Справа № 496/2745/21
Провадження № 1-кп/496/482/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2021 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Біляївка матеріали кримінального провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мар`ївка Янського району Кемеровської області, Російської федерації, громадянина України, тимчасово не працюючого, маючого середню-спеціальну освіту, одруженого, маючого на вихованні двох малолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

13.03.2021 року, ОСОБА_5 близько 06.00 год., в Одеському районі Одеської області у с. Вигода, керуючи технічно-справним автомобілем марки «ВАЗ 2106», номерної знак НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Южна, біля будинку №4 +48 м в бік будинку №6, в порушення вимог пунктів ПДР України, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України №1036 від 10.10.2001 року, а саме:

п. 1.5 «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

п. 12.1 «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним»,

не обрав безпечну швидкість руху у відповідності з дорожніми умовами й власними навичками керування, яка б гарантувала йому постійний контроль за керуванням транспортним засобом без його втрати, в результаті чого, втратив керування транспортним засобом, що в подальшому призвело до виїзду за межі проїзної частини та подальшого зіткнення з опорою лінії електропередачі, що була розташована за правим узбіччям.

В результаті ДТП, пасажиру ОСОБА_6 , яка сиділа на задньому сидінні вказаного автомобіля праворуч, спричинено закритий перелом нижньої третини правої плечової кістки, вказані тілесні ушкодження спричинили тривалий розлад здоров`я строком понад трьох тижнів (більш ніж 21 день) та згідно з п. 2.2.2 і 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року, відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, згідно висновку експерта №97 від 26.05.2021 року.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 себе винним визнав та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорюючи доказів по даній справі, здобутих органами досудового розслідування, при цьому зазначив, що він 13.03.2021 р., близько 06.00 год., у с. Вигода, керував автомобілем марки «ВАЗ 2106». Дорога була слизька, він втратив керування транспортним засобом, що призвело до виїзду за межі проїзної частини та відбулося зіткнення з опорою лінії електропередачі. В результаті ДТП, пасажирка ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження. У вчиненому розкаявся та просив не позбавляти його права керування транспортним засобом, оскільки працює неофіційно на будівництві, тому йому необхідний транспортний засіб.

Потерпіла до судового зсідання не з`явилася, але від неї надійшла заява в якій вона просила справу слухати у її відсутність, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого немає, міру покарання обвинуваченому залишила на розсуд суду.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позицій, а також роз`яснює, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин, суд вважає, що винність ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена у повному обсязі і кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , згідно ст. 66 КК України, є щире каяття, надання допомоги потерпілому безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, згідно ст. 67 КК України, відсутні.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, конкретні обставини справи, особу обвинуваченого, раніше не був судимий, враховує його позитивну характеристику за місцем проживання, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей 2010 р.н. та 2008 р.н., також приймає до уваги його відношення до вчиненого - визнання своєї вини, надання допомоги потерпілій безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення, звертає увагу на думку потерпілої, яка не мала жодних претензій до обвинуваченого, враховуючи пом`якшуючі обставини, зазначені вище, суд вважає що, виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 можливе без ізоляції його від суспільства з застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України, якщо він у період іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

Відповідно до ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Вирішуючи питання про призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, суд виходить з наступного.

Обвинувачений, керуючи автомобілем, який є джерелом підвищеної небезпеки, був неуважним, проявив злочинну самовпевненість, що призвело до настання дорожньо-транспортної пригоди, в результаті чого було завдано тілесні ушкодження середньої тяжкості. Наведене суд вважає підставою для призначення обвинуваченому додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, при цьому суд звертає увагу на те, що обвинувачений не перебував у стані алкогольного сп`яніння, тому суд прийшов до висновку про призначення додаткового покарання у ближче до мінімальної межі, а саме позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців.

Крім того, за санкцією статті, за якою кваліфіковані дії обвинуваченого ч. 1 ст. 286 КК України, на теперішній час відсутня альтернатива не позбавляти права керування.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України з ОСОБА_5 підлягають стягненню витрати на проведення судових експертиз.

Речові докази по справі відсутні, арешт на майно не накладався.

Цивільний позов по справі заявлений не був.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на шість місяців.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на один рік.

У відповідності до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 з випробувальним строком, обчислювати з моменту проголошення вироку суду.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь держави суму витрат, пов`язаних із проведенням судових експертиз на загальну суму 2 574 грн. 15 коп.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Біляївського районного суду

Одеської області ОСОБА_1