Справа № 487/1250/21
Провадження № 1-кс/487/1765/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.04.2021 року слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_5 від 11.02.2021 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному проваджені №0001257 від 31.12.2020 року, -

ВСТАНОВИВ:

25.03.2021 року адвокат ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва в інтересах ОСОБА_4 зі скаргою на постанову слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_5 від 11.02.2021 року про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілим у кримінальному провадженні №0001257 від 31.12.2020 року та наданні копій відповідних підтверджуючих документів, в якій просила скасувати вказану постанову, зобов`язати службових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань. розташованого у м. Миколаєві надати ОСОБА_4 пам`ятку про його процесуальні права як потерпілого у кримінальному провадженні №0001257.
В обґрунтування скарги зазначила, що вона як представник ОСОБА_4 звернулась до слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_5 із клопотанням про визнання потерпілим та надання копій документів. Листом від 12.02.2021 року Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві направлено на її адресу постанову слідчого про відмову у задоволенні клопотання від 04.02.2021 року. Вважає, що зміст постанови не відповідає вимогам обґрунтованості, натомість обмеження на її підставі процесуальних прав особи, якій вчиненим кримінальним правопорушення завдано матеріальної та моральної шкоди є протиправним та недопустимим з огляну на засади кримінального провадження. Зазначила, що оскаржувана постанова не містить мотивувальної частини у порушення п.3 ч.5 ст.110 КПК України та прийнята слідчим виключно на власний розсуд за відсутності на це законних підстав, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.
В судове засідання адвокат ОСОБА_3 не з`явилася, надала до суду клопотання, у якому просила розгляд скарги здійснювати без її участі, скаргу підтримала в повному обсязі та просила задовольнити.
Слідчий Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, у якій просив розглянути скаргу без його участі та залишити її без задоволення. Також надав заперечення, у який зазначив, що посилання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 у поданому клопотанні про спричинення останньому 11.07.2019 моральної та матеріальної шкоди внаслідок дій співробітників Генеральної прокуратури України та Служби безпеки України є необґрунтованими та не підтвердженими жодними документами, а тому відсутні очевидні та достатні підстави для залучення ОСОБА_4 до провадження як потерпілого.
Вивчивши скаргу, письмові докази, слідчий суддя приходить до наступного.
Згідно ст.2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частиною 1 ст.21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Згідно з ч.3 ст.26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до п. 5 ч. 1ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Судом встановлено, що Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001257 від 31.12.2020 року, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви ОСОБА_4 про вчинення кримінального правопорушення, у якій останній повідомив, що 11.07.2019 близько 07 год. службовими особами ДКІБ СБУ до ОСОБА_4 було застосовано спеціальні засоби (кайданки) пороте затримання ОСОБА_4 або конвоювання не розпочалось, натомість було розпочато слідчу дію у формі обшуку, а саме оформлення протоколу затримання здійснено після проведення обшуку о 13 год. 13 хв. 11.07.2019.
09.02.2021 року адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернулась до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві із клопотанням про визнання ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні та наданні копій відповідних підтверджуючих документів.
Постановою слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_5 від 11.02.2021 року відмовлено у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про визнання ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні №0001257 від 31.12.2020 та наданні копій відповідних підтверджуючих документів.
Положеннями частин 1 та 2 ст.55 КПК України передбачено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, діючий КПК України не передбачає обов`язку посадових осіб органів досудового розслідування приймати процесуальне рішення про визнання особи потерпілою, оскільки згідно з ч. 2 ст.55 КПК України права та обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення.

Отже, з цього моменту така особа, за відсутності постанови про відмову у визнанні потерпілим, відповідно до ст.220 КПК України може вносити клопотання про вчинення процесуальних дій, які мають бути розглянуті, зокрема і щодо такої процесуальної дії, як вручення повідомлення про процесуальні права та обов`язки.

У той же час, за змістом ч. 5 ст.55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим. В такому випадку, оскарженню підлягає саме така постанова на підставі п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Процесуальною підставою прийняття рішення про відмову у визнанні потерпілим відповідно до ст.55 КПК України є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява подана особою, якій не завдано шкоди. При цьому відповідні підстави згідно із зазначеною статтею мають бути належним чином мотивовані.

Відповідно до вимог ч.3 ст.110 КПК України рішення слідчого приймається виключно у формі постанови.

Постанова слідчого про відмову у визнанні потерпілим має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту свої прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають можливість визнання особи потерпілою, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

Однак слідчий при винесенні оспорюваної постанови від 11.02.2021 зазначеного обов`язку не дотримався, оскільки викладені ним в постанові мотиви відмови у визнанні потерпілим обмежуються лише констатацією того, що на даний час не встановлено обставин, що ОСОБА_4 було завдано шкоди внаслідок кримінального правопорушення.

Разом із тим, зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що досудове розслідування у кримінальному провадженні не закінчено, таким чином, слідчим не було проведено всіх слідчих дій на предмет перевірки заподіяння заявнику ОСОБА_4 будь-якої шкоди, й не виключається до закінчення досудового розслідування зібрання доказів на підтвердження спричинення йому моральної, фізичної або майнової шкоди, тому висновок слідчого про те, що останньому не завдано шкоди, передбаченої ч. 1 ст. 55 КПК України, є передчасним, у зв`язку з чим скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова про відмову у визнанні потерпілим скасуванню.

Відповідно до ч. 5 ст. 40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних підстав, забороняється.

Згідно положень глави 19 КПК України, усі питання, пов`язані із здійсненням кримінального провадження, вирішує слідчий в провадженні якого таке знаходиться та/або процесуальний прокурор.

Таким чином, з огляду на вказані норми закону вимоги скарги щодо зобов`язання слідчого до вчинення дій задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 55, 60, 303-309, 395 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 задовольнити частково.
Постанову слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_5 від 11.02.2021 року про повну відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілим та наданні копій відповідних підтверджуючих документів у кримінальному провадженні №0001257 від 31.12.2020 року - скасувати.
В задоволенні інших вимог скарги відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1