Справа № 183/392/21
№ 1-кп/183/890/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2021 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

представника потерпілих ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження № 0001144 відносно:
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пісочин Харківського району Харківської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, працюючого водієм на Валківському молочному заводі, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в:

16 серпня 2020 рокуприблизно о 06 годині 20 хвилин водій ОСОБА_9 , керуючи автомобілем «Тоуоtа AURION», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись зі швидкістю приблизно 130 км/год. по автодорозі «М-29» Новомосковського району Дніпропетровської області, яка має дві смуги руху в одному напрямку руху, зісторони м. Дніпро в напрямку м. Харків, де в цей час на 150 км. ОСОБА_9 , рухаючись по правій смузі руху, грубо порушуючи правила безпеки дорожнього руху, перевищуючи максимально дозволену швидкість руху 110 км/год., діючи необережно, не передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки та її зміни, не діючи таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя та здоров`я громадян, не маючи жодних перешкод технічного і фізичного характеру для безпечного забезпечення руху, змінив напрямок руху вліво, не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, допустив зіткнення з автомобілем «ЗАЗ 114002», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 , в якому в якості пасажира перебувала ОСОБА_10 , який рухався в попутному напрямку по лівій смузі руху попереду автомобіля «Toyota AURION», реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Своїми діями водій ОСОБА_11 грубо порушив вимоги п. п. 1.3, 1.5, 2.3б), 12.6ґ), 12.9б) та 10.1 Правил дорожнього руху, відповідно до яких:
п. 1.3: «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху, а також бути взаємно ввічливими»;
п. 1.5: «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;
п. 2.3 б): «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;
п. 10.1: «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»;
п. 12.6 ґ): «поза населеними пунктами на всіх дорогах та на дорогах, що проходять через населені пункти, позначені знаком 5.47, дозволяється рух із швидкістю іншим транспортним засобам: на автомобільній дорозі, що позначена дорожнім знаком 5.1 - не більше 130 км/год., на автомобільній дорозі з окремими проїзними частинами, що відокремлені одна від одної розділовою смугою - не більше 110 км/год., на інших автомобільних дорогах - не більше 90 км/год.»;
п. 12.9 б): «Водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил».
Порушення водієм ОСОБА_9 вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху знаходяться у причинному зв`язку з даною дорожньо-транспортною пригодою, внаслідок якої:
- водію автомобіля «ЗАЗ 114002», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_4 заподіяно тілесні ушкодження у виді закритого перелому 9-го ребра зліва, струсу головного мозку, забійних ран на голові, в тім`яно-потиличній області посередині та справа, у правій тім`яній області, на правій стопі, біля основи 1-го пальця, садна на лівому колінному суглобі, у своїй сукупності, відносяться до середнього ступеню тяжкості, оскільки зростання кісткових відломків у місці перелому, відбувається у термін понад 21-н день, виникли від дії тупого твердого предмету (предметів), якими могли бути частини салону автотранспорту, під час дорожньо-транспортної пригоди;
- пасажиру автомобіля «ЗАЗ 114002», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_10 спричинені тілесні ушкодження у виді: в лівій скроневій ділянці садно. Напередній поверхні лівого колінного суглобу, частково внутрішній бічній поверхні та зовнішній бічній поверхні, з переходом на зовнішню бічну поверхню лівої гомілки верхньої її третини численні (50-60) саден. На зовнішній бічній поверхні та частково передній поверхні лівого колінного суглобу, у проекції зазначених саден, синець. На зовнішній бучній поверхні лівого стегна, у верхній третині, садно. На передній та зовнішній бічній поверхні лівої гомілки, у середній третині, 25-30 саден. На зовнішній бічній поверхні лівого гомілково-ступневого суглобу 8 саден. На внутрішній бічній поверхні правої гомілки, на всьому протязі, 7 синців, на тильній поверхні правої кисті, у проекції п`ясття основи 1 та 2 пальців синець. Закритий перелом кісток основи та склепіння черепа ліворуч. Крововиливи з гемолізованих еритроцитів на одній з поверхонь та у товщі твердої мозкової оболонки з вираженою продуктивною реакцією та вираженим внутрішньо- та позаклітинним гемосидерозом, численними новоутвореннями судинами, склероз оболонки. Під м`якою мозковими оболонками півкуль головного мозку, розташовані крововиливи на зовнішній бічній поверхні правої скроневої, тім`яної та частково потиличних ділянок; на зовнішній та внутрішній бічній поверхні лівої тім`яної та потилочної часток; та задніх поверхнях правої частки мозочка; лівої частки мозочка. Розповсюджену ділянку некротичних змін на поверхні зі згаданим крововиливом, з проліферацією сполучнотканинних елементів, явищами організації тканьового детрита. Фрагменти зазначених некротичних мас з аналогічною продуктивною реакцією на поверхні м`якої оболонки продовгуватого мозку, правої скроневої та тім`яної ділянок, лобної, потиличної ділянки, маси гемолізованих еритроцитів, численні сидерофаги, макрофаги та позаклітинний гемосидерин у некротичних масах в зазначених вище об`єктах великих півкуль головного мозку. Субарахноїдальні (під м`якими мозковими оболонками) крововиливи з гемолізованих еритроцитів, з організацією, вираженим внутрішньо- та позаклітинним гемосидерозом у правої скроневої та тім`яної, потиличної ділянок. Ділянки розрідження нейропілю з макрофагальною та гліальною реакцією, помірним внутрішньоклітинним гемо сидерозом у поверхневих шарах речовини мозку відповідно субарахноїдальним (під м`якими мозковими оболонками) крововиливам правої скроневої та тім`яної та лобної ділянок. Набряк головного та спинного мозку з явищами дистрофічних змін, особливо виражених в зонах крововиливів. Ушкодження печінки: у проекції правого бічного краю правої частки печінки з поверхні та у товщі крововилив (гематому) - ушкодження печінки з порушенням цілісності її капсули, масами еритроцитів у просвіті дефекта та на поверхні капсули в зоні дефекту з вираженою продуктивною реакцією. Ліворуч, закриті переломи 2, 3, 4, 5, 6 ребер без ушкодження пристінкової плеври, у проекції між середньо-ключичної лінії та незначно біля грудної лінії. Зазначені переломи мають незначно виражену кісткову мозоль. У проекції суглобових дисків з`єднання 6 та 7 грудних хребці закритий, неповний перелом тіл вищезазначених грудних хребців з неповною, частковим руйнуванням суглобових дисків між ними, без ушкодження спинномозкового каналу та спинного мозку. Закритий уламковий через вертлюжний перелом лівої стегнової кістки зі слабко вираженою кістковою мозолею. Виявлені тілесні ушкодження у вигляді сумісної тупої травми тіла прижиттєві, виникли за деякий час до настання смерті від дії тупого твердого предмету (предметів), або при ударі об такий (такі); розділенню не підлягають та у своїй сукупності відносяться до тілесних ушкоджень тяжкого ступеню; є небезпечними для життя в момент їх отримання та знаходяться у причинному зв`язку з настанням смерті потерпілої. Враховуючи характеристику та локалізацію виявлених тілесних ушкоджень, не виключено, що зазначені тілесні ушкодження могли утворитися внаслідок дорожньо-транспортної пригода, внаслідок зіткнення тіла потерпілої з частинами салону, кабіни, кузова автомобіля та притискування тіла потерпілої частинами салону, кабіни, вантажем, що змістився.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 вину визнав повністю та показав, що обставини викладені в обвинувальному акті не оспорює та повністю визнає себе винним у пред`явленому обвинуваченні. Також показав, що 16 серпня 2020 року він повертався з м. Дніпро в сторону м. Харкова. Рухався зі швидкістю 100-110 км/год. у лівій смузі руху. Попереду на попутній смузі руху рухався автомобіль «ЗАЗ 114002» і, розуміючи, що він його не «пропускає» зайняв праву смугу руху з метою його випередження. В цей час автомобіль «ЗАЗ 114002» також почав перестроюватися в праву смугу, і в цей момент відбулося зіткнення автомобілів. Він отримав травму голови від лобового скла. Вийшовши зі свого автомобіля він перебував у стресовому стані, тому не міг об`єктивно реагувати на зовнішню обстановку. На місці події перебував приблизно декілька годин, потім був доставлений до лікарні, де, як він потім зрозумів, йому пропонували пройти огляд на стан сп`яніння, але на той момент він не зовсім усвідомлював, що від нього хотіли лікарі. Повернувшись додому, він прийшов до тями і вирішив добровільно пройти огляд на стан сп`яніння.
Цивільний позов визнає частково, а саме, окрім заявленої суми, оскільки вона є надмірно завищеною та розрахована за методикою ОСОБА_12 , яка була виключена з Реєстру методик та внесена до Переліку рекомендованої науково-технічної та довідкової літератури. Визнає будь-яку суму моральної шкоди, але в обґрунтованому розмірі.
У скоєному щиро кається, шкодує, що вчинив злочин, а також попросив вибачення у потерпілих.
Крім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_9 своєї вини, його вина у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, підтверджується наступними доказами, дослідженими в судовому засіданні:
- показаннями потерпілого ОСОБА_4 про те, що 16 серпня 2020 року приблизно о 06.20 годині він рухався на автомобілі «ЗАЗ 114002» разом із дружиною ОСОБА_10 з м. Генічеськ Херсонської області в сторону м. Харкова. На дорозі було дві смуги руху в одному напрямку руху, вони рухалися у лівій смузі зі швидкістю приблизно 90 км/год. Видимість була відмінною. Перед с. Голубівка Новомосковського району Дніпропетровської області з його автомобілем на великій швидкості зіткнувся автомобіль «Тоуоtа AURION», який рухався позаду в правій смузі. Зіткнення відбулося в результаті того, що останній «підрізав» його автомобіль. Також додав, що він має 50 років водійського стажу, тому з упевненістю може стверджувати, що зіткнення відбулося в результаті перевищення водієм автомобіля «Тоуоtа AURION» швидкості;
- показаннями потерпілого ОСОБА_5 про те, що він разом з батьками ОСОБА_4 і ОСОБА_10 відпочивали на морі. За 2-3 дні до події, яка розглядається він поїхав додому у м. Харків. 16 серпня 2020 року йому зранку зателефонували і повідомили, що трапилася ДТП. Приблизно о 09.00 годині він разом із сестрою ОСОБА_13 та її чоловіком приїхали на місце події. Батьків уже не було, їх забрала до лікарні «швидка». На місці події був лише обвинувачений ОСОБА_9 , з яким він намагався поговорити з приводу події, що сталася, однак останній уникав спілкування, сів до автомобіля, де розмовляв по телефону. Він чув у ОСОБА_9 запах алкоголю з порожнини рота, який, також, постійно жував гумку. Батьків спочатку лікували в лікарні у м. Новомосковську. Однак, через погіршення стану здоров`я матері ОСОБА_10 її перевели до лікарні ім. Мечнікова в м. Дніпро. Батькові ОСОБА_4 ставала краще, а матері ОСОБА_10 ні. Він покинув роботу і весь час проводив з батьками. На їх лікування йшло дуже багато коштів;
- показаннями потерпілої ОСОБА_13 про те, що 16 серпня 2020 року вона була вдома, зранку вона розмовляла по телефону з матір`ю ОСОБА_10 , яка разом батьком ОСОБА_4 і сім`єю сестри ОСОБА_6 поверталася з відпочинку. Після незначного проміжку часу їй зателефонував брат ОСОБА_5 і сказав, що батьки потрапили в ДТП. Після цього вона разом з братом ОСОБА_5 і чоловіком поїхали на місце ДТП, де, приїхавши, батьків уже не було, їх забрала «швидка» до лікарні. Навкруги були розкидані речі, які перебували в автомобілі батьків. Також, вона бачила обвинуваченого ОСОБА_9 , який поводив себе неадекватно, як особа, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння. При цьому близько до нього вона не підходила. Батьки спочатку перебували у лікарні в м. Новомосковську, а потім матір ОСОБА_10 перевели до лікарні ім. Мечнікова в м. Дніпро, оскільки вона перебувала у тяжкому стані. Вона разом з братом ОСОБА_5 і сестрою ОСОБА_6 щодня перебували у лікарнях з батьками, там ночували, їм було дуже тяжко, оскільки, окрім того, що вони проживають в іншій області, так лікарні розташовані в різних містах. За весь час лікування батьків вони витратили дуже велику суму коштів, а ОСОБА_9 жодного разу не зателефонував їм, не вибачився та не запропонував допомоги;
- показаннями потерпілої ОСОБА_6 про те, що 16 серпня 2020 року вона разом з чоловіком ОСОБА_14 , донькою ОСОБА_15 і свекрухою ОСОБА_16 їхали на автомобілі з відпочинку. Позаду них на іншому автомобілі їхали батьки ОСОБА_4 і ОСОБА_10 . Попереду них рухався вантажний автомобіль, вони чекали батьків і в цей момент її чоловік ОСОБА_14 вигукнув, що позаду сталася ДТП. Вони розвернулися, під`їхали, стали навпроти автомобіля «Тоуоtа», з якого вийшов ОСОБА_9 . В останнього були червоні очі, пом`яте обличчя. Чоловік сказав, що у ОСОБА_9 перегар. Матір ОСОБА_10 лежала на асфальті, яка в момент ДТП вилетіла з автомобіля. Вона намагалася їй чимось допомогти, оскільки матір була вся в крові. Швидка приїхали приблизно через 40 хвилин. Приїхала сестра ОСОБА_13 з чоловіком і братом ОСОБА_5 . Вона разом з батьками поїхали до Новомосковської ЦРЛ. Втім у лікарні через погіршення стану здоров`я її матір ОСОБА_10 перевели до лікарні ім. Мечнікова м. Дніпро. Їм було дуже важко, оскільки вони проживали в іншій області. Вони ночували у лікарнях. За весь час лікування батьків вони витратили велику суму коштів. Їм телефонувала матір ОСОБА_9 , яка спочатку їм перевела на картковий рахунок 20 тис. грн., а потім ще 10 тис. грн. Втім цих коштів було замало, і вони дуже швидко закінчилися. Зі слів чоловіка ОСОБА_14 їй відомо, що в лікарні ОСОБА_9 відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння;
- показаннями свідка ОСОБА_14 про те, що 16 серпня 2020 року він разом із дружиною ОСОБА_6 , донькою і матір`ю їхали на автомобілі з відпочинку. Позаду них на іншому автомобілі їхали батьки дружини ОСОБА_4 і ОСОБА_10 . Здійснюючи випередження інших транспортних засобів він у дзеркало заднього виду побачив, як автомобіль, під керуванням ОСОБА_4 почав різко змінювати напрямок руху і перекидатися. Під`їхавши до автомобіля батьків дружини він помітив неподалік інший автомобіль «Тоуоtа», який, як він зрозумів, зіткнувся з автомобілем «ЗАЗ». Потім з автомобіля «Тоуоtа» вийшов водій ОСОБА_9 , який себе неадекватно поводив, запитував у нього, що трапилося. ОСОБА_9 перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння, оскільки від нього було чути запах алкоголю з порожнини рота. За час перебування ОСОБА_9 на місці події, останній постійно сідав до автомобіля поліцейських з метою знайти там свій мобільний телефон. Така поведінка на думку свідка свідчила про неадекватну поведінку ОСОБА_9 , що могла бути наслідком перебування обвинуваченого у нетверезому стані;
- витягом з єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001144 від 16.08.2020 року, згідно з яким 16.08.2020 року приблизно о 06:20 годині на 154 км. автодороги М-29 "Харків-Красноград-Перещепине-Новомосковськ" відбулась дорожньо-транспортна пригода між автомобілем марки "ЗАЗ 114002" державний реєстраційний номер " НОМЕР_2 " під керуванням ОСОБА_4 , 1949 р.н., та автомобілем марки "Тоуоtа АURION" державний реєстраційний номер " НОМЕР_1 " під керуванням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого пасажирка автомобіля марки "ЗАЗ 114002" державний реєстраційний номер " НОМЕР_2 " ОСОБА_10 , 1955 р.н., отримала тілесні ушкодження. ЖЕО № 2930 від 16.08.2020 року (т.2 а.п.1);
- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 16.08.2020 року зі схемою та фототаблицею до нього, в ході проведення якого було оглянуто 154 км. автодороги М-29 "Харків-Красноград-Перещепине-Новомосковськ", де відбулась дорожньо-транспортна пригода між автомобілем марки "ЗАЗ 114002" державний реєстраційний номер " НОМЕР_2 " під керуванням ОСОБА_4 , та автомобілем марки "Тоуоtа АURION" державний реєстраційний номер " НОМЕР_1 " під керуванням ОСОБА_9 , внаслідок чого пасажирка автомобіля марки "ЗАЗ 114002" державний реєстраційний номер " НОМЕР_2 " ОСОБА_10 отримала тілесні ушкодження (т.2 а.п.2-13);
- довідкою КП «Новомосковська ЦРЛ» від 16.08.2020 року, згідно з якою у відділенні анестезіології та інтенсивної терапії з 16.08.2020 року знаходиться хвора ОСОБА_10 з діагнозом: Політравма: ВЧМТ: Забій головного мозку? ВМГ? Перелам основи черепа? Отогемолікворея. Забійно-скальпована рана тім`яно-скроневої ділянки з двох сторін. Множинні забійні рани, гематоми, садна голови. Закрита травма грудної клітини, перелом II-V ребер зліва.Гемопневмоторакс зліва. Підвертлюжний перелом лівого стегна з задовільним стоянням відламків. Травматичний шок ІІІ.ст. Цукровий діабет 2 типу. Вентральна кила великих розмірів з права. Ожиріння 3ст. (т.2 а.п.14);
- речовими доказами у виді автомобіля марки "ЗАЗ 114002" державний реєстраційний номер " НОМЕР_2 ", та автомобіля марки "Тоуоtа АURION" державний реєстраційний номер " НОМЕР_1 ", відповідно до постанови про визнання і залучення до кримінального провадження речових доказів від 17.08.2020 року, які поміщені на зберігання на територію Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області по вул. М. Головка, 19 м. Новомосковська Дніпропетровської області (т.2 а.п.15);
- висновком експерта за результатами проведення судової транспортно-трасологічної експертизи № 3634/3635-20 від 25.11.2020 року, відповідно до якого в первинний момент зіткнення автомобіль «Тоуоtа» контактував передньою лівою частиною (передній бампер, підсилювач переднього бампера, ліва блок-фара, капот, ліве крило, тощо) з задньою правою частиною автомобіля «ЗАЗ» (права частина заднього бампера задній правий лонжерон, задній правий ліхтар, заднє праве крило, заднє праве колесо, тощо).В первинний момент зіткнення автомобілів «Тоуоtа» і «ЗАЗ» кут між їх поздовжніми осями становив ~5°±5°.Виходячи зі слідової інформації, яка зафіксована на схемі до протоколу огляду місця ДТП від 16.08.2020 року, місце зіткнення автомобілів «ЗАЗ» та «Тоуоtа» розташовувалось перед місцем початку подряпин з нашаруванням гуми. Встановити координати розташування місця зіткнення та, відповідно, координати розташування автомобілів «ЗАЗ» та «Тоуоtа» відносно меж проїзної частини не надається можливим через відсутність на схемі до протоколу огляду місця ДТП від 16.08.2020 року достатнього комплексу транспортно-трасологічних ознак. Визначити фактичну швидкість руху автомобіля «Тоуоtа» на момент зіткнення з задньою частиною автомобіля «ЗАЗ» не надалось можливим з причин зазначених з дослідницькій частині даного висновку. Враховуючи отримані в результаті зіткнення пошкодження передньої лівої частині автомобіля «Тоуоtа» і задньої правої частини автомобіля «ЗАЗ», швидкість руху автомобіля «Тоуоtа» перевищувала швидкість руху автомобіля «ЗАЗ» не менш ніж на ~40-42км/год. (т.2 а.п.38-45);
- висновком експерта за результатами проведення судової експертизи за експертною спеціальністю 10.2 (дослідження технічного стану транспортних засобів) № 19/104-9/2/1116 від 22.10.2020 року, відповідно до якого на момент експертного огляду робоча гальмівна система автомобіля "Тоуоtа АURION", реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуває в працездатному стані. Отже і на момент ДТП знаходилась в працездатному стані (т.2 а.п.57-60);
- висновком експерта за результатами проведення судової експертизи за експертною спеціальністю 10.2 (дослідження технічного стану транспортних засобів) № 19/104-9/2/1120 від 27.10.2020 року, відповідно до якого на момент експертного огляду робоча гальмівна система автомобіля "ЗАЗ 114002", реєстраційний номер НОМЕР_2 , знаходиться в частково працездатному стані через не працездатність гальмівного механізму заднього правого колеса. На момент експертного огляду рульове керування автомобіля "ЗАЗ 114002", реєстраційний номер НОМЕР_2 , перебуває в працездатному стані. Для встановлення причини не працездатності гальмівного механізм заднього правого колеса необхідне більш детальне дослідження гальмівного механізму. Але через значні механічні пошкодження елементів гальмового механізму заднього правого колеса на момент експертного огляду не надалось можливим його демонтувати та дослідити, отже і встановити причину не працездатності даного механізму на момент експертного огляду не надаєтьсь можливим (т.2 а.п.63-66);

- протоколом огляду від 11.09.2020 року, в ході проведення якого у відділенні політравми ОКЛ ім. Мечнікова було оглянуто труп ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка отримала травми в результаті ДТП 16.08.2020 року (т.2 а.п.67-68);

- листа КП «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня імені І.І.Мечникова» Дніпропетровської обласної ради» начальнику Соборного ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області полковнику поліції ОСОБА_17 про те, що 16.08.2020 року о 13.30 годині в КП «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня імені І.І.Мечникова» Дніпропетровської обласної ради» поступила пацієнтка ОСОБА_10 з травмами після ДТП, яка сталася на трасі «Харків-Сімферополь», ІНФОРМАЦІЯ_4 о 18.30 ОСОБА_10 померла (т.2 а.п.70);

- медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно до якої хвора ОСОБА_10 , 1955р.н., надійшла в ОКЛМ 16.08.20 р. о 13-30.Анамнез: Згідно медичної документації травма автодорожня на трасі Харків-Сімферополь, була пасажиром автомобіля, в результаті зіткнення з іншим автомобілем «вилетіла» в лобове скло, втрачала свідомість. Перша допомога надана в Новомосковскій ЦРЛ, потім с/а перетранспортована до ОКЛМ.Обстежена в ПДО. Оглянута нейрохірургом, хірургом, травматологом, лор-лікарем, анестезіологом, кардіологом. Після обстеження і проведення лікувально-діагностичних маніпуляцій, оперативного втручання, дренування лівої та правої плевральної порожнини і госпіталізована у ВІТ політравми. При надходженні до ВІТ політравми загальний стан хворої вкрай важкий, нестабільний. Свідомість - медикаментозний сон. Зіниці 0=8, розширені, фотореакція пригнічена. ШВЛ, гемодинаміка нестабільна.11.09.2020 року о 18.00 годині стан хворої з різкою негативною динамікою - у хворої настала зупинка кровообігу на тлі ШВЛ, та возопресорної підтримки, кома 3 ст. атонія, арефлексія, двухсторонній фіксований мідріаз. Діагностована клінічна смерть. 11.09.2020 року о 18.30 годині констатована смерть хворої (т.2 а.п.71-72);

- електронного рапорту Перещепинського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, відповідно до якого 16.08.2020 року о 06.34 годині на 154 км а/д М29 сталося ДТП з постраждалими, жінка ОСОБА_10 , 1955 року народження, яка їхала в автомобілі «Таврія» червоного кольору НОМЕР_2 при зіткненні з іншим автомобілем вилетіла через лобове скло, жінка жива, водій іншого автомобіля знаходиться в стані алкогольного сп`яніння (т.2 а.п.73);

- висновком експерта за результатами проведення судово-медичної експертизи № 1765/596-Е від 10.11.2020 року, відповідно до якого при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_10 виявлено: сумісну тупу травму тіла: забійну рану лівої скроневої ділянки; перелом кісток основи та склепіння черепа ліворуч; забій головного мозку, грудного відділу хребта, грудної клітини ліворуч; лівої легені, правої частки печінки; лівої стегнової кістки; крововиливи під оболонки та у речовину головного мозку; закриті переломи 2, 3, 4, 5, 6 ребер ліворуч; закритий уламковий через вертлюжний перелом лівої стегнової кістки; крововиливи у товщі м`яких тканин у проекції переломів кісток скелету та ушкодження внутрішніх органів. Серце збільшене в розмірах та вазі; стенозуючий коронаросклероз; розповсюджені ділянки фрагментованих кардіоміоцитів, кардіосклероз; гіпертрофію міокарду; атеросклероз судин головного мозку, аорти. Серозно- десквамативна, двобічна пневмонія. Ділянки ліпоматоза у підшлунковій залозі. Дистрофічні зміни внутрішніх органів. У порожнинах серця і великих судин темно-червоні згортки та незначна кількість рідкої крові темно-червоного кольору.При судово-імунологічному дослідженні крові з трупа встановлена група А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0.
При судово-медичній експертизі трупа виявлено: в лівій скроневій ділянці садно. На передній поверхні лівого колінного суглобу, частково внутрішній бічній поверхні та зовнішній бічній поверхні, з переходом на зовнішню бічну поверхню лівої гомілки верхньої її третини численні (50-60) саден. На зовнішній бічній поверхні та частково передній поверхні лівого колінного суглобу, у проекції зазначених саден, синець. На зовнішній бічній поверхні лівого стегна, у верхній третині, садно. На передній та зовнішній бічній поверхні лівої гомілки, у середній третині, 25-30 саден. На зовнішній бічній поверхні лівого гомілково-ступневого суглобу 8 саден. На внутрішній бічній поверхні правої гомілки, на всьому протязі, 7 синців. На тильній поверхні правої кисті, у проекції п`ясття основи 1 та 2 пальців синець. Закритий перелом кісток основи та склепіння черепа ліворуч. Крововиливи з гемолізованих еритроцитів на одній з поверхонь та у товщі твердої мозкової оболонки з вираженою продуктивною реакцією та вираженим внутрішньо та позаклітинним гемосидерозом, численними новоутвореними судинами, склероз оболонки. Під м`якою мозковими оболонками півкуль головного мозку, розташовані крововиливи на зовнішній бічній поверхні правої скроневої, тім`яної та частково потиличних ділянок; на зовнішній та внутрішній бічній поверхні лівої тім`яної та потиличної часток; на задніх поверхнях правої частки мозочка; лівої частки мозочка. Розповсюджену ділянку некротичних змін на поверхні зі згаданим крововиливом, з проліферацією сполучнотканинних елементів, явищами організації тканьового детрита. Фрагменти зазначених некротичних мас з аналогічною продуктивною реакцією на поверхні м`якої оболонки продовгуватого мозку, правої скроневої та тім`яної ділянок, лобної, потиличної ділянки, маси гемолізованих еритроцитів, численні сидерофаги, макрофаги та позаклітинний гемосидерин у некротичних масах в зазначених вище об`єктах великих півкуль головного мозку. Субарахноїдальні (під м`якими мозковими оболонками) крововиливи з гемолізованих еритроцитів, з організацією, вираженим внутрішньо- та позаклітинним гемосидерозом у правої скроневої та тім`яної потиличної ділянок. Ділянки розрідження нейропілю з макрофагальною та гліальною реакцією, помірним внутрішньоклітинним гемосидерозом у поверхневих шарах речовини мозку відповідно субарахноїдальним (під м`якими мозковими оболонками) крововиливам правої скроневої та тім`яної та лобної ділянок. Набряк головного та спинного мозку з явищами дистрофічних змін, особливо виражених в зонах крововиливів. Ушкодження печінки: у проекції правого бічного краю правої частки печінки з поверхні та у товщі крововилив (гематому)- ушкодження печінки з порушенням цілісності її капсули, масами еритроцитів у просвіті дефекта та на поверхні капсули в зоні дефекту з вираженою продуктивною реакцією. Ліворуч, закриті переломи 2,3,4,5,6 ребер без ушкодження пристінкової плеври, у проекції між середньо-ключичної лінії та незначно біля грудинної лінії. Зазначені переломи мають незначно виражену кісткову мозоль. У проекції суглобових дисків з`єднання 6 та 7 грудних хребці закритий, неповний перелом тіл вищезазначених грудних хребців з неповною, частковим руйнуванням суглобових дисків між ними, без ушкодження спинномозкового каналу та спинного мозку. Закритий уламковий черезвертлюжний перелом лівої стегнової кістки зі слабко вираженою кістковою мозолею. Виявлені при судово-медичній експертизі тілесні ушкодження у вигляді сумісної тупої травми тіла прижиттєві, виникли за деякий час до настання смерті від дії тупого твердого предмету (предметів), або при ударі об такий (такі); розділенню не підлягають та у своїй сукупності відносяться до тілесних ушкоджень тяжкого ступеню; є небезпечними для життя в момент їх отримання та знаходяться у причинному у зв`язку з настанням смерті потерпілої. Враховуючи дані наданої медичної документації (медична карта № Е 6046 стаціонарного хворого КЗ «Дніпропетровської обласної клінічної лікарні ім. І.І. Мечникова), характеристику та локалізацію виявлених при судово-медичній експертизі трупа тілесних ушкоджень, не виключено, що зазначені тілесні ушкодження могли утворитися внаслідок дорожньо-транспортної події, внаслідок зіткнення тіла потерпілої з частинами салону, кабіни, кузова автомобіля та притискування тіла потерпілої частинами салону, кабіни, вантажем, що змістився.
Згідно наданої медичної документації (медична карта № Е 6046 стаціонарного хворого КЗ «Дніпропетровської обласної клінічної лікарні ім. І.І. Мечникова) біологічна смерть потерпілої констатована лікарями медичного закладу11.09.2020 року о 18 годині 30 хвилин (т.2 а.п.77-85);

- протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 20.11.2020 року та описом речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді, в ході проведення якого з КЗ «Дніпропетровської обласної клінічної лікарні ім. І.І. Мечниковабуло вилучено картку стаціонарного хворого ОСОБА_4 № Е6088 на 22 аркушах (т.2 а.п.89-91);

- висновком експерта за результатами проведення судово-медичної експертизи № 473/Е від 26.11.2020 року, відповідно до якого при експертизі потерпілого ОСОБА_4 , 1949 року народження, у нього виявлені тілесні ушкодження у виді закритого перелому 9-го ребра зліва, струсу головного мозку, забійних ран на голові, в тім`яно-потиличній області посередині та справа, у правій тім`яній області, на правій стопі, біля основи 1-го пальця, садна на лівому колінному суглобі, які у своїй сукупності, відносяться до середнього ступеню тяжкості, оскільки зростання кісткових відломків у місці перелому, відбувається у термін понад 21-н день. Тілесні ушкодження виникли від дії тупого твердого предмету (предметів), якими могли бути частини салону автотранспорту, під час дорожньо-транспортної пригоди. Враховуючи дані медичних документів, даних огляду потерпілого (ступінь загоєння забійних ран (рубці блідо-рожевого кольору, м`які на дотик, розташовані на рівні навколишньої шкіри)) можливо стверджувати, що усі тілесні ушкодження могли утворитися 16.08.2020 року. Усі виявлені тілесні ушкодження виникли від дії тупого твердого предмету (предметів), якими могли бути частини салону автотранспорту, під час дорожньо-транспортної пригоди (т.2 а.п.93-95);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 05.11.2020 року зі схемою долученою до нього за участі потерпілого ОСОБА_4 , під час якого останній розповів про обставини ДТП, які мали місце 16.08.2020 року, і показав на місці ДТП, яким чином він рухався на автомобілі "ЗАЗ 114002" державний реєстраційний номер " НОМЕР_2 ", та як рухався на автомобілі марки "Тоуоtа АURION" державний реєстраційний номер " НОМЕР_1 " ОСОБА_11 , який здійснив з ним зіткнення (т.2 а.п.102-104);

- висновком експерта за результатами проведення судової автотехнічної експертизи № 4785-20 від 15.12.2020 року, відповідно до якого в заданій дорожній обстановці (за показами ОСОБА_4 ) оцінка дій водія автомобіля «ЗАЗ 114002» ОСОБА_4 відповідно до вимог Правил дорожнього руху, а також щодо відповідності (не відповідності) його дій вимогам Правил дорожнього руху позбавлена технічного сенсу, оскільки при заданому механізмі розвитку події його діями виникнення ДТП не визначалось.В заданій дорожній обстановці (за показами ОСОБА_4 ) водій автомобіля «ЗАЗ 114002» ОСОБА_4 не мав технічної можливості запобігти ДТП.
В заданій дорожній обстановці (за показами ОСОБА_4 ) дії водія автомобіля «Тоуоtа АURION" ОСОБА_9 регламентувались вимогами п. 12.6 «ґ», п. 12.9 «б», п. 10.1 Правил дорожнього руху, у відповідності до яких він повинен був рухатись зі швидкістю не більше 110 км/год, а перед зміною напрямку руху впевнитись в безпеці виконуваного ним маневру, тому дії водія автомобіля Тоуоtа АURION" ОСОБА_9 не відповідали вимогам п.12.6 «ґ», п.12.9 «б», п.10.1 Правил дорожнього руху, а дії, що не відповідали вимогам п.10.1 Правил дорожнього руху перебували у причинному зв`язку з ДТП.
В заданій дорожній обстановці водій автомобіля Тоуоtа АURION" ОСОБА_9 мав технічну можливість запобігти ДТП шляхом дотримання вимог п 10.1 Правил дорожнього руху (т.2 а.п.107-109).

Отже, суд, дослідивши докази в межах пред`явленої підозри, не виходячи за межі пред`явленого обвинувачення, яке прокурор підтримав в судовому засіданні, доходить однозначного висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_9 у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, та спричинило смерть потерпілого, доведена у повному обсязі і його умисні дії вірно кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 2 ст. 286 КК України.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому, суд керується ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, сукупність усіх обставин у справі.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_9 , суд визнає його щире каяття, яке ґрунтується на належній критичній оцінці ним своєї протиправної поведінки, визнанні вини та готовності підлягати кримінальній відповідальності. Про щире каяття обвинуваченого також свідчить й повне визнанні ним своєї вини, тобто всіх обставин кримінального правопорушення, правдиві показання, які знайшли своє підтвердження дослідженими під час розгляду провадження доказами, щирий жаль про вчинене, негативна оцінка злочину, бажання виправити ситуацію, що склалася, оскільки частково перерахував потерпілим грошові кошти на лікування потерпілих, співчуття потерпілим, оскільки попросив у них вибачення в судовому засіданні, демонстрація готовності понести заслужене покарання.
Суд звертає увагу на не визнання обвинуваченим обтяжуючої покарання обставини, втім таке не визнання не може свідчити про його часткове визнання вини, оскільки в обвинувальному акті серед фактичних обставин кримінального правопорушення (самої події кримінального правопорушення), які обвинувачений повністю визнає, не йдеться про перебування ОСОБА_9 під час керування ним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_9 , судом не встановлено.
Суд бере до уваги, що згідно з обвинувальним актом обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Втім, суд не може визнати дану обставину, як обтяжуючу покарання обставину, з огляду на таке.
Відповідно до ч. 2 ст. 67 КК України суд має право, залежно від характеру вчиненого кримінального правопорушення, не визнати будь-яку із зазначених у частині першій цієї статті обставин, за винятком обставин, зазначених у пунктах 2, 6, 6-1, 7, 9, 10, 12 такою, що обтяжує покарання, навівши мотиви свого рішення у вироку.
Так, згідно з пред`явленим ОСОБА_9 обвинуваченням, яке викладено в обвинувальному акті і повністю підтримано прокурором в судовому засіданні, обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_9 , є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Разом із тим, у самому формулюванні обвинувачення, серед викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, ОСОБА_9 не інкримінується вчинення ним кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння. Такі розбіжності викликають обґрунтовані сумніви щодо факту перебування обвинуваченого під час вчинення ним кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.
Крім того, перебування ОСОБА_9 під час керування ним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, підтверджується виключно показаннями потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_13 та ОСОБА_6 , та свідка ОСОБА_14 . Втім, суд не може визнати показання потерпілих ОСОБА_13 та ОСОБА_6 , в якості допустимих доказів, з наступних підстав. Суд відхиляє показання ОСОБА_13 про те, що вона запаху алкоголю від ОСОБА_9 не чула, оскільки близько до нього не підходила, а зробила такі висновки тому, що останній поводив себе неадекватно, як особа, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, оскільки такі висновки потерпілою зроблені виключно на суб`єктивному оцінюванні навколишнього середовища і не ґрунтуються на жодних об`єктивних даних. Крім того, така поведінка особи, яка причетна до ДТП, може бути наслідком сильної стресової ситуації, сильного хвилювання, збудження, розгубленості та інше. Про таких психічний стан повідомив в судовому засіданні й сам обвинувачений ОСОБА_9 . Показання ОСОБА_6 про те, що її чоловік ОСОБА_14 повідомив, що у ОСОБА_9 є ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота), при цьому вона особисто цього не чула, суд відхиляє, оскільки оцінюючи показання з чужих слів у відповідності до ст. 97 КПК України, суд звертає увагу на можливість допиту під час досудового розслідування чоловіка ОСОБА_6 ОСОБА_14 з приводу цих обставин як свідка по даному кримінальному провадженню, втім цього зроблено не було. Відомості, які б унеможливлювали такий допит свідка матеріали справи не містять.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 показав, що його під час досудового розслідування не допитували, при тому, як він повідомляв працівникам поліції, йому відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження, а зважаючи на те, що даний свідок є чоловіком потерпілої ОСОБА_6 у суду виникають обґрунтовані сумніви в упередженості його показань в частині обтяжуючої покарання обставини.
Висновки ОСОБА_14 щодо неадекватної поведінки ОСОБА_9 , яка могла бути наслідком алкогольного сп`яніння останнього, суд розцінює критично, оскільки як зазначалося вище, така поведінка особи, яка причетна до ДТП, може бути наслідком сильної стресової ситуації, сильного хвилювання, збудження, розгубленості та інше. Крім того, як показав в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 він перебував у стресовому стані, наслідком якого стало також, й отримане забиття голови об лобове скло.
Отже, суду не надано достатніх і переконливих доказів на підтвердження обтяжуючої покарання обставини.
Суд звертає увагу, що жодних зауважень чи заперечень з приводу неповноти проведення досудового розслідування зі сторони потерпілих не надходило. У сторони потерпілих лише під час судового провадження (судового слідства) виникла необхідність у допиті свідка ОСОБА_14 , при цьому, що під час кримінального провадження вони не були позбавлені права клопотати перед стороною обвинувачення у допиті цього свідка. Це ж саме стосується й повідомлення про підозру ОСОБА_9 від 27.12.2020 року, оскільки від потерпілих також жодних зауважень з приводу відсутності у цьому повідомлені відомостей щодо перебування ОСОБА_9 у стані сп`яніння не надходило.
Зважаючи, що потерпілі є заінтересованими учасниками процесу і їх інтереси є протилежними інтересам сторони захисту, класти в основу рішення суду лише їх показання без будь-якого підтвердження іншими доказами, викликає у суду обґрунтовані сумніви в їх достовірності й достатності. Водночас, перевірити показання потерпілих й свідка зі сторони потерпілих, в сукупності з іншими докази під час судового розгляду не виявилося можливим, оскільки жодного іншого доказу на підтвердження обтяжуючої ОСОБА_9 покарання обставини вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, суду не надано.
Суд критично ставиться до відомостей, які містяться в електронному рапорті Перещепинського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області щодо перебування іншого водія автомобіля, причетного до ДТП з автомобілем «Таврія», пасажиром якого була ОСОБА_10 , оскільки вказаний рапорт сформований службовою особою органу національної поліції за повідомлення потерпілої ОСОБА_6 .
Надаючи оцінку наданої стороною захисту довідки № 16/6027-ДМ/20 від 20.08.2020 року, видану лікарем судово-медичним експертнотоксикологічним Харківського обласного бюро судово-медичної експертизи судово-медичної лабораторії відносно огляду ОСОБА_11 , суд не може визнати її як належний і допустимий доказ, оскільки самостійне проведення огляду ОСОБА_11 та сама довідка не відповідає вимогам ст. 266 КУпАП, відповідно до якої огляд осіб на стан, зокрема, алкогольного сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Суд бере до уваги постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25.11.2020 року, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрито у зв`язку з закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності, при тому, що вина ОСОБА_9 у скоєному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 130 КУпАП доведена. Втім, факт відмови ОСОБА_9 , який керував 16 серпня 2020 року приблизно о 06 годині 20 хвилин транспортним засобом «Тоуоtа AURION», реєстраційний номер НОМЕР_1 , від проходження медичного огляду в медичному закладі на стан алкогольного сп`яніння, не може бути доказом перебування ОСОБА_9 під час керування ним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, оскільки це різні склади правопорушення.
Крім того, як встановлено під час розгляду справи, відмова ОСОБА_9 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння проведена в порушення вимог ст. 266 КУпАП, відповідно до якої огляд осіб на стан, зокрема, алкогольного сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Об`єктивних причини зволікання у доставлені ОСОБА_9 до закладу охорони здоров`я з метою його огляду на стан сп`яніння матеріали справи не містять. Пройти огляд на стан сп`яніння з боку працівників поліції не пропонувався ОСОБА_9 й на місці ДТП. Причини відсутності таких вимог з боку поліції матеріали справи не містять. Дані обставини, поряд із відсутністю в обвинувальному акті відомостей щодо перебування ОСОБА_9 у стані алкогольного сп`яніння серед викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, викликають обґрунтовані сумніви щодо самого факту перебування обвинуваченого під час вчинення ним кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.
Суд звертає увагу, що прокурор не був позбавлений права змінити обвинувачення в суді в порядку ст. 338 КПК України в частині зазначення в обвинувальному акті відомостей щодо стану алкогольного сп`яніння обвинуваченого, втім цього зроблено не було, і він підтримував обвинувачення в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта. Водночас, суд позбавлений можливості вийти за межі висунутого особі обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
Відповідно до положень ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Суд бере до уваги необережну форму вини ОСОБА_9 , а також дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, вину свою визнав повністю, розкаявся у вчиненому, за місцем мешкання характеризується задовільно. Суд також враховує, що завдана шкода потерпілим частково відшкодована у розмірі 30 000,00 грн.

Однак, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_9 суд також враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, а саме, що він вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, тобто проти життя та здоров`я особи, а відтак одного з найбільш суспільно небезпечних кримінальних правопорушень, в результаті вчинення якого потерпілим заподіяно тілесні ушкодження різного ступеня тяжкості: потерпілому ОСОБА_4 спричинено середньої тяжкості тілесне ушкодження, а потерпілій ОСОБА_10 смерть. Фактично в протиправних діях обвинуваченого містяться два склади кримінального правопорушення, які охоплюються диспозицією ч. 2 ст. 286 КК України. Суд звертає увагу також на положення ст. 12 КК України, згідно з якими вчинене ОСОБА_9 кримінальне правопорушення відноситься до категорії тяжких злочинів.

Крім того, суд бере до уваги думку потерпілої ОСОБА_13 , викладеної нею в своїй заяві, згідно з якою остання просить призначити обвинуваченому максимально суворе покарання, пов`язане з позбавленням волі. Також, судом враховується думка потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 щодо призначення обвинуваченому покарання виключно у виді позбавлення волі.

Тому, з урахуванням особливостей даного кримінального правопорушення і обставин його вчинення, особи обвинуваченого та його ставлення до скоєного, суд не знаходить підстав для призначення ОСОБА_9 покарання із застосуванням ст. ст. 69, 75 КК України, а саме: нижче від найнижчої межі чи звільнення від відбування покарання з випробуванням, оскільки такі підстави у суду відсутні, і вважає, що покарання повинно бути призначено виключно у виді позбавлення волі на певний строк.
Крім цього, з урахуванням вищевикладеного, а також того, що ОСОБА_9 , будучи досвідченим водієм, маючи понад 10 років водійського стажу, 16 серпня 2020 року допустив такі грубі порушення Правил дорожнього руху, які призвели до спричинення одному потерпілому ОСОБА_4 середньої тяжкості тілесне ушкодження, а потерпілій ОСОБА_10 смерть, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому й додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на рівні максимальної межі санкції, передбаченої ч. 2 ст. 286 КК України.
Доводи обвинуваченого ОСОБА_9 про те, що він працює водієм на Валківському молочному заводі, а відтак його робота пов`язана безпосередньо з керуванням транспортними засобами, і це є єдиним його доходом, суд відхиляє, оскільки такі доводи свого об`єктивного підтвердження під час розгляду справи не знайшли, будь-яких доказів на підтвердження вказаних обставин суду не надано. Такі відомості у суду відсутні. До того ж, ця обставина не є безумовною підставою для не призначення особі додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.
Отже, вищевказані основне й додаткове покарання на переконання суду буде співмірним меті його застосування та повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретним його обставинам, обставинам, що пом`якшують покарання та обтяжують його, даним про особу обвинуваченого.
Призначаючи покарання як кару суд, виходячи з вимог ст. 50 КК України, враховує, що призначення покарання у виді позбавлення волі на певний строк з позбавленням права керувати транспортними засобами буде необхідним та достатнім для виправлення засудженого і запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
З цих же підстав суд не вбачає необхідності призначення ОСОБА_9 покарання в межах найбільшої санкції ч. 2 ст. 286 КК України.
Вирішуючи заявлений потерпілими ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_13 , ОСОБА_6 цивільний позов до ОСОБА_9 , ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, яким останні просять в рахунок відшкодування моральної шкоди стягнути на їх користь з обвинуваченого ОСОБА_9 по 3 456 000,00 грн. кожному, і з цивільного відповідача ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» 56 676,00 грн., тобто кожному по 14 169,00 грн., суд дійшов наступного висновку.
Позов потерпілих обґрунтований тим, що внаслідок протиправних дій обвинуваченого їм спричинена моральна шкода, яка полягає у глибоких душевних стражданнях, які останні зазнали внаслідок загибелі своєї матері, а ОСОБА_4 своєї дружини. Крім того, останній сам отримав тілесні ушкодження, відчув сильний біль і фізичні страждання протягом тривалого часу.
Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16.04.2021 року цивільний позов потерпілих прийнято до розгляду у даному кримінальному провадженні.
23.06.2021 року на адресу суду надійшов відзив ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» від 14.06.2021 року № 6625/17, в якому цивільний відповідач просить залишити без розгляду цивільний позов ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_13 , ОСОБА_6 до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія», з підстав того, що нормами кримінального процесуального і цивільного законодавства не передбачається можливості пред`явлення особою, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної шкоди, позову у кримінальному провадженні до Страховика, який не є, ані завдавачем шкоди, ані особою, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого, а на підставі договірних правовідносин у разі настання страхового випадку у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі. Такі вимоги розглядаються в порядку, визначеному Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», тобто в порядку цивільного судочинства.
Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної немайнової шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 - під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
У відповідності до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
За змістом статей 23, 1167 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» - шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Відповідно до п. 6 вищезазначеної Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ - якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдану шкоду.
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 автомобіль «Тоуоtа AURION», реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким ОСОБА_9 керував під час здійснення ДТП, належить на праві власності самому ОСОБА_9 . Тобто останній на відповідній правовій підставі володіє цим транспортним засобом, використання, якого й створило підвищену небезпеку з тяжкими наслідками.
Таким чином, на підставі зазначених вище норм цивільного закону завдану потерпілим шкоду зобов`язаний відшкодовувати ОСОБА_9 , як власник і користувач джерела підвищеної небезпеки (автомобіля).
Суд вважає встановленим, що потерпілим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_13 , ОСОБА_6 протиправними діями обвинуваченого спричинена моральна шкода, яка виразилась у наступному: фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий ОСОБА_4 зазнав у зв`язку з ушкодженням його здоров`я; моральних переживаннях потерпілого ОСОБА_4 за своє здоров`я та життя під час вчення злочину; душевних стражданнях потерпілого у зв`язку зі спричиненими тілесними ушкодженнями, які потребували тривалого часу для лікування; порушенням нормальних життєвих зв`язків потерпілого і необхідності відшукувати додаткові зусилля в зв`язку з лікуванням та необхідністю відвідувати правоохоронні органи; у душевних стражданнях, яких потерпілі зазнали у зв`язку з протиправною поведінкою ОСОБА_9 щодо членів їх сім`ї та близьких родичів, а саме: дружини ОСОБА_4 (відтак останній залишається вдівцем, без подружнього життя) та матері ОСОБА_5 , ОСОБА_13 , ОСОБА_6 ; порушенні нормальних життєвих зв`язків потерпілих і необхідності відшукувати додаткові зусилля в зв`язку з лікуванням потерпілого ОСОБА_4 та загиблої ОСОБА_10 , та необхідністю відвідувати потерпілими правоохоронні органи, а також, поряд із цим, що ускладнювалося значною відстанню між місцем проживання потерпілих у Харківській області і необхідністю прибувати до вищевказаних органів у Новомосковському районі Дніпропетровської області.
Суд також враховує характер та обсяг фізичних, душевних та психічних страждань позивачів, завданих внаслідок злочину, характер немайнових втрат - порушення нормальних життєвих зв`язків, тривалість немайнових втрат.
Поряд із цим, судом враховується і реальна можливість обвинуваченого відшкодувати завдану моральну шкоду з урахуванням його матеріального становища. Так, ОСОБА_9 є особою відносно молодого і працездатного віку, працює, при цьому не одружений, осіб на утриманні не має, тому останній матиме можливість відшкодувати завдану ним моральну шкоду, але у меншому розмірі, ніж заявлено позивачами.
Тому, суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості і оцінює моральну шкоду, спричинену потерпілим протиправними діями обвинуваченого у розмірі 500 000,00 грн., тобто по 100 000,00 грн. потерпілим ОСОБА_5 , ОСОБА_13 , ОСОБА_6 , кожному, та 200 000,00 грн. потерпілому ОСОБА_4 .
Вирішуючи заявлений потерпілими ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_13 , ОСОБА_6 цивільний позов до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» про відшкодування моральної шкоди, суд дійшов наступного висновку.
Згідно з положенням ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Як слідує із рекомендацій, викладених у п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 02.07.2004 року «Про практику застосування судами законодавства, яким передбачені права потерпілих від злочинів», не підлягають розгляду в кримінальній справі позови про відшкодування шкоди, що не випливають із пред`явленого обвинувачення; при виникненні такої ситуації суд повинен роз`яснити потерпілому можливість вирішення спірних питань у порядку цивільного судочинства.
Відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/2703142 від 31.12.2019 року, ОСОБА_9 застрахував автомобіль «Тоуоtа AURION», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» зі страховим лімітом за шкоду заподіяну життю і здоров`ю в сумі 260 000,00 грн. та, відповідно, майну в сумі 130 000,00 грн. (т.2 а.п.119).

Тому, оскільки з матеріалів кримінального провадження вбачається, що обов`язок по відшкодуванню заподіяної шкоди Страховиком випливає не з обвинувачення, яке пред`явлено ОСОБА_9 , а з договірних зобов`язань про відшкодування шкоди, які визначаються спеціальним законом Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", яким встановлений порядок звернення з вимогами про відшкодування шкоди і його умови, однією з яких є надання обвинувального вироку суду, що набув законної сили відносно особи, цивільна відповідальність, якої застрахована за Договором страхування.
Суд звертає увагу на те, що відповідно до ст. 26-1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", моральна шкода відшкодовується страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю, а остання не є встановленою, оскільки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_13 , ОСОБА_6 із заявою про виплату страхового відшкодування не зверталися і така ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» не проводилась, такі відомості у суду відсутні, тому суд позбавлений можливості розв`язувати у даному кримінальному провадженні цивільно-правовий спір з особою (ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія») не причетною до самої події злочину, і, яка несе цивільну відповідальність за дії ОСОБА_9 не в силу Закону, а в силу договірних відносин з ОСОБА_9 .
Такі висновки суду узгоджуються із висновками, викладеними у постанові Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду у справі № 753/1785/17 від 10 червня 2021 року.
Суд вважає за необхідне роз`яснити потерпілим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_13 , ОСОБА_6 право звернутися з позовними вимогами до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» про стягнення моральної шкоди в порядку цивільного судочинства.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Накладені арешти на автомобілі марки "Тоуоtа АURION", державний реєстраційний номер " НОМЕР_1 ", та "ЗАЗ 114002", державний реєстраційний номер " НОМЕР_2 ", слід скасувати.
Клопотання захисника ОСОБА_8 про скасування арешту автомобіля марки "Тоуоtа АURION", державний реєстраційний номер " НОМЕР_1 ", в частині зміни місця зберігання вказаного автомобіля, до набрання вироком законної сили, не підлягає задоволенню, оскільки даний автомобіль є речовим доказом по кримінальному провадженню, тому будь-які дії, пов`язані з його зміною до набрання вироком законної сили, можуть зашкодити вирішенню завдань кримінального судочинства.
Крім того, вирішуючи питання щодо розподілу процесуальних витрат у відповідності до ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_9 на користь держави документально підтвердженні витрати на залучення експерта, які складають 11 767,84грн. (висновок експерта за результатами проведення судової транспортно-трасологічної експертизи № 3634/3635-20 від 25.11.2020 року у розмірі 6537,60 грн.; висновок експерта за результатами проведення експертиз за експертною спеціалізацією 10.2 (дослідження технічного стану транспортних засобів № 19/104-9/2/1116 від 22.10.2020 року у розмірі 1307,60 грн. та № 19/104-9/2/1120 від 27.10.2020 року у розмірі 1307,60 грн.; висновок експерта за результатами проведення судової автотехнічної експертизи № 4785-20 від 15.12.2020 року у розмірі 2615,04 грн.).

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а також усі обставини по справі, керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України, суд
у х в а л и в :

ОСОБА_9 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки шість місяців, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на три роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_9 рахувати з дня його затримання.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 серпня 2020 року на автомобіль марки "Тоуоtа АURION", державний реєстраційний номер " НОМЕР_1 ", який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_9 скасувати.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 серпня 2020 року на автомобіль марки "ЗАЗ 114002", державний реєстраційний номер " НОМЕР_2 ", який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_18 скасувати.
Речові докази:
- автомобіль марки "ЗАЗ 114002", державний реєстраційний номер " НОМЕР_2 ", який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу « НОМЕР_4 » належить ОСОБА_18 , та який поміщений на зберігання на територію Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області по вул. М. Головка, 19 м. Новомосковська Дніпропетровської області повернути законному володільцю потерпілому ОСОБА_4 ;

- автомобіль марки "Тоуоtа АURION", державний реєстраційний номер " НОМЕР_1 ", який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу « НОМЕР_3 » належить ОСОБА_9 та, який поміщений на зберігання на територію Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області по вул. М. Головка, 19 м. Новомосковська Дніпропетровської області повернути його власнику обвинуваченому ОСОБА_9 .
Цивільний позов ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_13 , ОСОБА_6 , до ОСОБА_9 , Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування моральної шкоди 200 000 гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування моральної шкоди 100 000 гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_13 в рахунок відшкодування моральної шкоди 100 000 гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування моральної шкоди 100 000 гривень 00 копійок.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Роз`яснити потерпілим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_13 , ОСОБА_6 право звернутися з позовними вимогами до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення в порядку цивільного судочинства.
Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 11 767 гривень 84 копійки.
Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно, після його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1