Справа № 202/1633/21
Провадження № 1-кс/202/1380/2021
УХВАЛА
16 березня 2021 року м. Дніпро
Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000198 від 14.03.2021 року, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості щодо якого 14.03.2021 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №№0000198 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

15.03.2021 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000198 від 14.03.2021 року.

Дане клопотання, згідно з протоколом автоматичного визначення слідчого судді, було передано слідчому судді 15.03.2021 року.

Згідно з матеріалами клопотання, 13.03.2021 року приблизно о 18 год. 35 хв. водій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем «ВАЗ 210990», р.н. НОМЕР_1 , здійснював рух по автодорозі М-04 «Знам`янка Луганськ Ізварине», з боку м. Павлоград у напрямку м. Дніпро, де на 288-му км + ? 800 м зазначеної автодороги, навпроти території АЗС «БРСМ», на території Дніпровського району Дніпропетровської області, допустив наїзд на пішоходів ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які перетинали проїзну частину автодороги зліва направо відносно напрямку руху автомобіля «ВАЗ 210990».

Внаслідок даної ДТП пішохід ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження та померла на місці пригоди, пішохід ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження та його було госпіталізовано до лікувального закладу.

14.03.2021 року старшим слідчим в особливо важливих справах відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області майором поліції ОСОБА_3 , в ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, автомобіль «ВАЗ 210990», р.н. НОМЕР_1 , який зберіг на собі сліди вчинення кримінального правопорушення у вигляді механічних пошкоджень, було оглянуто та вилучено.

Автомобіль «ВАЗ 210990», р.н. НОМЕР_1 , поміщено для зберігання на спецмайданчик тимчасово затриманих транспортних засобів, ГУНП в Дніпропетровській області, за адресою: м. Дніпро, вул. Передова, 427.

Вилучений автомобіль «ВАЗ 210990», р.н. НОМЕР_1 , зберіг на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, тому, у відповідності до ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки повністю відповідає критеріям зазначеної статті, 14.03.2021 року визнаний у кримінальному провадженні речовим доказом.

В обґрунтування слідчий зазначив, що з метою запобігання приховування або знищення речового доказу автомобіля «ВАЗ 210990», р.н. НОМЕР_1 , чи слідів залишених на ньому, шляхом приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження та для забезпечення проведення необхідних оглядів за участі відповідних спеціалістів, призначення в подальшому експертиз, зокрема експертизи технічного стану транспортного засобу та у разі необхідності судової транспортно-трасологічної експертизи, виникла потреба в накладенні на нього арешту відповідно до ст. 170 КПК України.

Слідчий в судове засідання не з`явився, надав заяву, відповідно до якої просив розглянути клопотання без його участі, клопотання підтримав в повному обсязі.

Власник майна у судове засідання не з`явилися, що відповідно до ст.172 КПК України, не перешкоджає судовому розгляду.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000198, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 14.03.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до вимог ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 14.03.2021 року в ході проведення огляду місця ДТП був вилучений автомобіль «ВАЗ 210990», р.н. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 виданого 13.06.2020 ТСЦ 1249, належить ОСОБА_5 , адреса: АДРЕСА_1 .

Постановою старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 від 14.03.2021 року автомобіль «ВАЗ 210990», р.н. НОМЕР_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000198.

Зважаючи, що стороною кримінального провадження доведено наявність підстав для накладення арешту на вищезазначене майно, з метою збереження речових доказів та проведення необхідних слідчих дій у кримінальному провадженні, а також те, що є достатні підстави вважати, що воно дійсно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, слідчий суддя доходить висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого в частині накладення арешту на майно із встановленням заборони відчуження, розпорядження та використання.

В той же, час клопотання слідчого в частині визначення місця зберігання транспортного засобу на території спецмайданчику тимчасово затриманих транспортних засобів, ГУНП в Дніпропетровській області, за адресою: м. Дніпро, вул. Передова, 427, виходить за межі повноважень слідчого судді, а тому задоволенню в цій частині не підлягає.

Керуючись ст. ст. 110, 131-132, 170-173, 369-372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000198 від 14.03.2021 року, задовольнити частково.

Накласти арешт на автомобіль «ВАЗ 210990», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 виданого 13.06.2020 ТСЦ 1249, належить ОСОБА_5 , адреса: АДРЕСА_1 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та використання вказаного транспортного засобу.

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі протягом 5-ти днів з дня проголошення ухвали, апеляційної скарги.
Особи які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом 5-ти днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1