Справа № 527/105/21
провадження № 1-кп/527/65/21
ВИРОК
іменем України
10 лютого 2021 року м. Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря
судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
захисника - ОСОБА_4 ,
обвинуваченої - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Глобине кримінальне провадження № 0000136, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 листопада 2020 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Глобине Глобинського району Полтавської області, українки, громадянки України, не працюючої, не одруженої, з середньою освітою, на утримані малолітніх та неповнолітніх дітей не маючої, зареєсстровааної за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 вчинила кримінальний проступок при наступних обставинах.

17.11.2020 близько 12 год., ОСОБА_5 , маючи корисливий умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, знаходячись на законних підставах в приміщені домоволодіння, яке належить ОСОБА_6 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , умисно, з корисливим мотивом, таємно викрала мобільний телефон марки HUAWEI Mate 10 Lite, RNE-L21, в корпусі чорного кольору, вартістю, згідно висновку судово товарознавчої експертизи № 4356/20 від 16 грудня 2020 року 3753,40 грн., який належить ОСОБА_6 , чим спричинила потерпілому матеріальну шкоду. Викраденим майном розпорядилася на власний розсуд.
Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), ОСОБА_5 вчинила кримінальний проступок передбачений ч.1 ст.185 КК України.
Одночасно з обвинувальним актом щодо ОСОБА_5 прокурором направлено до суду угоду про визнання винуватості укладену 20 січня 2021 року під час досудового розслідування між прокурором Глобинського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_5 в присутності захисника адвоката ОСОБА_4 .
Відповідно до цієї угоди, ОСОБА_5 повністю визнала свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення. Крім того, в угоді сторони визначили, що у разі затвердження угоди судом, ОСОБА_5 буде призначене покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік. В угоді сторони досягли домовленості щодо звільнення обвинуваченої від відбування покарання з випробуванням.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнала повністю за обставин, що викладені в обвинувальному акті та угоді про визнання винуватості. Просила суд затвердити угоду та призначити узгоджене покарання. Крім того, пояснила, що вона цілком розуміє свої права, а також те, що вона має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального проступку, у вчиненні якого її обвинувачують, цілком розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого вона визнає себе винуватою, та вид покарання.
При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам КПК України та кримінального закону, суд зазначає наступне.
Як зазначено в п.2 ч. 1 ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно п. 1 ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Відповідно до абз.5 ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що потерпілий ОСОБА_6 надав прокурору письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості з підозрюваною ОСОБА_5 .

Прокурор та захисник - адвокат ОСОБА_4 вважали за доцільне затвердити угоду про визнання винуватості, укладену із ОСОБА_5 як таку, що відповідає вимогам закону.
Суд, дослідивши наявні матеріали, заслухавши думку прокурора, захисника, а також думку обвинуваченої щодо можливості затвердження укладеної угоди, переконався, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Угода відповідає вимогам КПК України, в тому числі щодо змісту та порядку укладення угоди, її умови не суперечать закону України про кримінальну відповідальність, зокрема щодо узгодженої міри покарання. Правова кваліфікація кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 185 КК України є правильною. Умови угоди не суперечать інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, а обвинувачена має можливість виконання взятих на себе за угодою зобов`язань.
Відповідно до вимог ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження вказаної угоди про визнання винуватості із призначенням обвинуваченій визначеної в угоді міри покарання.
Приймаючи до уваги те, що сторони в угоді досягли домовленості щодо звільнення обвинуваченої від відбування покарання з випробуванням, суд вважає за необхідне у відповідності до ч. 3 ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання та визначити їй іспитовий строк терміном - 1 рік.

Процесуальні витрати по справі відсутні, цивільний позов не заявлявся.
Долю речових доказів суд вважає необхідним вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Угоду про визнання винуватості, укладену 20 січня 2021 року у кримінальному провадженні № 0000136 між прокурором Глобинського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_7 в присутності захисника адвоката ОСОБА_4 - затвердити.
ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначити узгоджене покарання у виді у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.
Відповідно до ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.

Згідно ч. 1 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:

- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Речові докази: мобільний телефон марки HUAWEI Mate 10 Lite, RNE-L21, в корпусі чорного кольору, який знаходиться на відповідальному зберіганні потерпілого ОСОБА_6 повернути йому ж.

Підстав для обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.
Вирок може бути оскаржений учасниками судового провадження до Полтавського апеляційного суду через Глобинський районний суд Полтавської області з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1