Справа № 947/6686/21
Провадження № 1-кс/947/6049/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.05.2021 року cлідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю захисників підозрюваного адвокатів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_6 , розглянувши скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_3 , подану в порядку п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, в рамках кримінального провадження №0000019 від 15.01.2020 року, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 звернувся до суду зі скаргою про скасування повідомлення про підозру, яке складено та погоджено 26.02.2021 року відносно ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000019 від 15.01.2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 3, 5 ст. 191 КК України.

Свої вимоги заявник обґрунтовував тим, що у підозрі відсутнє документально підтверджене привласнення ОСОБА_5 грошових коштів ТОВ «Одесагаз-Постачання» шляхом незаконного вилучення їх на свою користь у конкретний спосіб, не має таких посилань і у висновку експертів №553 від 28.01.2021 року. В підозрі не наведено доказів щодо наявності конкретних протиправних дій підозрюваного ОСОБА_5 направлених на вилучення на свою користь грошових коштів з рахунків ТОВ «Одесагаз-Постачання», тобто відсутня суб`єктивна сторона кримінального правопорушення. Повідомлення про підозру ОСОБА_5 є необґрунтованим, так як в діях ОСОБА_5 відсутній склад злочину, а саме не має суб`єктивної сторони кримінального правопорушення.

Крім того, від захисника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_3 надійшла доповнена скарга на повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру ОСОБА_5 від 24.05.2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 3, 4 ст. 191 КК України, в обґрунтування якої захисник зазначає, що під час повідомлення про підозру орган досудового розслідування чітко не вказав на беззаперечність фактів, викладених у тексті підозри та не посилався на зібрані у зв`язку із цим докази, в підозрі не наведено доказів щодо наявності конкретних протиправних дій ОСОБА_5 направлених на вилучення на свою користь грошових коштів з рахунків ТОВ «Одесагаз-Постачання»- тобто відсутня суб`єктивна сторона кримінального правопорушення за ст. 191 КК України.

Адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу підтримав в повному обсязі та просив задовольнити.

Адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав вимоги заявленої скарги, додавши, що ОСОБА_5 особисто не отримував грошові кошти, грошові кошти були перераховані з одного підприємства на інше, кваліфікація невірна.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, вказавши, що підозра відповідає вимогам КПК, містить необхідні відомості, слідчим суддею надавалась оцінка обґрунтованості підозри під час обрання запобіжного заходу та накладення арешту на майно, тому відсутні підстави для задоволення скарги.

Заслухавши думку учасників провадження, дослідивши надані матеріали скарги та кримінального провадження №0000797 від 22.04.2021 року, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Як встановлено з наданих матеріалів кримінального провадження, слідчим управлінням ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000797 від 22.04.2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 3, 4 ст. 191 КК України.

Вказане кримінальне провадження, 22.04.2021 року постановою прокурора відділу Одеської обласної прокуратури виділено з кримінального провадження №0000019 від 15.01.2020 року.

26.02.2021 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 191 КК України, в рамках кримінального провадження №0000019 від 15.01.2020 року.

24.05.2021 року ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру, а саме у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 3, 4 ст. 191 КК України, в рамках кримінального провадження №0000797 від 22.04.2021 року.

Так, вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Згідно з ч. 1 ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 КПК, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених КПК запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення (частина).

Повідомлення про підозру має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення (стаття 277 КПК).

Дослідження повідомлення про підозру ОСОБА_5 від 26.02.2021 року дає підстави стверджувати, що вони за своїм змістом та формою відповідає вимогам статті 277 КПК.

Скарга не містить відомостей про порушення слідчим, прокурором інших вимог закону, визначених главою 22 КПК, а саме положень щодо порядку вручення повідомлення про підозру, тому це питання не підлягає дослідженню слідчим суддею.

Досліджуючи доводи скарги, слідчий суддя має вирішити чи необхідно при оскарженні повідомлення про підозру перевіряти достатність доказів для підозри чи лише обмежитись перевіркою дотримання вимог глави 22 КПК України щодо змісту повідомлення про підозру та виконання процесуальних формальностей, пов`язаних із підписанням та врученням повідомлення про підозру (питання про межі предмету перевірки). У разі позитивної відповіді про таку необхідність, слідчий суддя має встановити чи було забезпечено «достатність доказів» при повідомленні про підозру ОСОБА_5 ..

Регламентуючи можливість оскарження повідомлення про підозру в рамках судового контролю, КПК України не встановлює будь-яких правил або обмежень щодо предмету перевірки слідчим суддею повідомлення про підозру. Разом з тим, загальні положення кримінального провадження свідчать про те, що при вирішенні цього питання мають бути враховані:

1) підозра має ґрунтуватися на допустимих доказах. Відповідно до ч. 3 ст. 17 КПК України підозра не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом;

2) обов`язок захисника забезпечувати з`ясування обставин, які спростовують підозру. На підставі ч. 1 ст. 47 КПК України захисник зобов`язаний використовувати засоби захисту, передбачені КПК України та іншими законами України, з метою, зокрема, забезпечення з`ясування обставин, які спростовують підозру;

3) строк, після спливу якого дозволяється оскаржувати повідомлення про підозру. Оскаржити повідомлення слідчого, прокурора про підозру можна після спливу двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом (пункт 10 частини 1 статті 303 КПК);

4) функцію слідчого судді. Слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому КПК, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні (пункт 18 частини 1 статті 3 КПК).

5) вимоги щодо оцінки доказів слідчим суддею. З огляду на ч.1 ст. 94 КПК України слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Положення ч. 3 ст. 17, ч. 1 ст. 47, ч. 1 ст. 94, п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України дають підстави для висновку, що при оскарженні повідомлення про підозру слідчий суддя уповноважений перевіряти достатність доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Таку перевірку слідчий суддя здійснює виключно з метою судового контролю за дотриманням саме прав, свобод та інтересів особи у кримінальному провадженні.

Встановлення двомісячного строку, після якого дозволяється оскаржити повідомлення про підозру у вчиненні злочину, має на меті надати період, за збігом якого слідчий суддя зможе встановити чи укріпилася така підозра, чи стала спростованою. Саме тому лише після спливу цього строку є доцільним та можливим здійснити судовий контроль за наявністю достатніх доказів для підозри.

Системний аналіз норм КПК України та практики ЄСПЛ свідчить про наявність в КПК України понять, які відповідають різним стандартам доказування (переконання) - достатніх підстав (доказів), обґрунтованої підозри, поза розумним сумнівом.

Стандарт достатніх підстав (доказів) використовується в широкому колі різноманітних ситуацій, що виникають в ході кримінального провадження, тому вони не є сталими, а залежать від конкретної ситуації, мети постановлення тих чи інших процесуальних рішень, вчинення процесуальних дій та їх правових наслідків. При цьому вони застосовуються як для прийняття процесуальних рішень слідчим суддею, судом (наприклад, статті 157, 163, ч. 5 ст. 234, 260 КПК України), так і слідчими, прокурорами (зокрема, статті 134, 271, 276 КПК України).

Як вбачається p пункту 3 частини 1 статті 276 КПК України, повідомлення про підозру передбачає дотримання стандарту достатніх підстав (доказів). У цьому контексті необхідно з`ясувати яким є зміст цього стандарту саме з метою повідомлення особі про підозру.

Рівень обґрунтованості, доведеності підозри має корелювати зі ступенем обмеження прав і свобод підозрюваного, що випливають та/бо можуть бути пов`язані із прийняттям відповідного процесуального рішення чи вчинення процесуальної дії. При цьому чим більшим є втручання в права, свободи і законні інтереси людини, тим більшою має бути «вага» і «якість» доказів, якими обґрунтовується її причетність до скоєння відповідного кримінального правопорушення. Отже стандарт доказування (переконання) поступово зростає з перебігом ефективного розслідування, а втручання у права і свободи особи потребує більш глибокого обґрунтування, що повною мірою узгоджується із об`єктивним розширенням можливостей сторони обвинувачення в цьому напрямку.

Отже, застосування такого стандарту доказування і відповідно його перевірки слідчим суддею залежить від рівня обмеження прав, свобод та інтересів людини внаслідок повідомленням її про підозру та терміну здійснення ефективного розслідування.

У разі, коли повідомлення про підозру спричиняє лише виникнення обов`язків підозрюваного, які передбачені пунктами 1 та 3 частини 7 статті 42 КПК України, та не тягне для нього інших обмежень, наявність достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення може досягати мінімального рівня відповідного стандарту доказування (переконання), необхідного для виправдання зазначеного вище втручання в права, свободи і законні інтереси людини.

Крім того, з моменту повідомлення особі про підозру, вона набуває статусу підозрюваного. Оскільки обсяг процесуальних прав підозрюваного (стаття 42 КПК України) значно більший, ніж у особи, якій таке повідомлення ще не вручене (хоча фактичні обставини можуть свідчити про подібну перспективу), вона набуває можливостей активно себе захищати, відстоювати свою позицію в кримінальному провадженні. Отже з моментом повідомлення особі про підозру фактично пов`язується початок реалізації принципу змагальності в кримінальному процесі.

Саме у зв`язку із цим пункт 3 частини 1 статті 276 КПК закріплює обов`язок, а не право здійснити повідомлення про підозру. Адже неповідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення при наявності достатніх доказів для цього тягне порушення таких загальних засад кримінального провадження, як забезпечення права на захист та змагальність сторін.

Враховуючи викладене, стандарт достатніх підстав (доказів) для мети повідомлення особі про підозру є нижчим ніж стандарт «обґрунтованої підозри», адже останній згідно до пункту 1 частини 3 статті 132 КПК використовується для обґрунтування необхідності значно серйознішого обмеження прав, свобод і законних інтересів людини через, зокрема, застосування заходів забезпечення кримінального провадження та не зумовлює наділення підозрюваного додатковими правами.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене в національному законодавстві. Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (частини 5 статті 9 КПК). Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04).

Враховуючи, що стандарт достатніх підстав (доказів) є нижчим ніж стандарту обґрунтованої підозри, для цілей повідомлення особі про підозру він передбачає наявність доказів, які лише об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням (демонструють причетність до його вчинення) і вони є достатніми, щоб виправдати подальше розслідування до висунення обвинувачення або спростування такої підозри.

Доводи скарги і висловлені під час судового засідання позиції стосуються питання кваліфікації, а саме наявності в діях підозрюваного складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч. 3, 4 ст. 191 КК України. За версією сторони захисту, в діях ОСОБА_5 відсутній склад злочину, а саме не має суб`єктивної сторони кримінального правопорушення. Проте при розгляді скарги на повідомлення про підозру слідчий суддя має оцінити достатність та належність доказів лише стосовно того чи має місце переконання за стандартом достатності доказів для цілей повідомлення про підозру. Здійснюючи судовий контроль під час оскарження повідомлення про підозру, слідчий суддя не наділений повноваженням здійснювати перевірку обґрунтованості підозри і встановлювати в діях підозрюваного склад того чи іншого злочину.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу на те, що як вбачається з матеріалів кримінального провадження, зокрема, ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 10.03.2021 року про застосування запобіжного заходу, ухвали колегії судді Одеського апеляційного суду від 19.04.2021 року, в яких була встановлена обґрунтована підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 3, 5 ст. 191 КК України за стандартом доказування «обґрунтована підозра», з огляду на досліджені матеріали кримінального провадження.

Вказані обставини у своїй сукупності свідчать про наявність підстав для повідомлення про підозру на момент вчинення відповідної процесуальної дії та відповідність тому мінімальному рівню стандарту «достатніх підстав (доказів)», який закріплений в пункті 3 частини 1 статті 276 КПК.

При цьому на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, наявність чи відсутність в діях підозрюваного складу того чи іншого кримінального правопорушення, адже такі висновки опосередковано пов`язані з питанням винуватості особи у вчиненні злочину. Крім того, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, їх кваліфікація та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час досудового розслідування. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

За таких обставин слідчий суддя не вбачає підстав для скасування повідомлення про підозру ОСОБА_5 від 26.02.2021 року у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 3, 5 ст. 191 КК України, що обумовлює відмову у задоволенні скарги захисника ОСОБА_3 ..

Керуючись ст.ст. 7, 9, 276, 277, 303, 304, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги захисника підозрюваного ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_3 , подану в порядку п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, в рамках кримінального провадження №0000019 від 15.01.2020 року відмовити.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1