В :

02.03.2021 року прокурор Конотопської місцевої прокуратури ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням, про накладення арешту на автомобіль «Оpel Vivaro» д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію т/з НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_4 , що знаходиться на майданчику Конотопського РВП; мисливський карабін Remington-783- пакет № 1, 4, гільзи пакет SUD 1002746, ніж пакет SUD 2071945, 2 туші дикої кози ДП «Конотопське л/г», які віддано під збережну розписку начальнику КРВГ в Сумській області ОСОБА_7 , заборонивши відчуження, розпорядження та користування ними.

Клопотання обґрунтовує тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 02.03.2021 року о 00.13 год. надійшло повідомлення з 102 про те, що 02.03.2021 року о 00.10 за адресою: Конотопський район, с. Бочечки співробітники ВРПП Конотопського РВП зупинили авто «Оpel Vivaro» д.н.з. НОМЕР_1 при огляді в авто виявили вбиті дві диких кози.

Відомості про дане кримінальне правопорушення 02.03.2021 року внесено до ЄРДР за №0000106 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.248 КК України.

02.03.2021 року старшим слідчим СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області проведено огляд місця події, а саме на території с. Бочечки Конотопського району оглянуто автомобіль «Оpel Vivaro» д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію т/з НОМЕР_2 , мисливський карабін Remington-783, 4 гільзи, ніж, 2 туші дикої кози та тимчасово вилучено.

Автомобіль «Оpel Vivaro» д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію т/з НОМЕР_2 - поміщено на майданчик Конотопського РВП ГУНП в Сумській області, мисливський карабін Remington-783- пакет № 1, 4 гільзи пакет SUD 1002746, ніж пакет SUD 2071945, 2 туші дикої кози ДП «Конотопське л/г» віддано під збережну розписку начальнику КРВГ в Сумській області ОСОБА_7 .

Автомобіль «Оpel Vivaro» д.н.з. НОМЕР_1 на праві власності належить ОСОБА_4 , який зареєстрований АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію т/з серії НОМЕР_2 .

Вищевказані речі зберегли на собі сліди вчинення злочину, у зв`язку з чим під час досудового розслідування вони підлягають криміналістичному дослідженню.

Постановою дізнавача Конотопського РВП ГУНП в Сумській області від 02.03.2021 року автомобіль «Оpel Vivaro» д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію т/з НОМЕР_2 , мисливський карабін Remington-783, 4 гільзи, ніж 2071945, 2 туші дикої кози визнано та приєднано до кримінального провадження в якості речових доказів.

Без наявності вищевказаних речей проведення у даному кримінальному провадженні криміналістичної експертизи не можливо, а тому виникла необхідність в забороні користуватись та розпоряджатися ними.

Не застосування вказаної заборони може призвести до зникнення, знищення, втрати, псування, пошкодження, відчуження майна та слідів вчинення правопорушення, а також настання інших негативних наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, а тому виникла необхідність в накладені арешту на вищезазначене майно громадян.

Крім цього, вилучені речі 02.03.2021 року можуть бути використані, як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Також у слідства виникла необхідність в проведенні криміналістичних експертиз.

Дізнавач СД Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_8 клопотання підтримує.

Власник автомобіля «Оpel Vivaro» д.н.з. НОМЕР_1 , - ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечує.

Власник мисливського карабіну Remington-783 - ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечує.

Начальник КРВГ в Сумській області ОСОБА_7 в судове засідання нез`явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, проти задоволення клопотання не заперечує.

Дослідивши докази долучені до клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків

Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Конотопським РВП ГУНП в Сумській області проводиться досудове розслідування вищевказаного кримінального провадження за ознаками злочину передбаченого ч. 1 ст. 248 КК України, внесеного до ЄРДР за №0000106 від 02.03.2021 року (а.с.3).

02.03.2021 року, під час проведення огляду місця події, а саме на території с. Бочечки оглянуто автомобіль «Оpel Vivaro» д.н.з. НОМЕР_1 та виявлено свідоцтво про реєстрацію т/з НОМЕР_2 , мисливський карабін Remington-783, 4 гільзи, ніж, 2 туші дикої кози та тимчасово вилучено (а.с.6-8).

02.03.2021 року постановою дізнавача СД Конотопського РВП ГУНП в Сумській області автомобіль «Оpel Vivaro» д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію т/з НОМЕР_2 , мисливський карабін Remington-783, 4 гільзи, ніж, 2 туші дикої кози визнано речовим доказом (а.с.6).

Вказані речі були вилучені, оскільки для об`єктивного розслідування кримінального провадження необхідно провести криміналістичні експертизи.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 2 цієї ж статті визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Крім цього, відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Зі змісту ч. 2 ст. 173 КПК України вбачається, що при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

При цьому у відповідності до частини 3 статті 132 КПК України, арешт майна, як один із заходів забезпечення кримінального провадження, не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що арештоване може бути майно лише те, зокрема, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Враховуючи, що вказані в клопотанні речі, а саме: мисливський карабін Remington-783, 4 гільзи, ніж, 2 туші дикої кози мають значення речових доказів, суд приходить до переконання, що клопотання про арешт майна в цій частині є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню і на вказане майно необхідно накласти арешт, заборони відчужувати, розпоряджатись та використовувати їх будь-яким чином.

При цьому, суд зазначає, що засоби вчинення злочину - це предмети матеріального світу, що застосовуються злочинцем при вчиненні суспільно небезпечного діяння. Вони поділяються на знаряддя та інші засоби вчинення злочину. Знаряддя - це предмети, використовуючи які особа вчиняє фізичний (як правило, руйнівний) вплив на матеріальні об`єкти (вогнепальна і холодна зброя, інструменти, транспортні засоби, пристрої, технічне устаткування тощо). До інших засобів вчинення злочину (засоби у вузькому значенні слова) можуть бути віднесені підроблені документи, формений одяг та ін.

Засоби вчинення злочину слід відрізняти від предмета злочину, під яким розуміють предмети матеріального світу, у зв`язку з якими чи з приводу яких вчиняється злочин. Предмет, як відомо, нерозривно пов`язаний з об`єктом злочину, завжди перебуває в статичному стані. Засоби ж перебувають у динамічному стані, забезпечують здійснення посягання на об`єкт кримінально-правової охорони, у тому числі і вплив на предмет злочину.

Засоби вчинення злочину в одних випадках істотно полегшують вчинення злочину, в інших - без них це взагалі неможливо. Засоби є обов`язковою ознакою складу злочину, коли вони безпосередньо вказані в диспозиції статті Особливої частини КК або однозначно випливають з її змісту. Причому знаряддя вчинення злочину можуть виступати як ознака основного складу або кваліфікуючого, наприклад транспортні засоби в складі незаконного полювання.

Виходячи з вищенаведеного, суд доходить висновку, що у даному випадку транспортний засіб, а саме: автомобіль «Оpel Vivaro» д.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію т/з НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_4 не є засобом вчинення злочину.

З матеріалів справи вбачається, що вищевказаний автомобіль на праві власності належить ОСОБА_4 (а.с.10).

Виходячи із обставин справи, завдань кримінального провадження про забезпечення кримінального провадження суд вважає, що потреби кримінального провадження виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, як накладення арешту на вказане майно. Слідчий суддя вважає, що обмеження прав власності є розумним та співмірним із завданнями кримінального провадження. Такого висновку слідчий суддя дійшов з тих підстав, що накладення арешту на вищевказане майно є тимчасовим і необхідним обмеженням у праві власника на мирне володіння в розумінні ч. 1 ст. 1 Протоколу Першого до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки воно, ґрунтується на чітких та передбачуваних нормах кримінального процесуального закону з визначеними ефективними національним способами повернення цього майна і не пов`язується із повним безповоротнім та безоплатним вилученням державою цих речей, без покладення «надмірного тягара» для його власника.

Європейський Суд з прав людини в своїх Постановах від 09.06.2005 р. по справі «Бакланов проти Російської Федерації», від 24.03.2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів.

Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

За викладених обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що в задоволенні клопотання про накладення арешту на автомобіль «Оpel Vivaro» д.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію т/з НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_4 , слід відмовити, оскільки дане майно не є знаряддями вчинення кримінального правопорушення.

З врахуванням відповідності майна, на яке накладається арешт, критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, враховуючи розумність та співрозмірність обмеження права власника майна і те, що таке втручання відповідає вимогам закону і не є свавільним, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність часткового задоволення клопотання.

Керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Конотопської місцевої прокуратури ОСОБА_6 про накладення арешту на майно за матеріалами досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000106 від 02 березня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 248 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на мисливський карабін Remington-783- пакет № 1, 4, гільзи пакет SUD 1002746, ніж пакет SUD 2071945, 2 туші дикої кози ДП «Конотопське л/г», які віддано під збережну розписку начальнику КРВГ в Сумській області ОСОБА_7 .

Заборонити відчужувати, розпоряджатися та користуватися вказаним майном до прийняття остаточного рішення в кримінальному провадженні по суті.

В іншій частині відмовити.

Роз`яснити, що особи визначені в ч. 1 ст. 174 КПК України мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Конотопський міськрайонний суд Сумської області на протязі п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 11 березня 2021 року о 16 год.

СуддяОСОБА_1