Справа №694/1280/21
провадження № 1-кс/694/628/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

15.07.2021 року м. Звенигородка
Слідчий суддя Звенигородського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , слідчого СВ Звенигородського РВП ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Звенигородка внесене в кримінальному провадженні № 0000002 від 22.01.2021 р. клопотання старшого слідчого СВ Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Звенигородської окружної прокуратури Черкаської області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сухини Звенигородського району Черкаської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, раніше не судимого,
який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Старший слідчий слідчого відділу Звенигородського РВП Головного управління Національної поліції в Черкаській області лейтенант поліції ОСОБА_3 звернувся із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, строком на 60 днів.
Клопотання мотивується тим, що в слідчому відділі Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000002, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч.3 ст. 368 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи на посаді виконуючого обов`язки начальника відділу у Корсунь-Шевченківському районі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, будучи особою яка тимчасово обіймає в державному органі посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, а тому відповідно до ч. 3 ст. 18 та Примітки 1 ст. 364 КК України є службовою особою і займаючи зазначену посаду вчинив службовий злочин за наступних обставин.
Так, у грудні 2020 року, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 звернувся до ОСОБА_5 за адресою розташування відділу у Корсунь-Шевченківському районі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, з метою оформлення документів на земельну ділянку для здійснення господарської діяльності. У ході вказаної зустрічі у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на одержання неправомірної вигоди для себе за вирішення питання щодо передачі у власність ОСОБА_8 вказаної земельної ділянки. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_8 про те, що для оформлення необхідних документів, оформлення яких відноситься до його компетенції, щодо передачі у власність земельної ділянки, ОСОБА_8 необхідно надати йому неправомірну вигоду в сумі 10 000 (десять тисяч) доларів США. У подальшому, ОСОБА_5 близько 15 години 14 липня 2021 року, перебуваючи у кабінеті №4 відділу у Корсунь-Шевченківському районі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, а саме по вул. Ювілейна, буд. 30 в м. Корсунь-Шевченківський Черкаської області, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого незаконного збагачення, шляхом вимагання раніше, а саме у грудні 2020 року, одержав від ОСОБА_8 обумовлену суму неправомірної вигоди в розмірі 10 000 (десять тисяч) доларів США, що згідно офіційного курсу гривні щодо іноземних валют, встановленого Національним банком України станом на 14.07.2021, складає 273 216, 00 гривень (двісті сімдесят три тисячі двісті шістнадцять гривень), що у 238,2 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, з урахуванням податкової соціальної пільги з липня 2021 року, за вирішення питання щодо оформлення документів щодо передачі у власність ОСОБА_8 земельної ділянки для зайняття господарською діяльністю, яка розташована по АДРЕСА_2 .
Таким чином, встановлена достатність доказів для підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України одержання

службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.
14.07.2021, ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України та 15.07.2021 йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.
Беручи до уваги, що ОСОБА_5 вчинив тяжке кримінальне правопорушення - злочин, пов`язане з корупцією, та відповідно до ч. 3 ст. 368 КК України карається позбавленням волі на строк до 10 років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна та усвідомлюючи невідворотність покарання за вказане кримінальне правопорушення, дає підстави вважати, що останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення від кримінальної відповідальності.
Також враховуючи на те, що контроль за вчиненням злочину проводився із залученням ОСОБА_8 , який допомагав під час документування злочинної діяльності ОСОБА_5 та якого останній знає особисто та має дані щодо його місця проживання, та у подальшому, може впливати на дану особу з метою зміни показань ключового свідка у вказаному кримінальному провадженні, також впливати на інших свідків, що зазначені у процесуальних документах, зокрема, які приймали участь в якості понятих, та які ще не допитані у судовому засідання, тому є підстави вважати, що останній перебуваючи на волі може незаконно впливати на них з метою уникнення кримінальної відповідальності, що може негативно вплинути на хід подальшого досудового розслідування.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави, вважати, що підозрюваний може здійснити вищевказані дії, а запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливо.
В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали та просили його задоволити.
Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, та просили суд застосувати більш м`який запобіжний захід.
Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку учасників процесу, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає до часткового задоволенню.
У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Статтею 178 КПК України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчинення іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального

правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Згідно ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжний заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Вирішуючи клопотання слідчого, суд враховує вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Згідно рішення ЄСПЛ «Клоот проти Бельгії» ризик вчинення нових правопорушень має місце, коли попередня поведінка дає підстави для очікувань, що він не має наміру зупинятись у своїх злочинних діях; коли небезпека має бути явною, а запобіжний захід необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи.
Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не в праві вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точку зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нею обмежувального заходу, то з огляду на наведені дані у клопотанні та в матеріалах долучених до нього є всі підстави вважати про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_5 кримінальному провадженні.
Причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами у їх сукупності, а саме: даними протоколу допита свідка ОСОБА_8 , даними протоколу огляду особи, залученої до конфіденційного співробітництва та вручення їй спеціального технічного засобу і грошових коштів для здійснення контролю за вчиненням злочину від 14.07.2021; даними протоколу огляду та ідентифікації грошових коштів від 14.07.2021; даними протоколу обшуку від 14.07.2021 та відеозаписом його проведення; даними протоколу освідування ОСОБА_5 від 14.07.2021; даними рапорта старшого інспектора чергового Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області майора поліції ОСОБА_9 від 15.07.2021.
В своєму клопотанні, слідчий посилається на те, що відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового слідства було встановлено наявність ризиків, передбачених у ч.1 ст.177КПК України, а саме: ОСОБА_5 , скоїв злочин, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років, знаходячись на волі може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на ключового свідка ОСОБА_8 , оскільки знає його особисто.
Європейський суд з прав людини, зокрема у викладених рішеннях по справах «Калашников проти Росії», «Томазі проти Франції» та інших, роз`яснив, що сама по собі тяжкість злочину згідно повідомлення особі про підозру, не може бути підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бойченко проти Молдови» № 41088/05 від 11 липня 2006 року одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватися від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу.
За роз`ясненнями п.п. 3, 13 постанови Пленуму Верховного Суду № 4 від 25 квітня 2003 року «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» (зі змінами і доповненнями, внесеними постановами Пленуму Верховного Суду України від 11 червня 2004 року №10 та від 24 жовтня 2008 року №15), взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв`язку з чим він

обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, можуть не забезпечити виконання підозрюваним, обвинувачуваним процесуальних обов`язків, і його належної поведінки; обов`язковою умовою взяття під варту (виходячи з його правової природи) має бути обґрунтована впевненість в тому, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.
Посилання слідчого на той факт, що підозрюваний може впливати на ключового свідка ОСОБА_8 , не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки обгрунтовані виключно наявністю самої можливості, при цьому слідчим не наводиться жодних об`єктивних даних.
Також не знайшли свого підтвердження посилання слідчого на той факт, що підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
Як з`ясовано в судовому засіданні ОСОБА_5 має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , працює офіційно, є інвалідом ІІ групи та учасником бойових дій, має міцні соціальні зв`язки, позитивно характеризується як за місцем проживання так і за місцем роботи.
За таких обставин, та аналізу зібраних досудовим розслідуванням матеріалів клопотання та кримінального провадження, суд вважає, що підозрюваний ОСОБА_5 не потребує ізоляції від суспільства та є можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, а саме домашнього арешту.
При цьому, враховуючи, що ОСОБА_5 має офіційне місце роботи, а слідчим клопотання про відсторонення від посади не подавалося, вказане не позбавляє ОСОБА_5 обов`язку виконувати свої посадові обов`язки, що міг би унеможливити цілодобовий домашній арешт. Відтак слідчий суддя вважає за можливе застосувати до ОСОБА_5 домашній арешт у нічний час доби.
Керуючись вимогами ст. ст. 40, 131, 132, 176-178, 182, 183, 184, 194 195, 369 372 КПК України, слідчий суддя,
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання старшого слідчого СВ Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Звенигородської окружної прокуратури Черкаської області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 задовольнити частково.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Сухини Звенигородського району Черкаської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, раніше не судимого - запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на певний період доби, із застосування електронного засобу контролю, заборонивши останньому в період з 20-00 год. до 06-00 год. наступного дня залишати житло за місцем постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:
- прибувати до слідчого слідчого відділення Звенигородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , за першою вимогою;
- з 20.00 год. по 06.00 год. не залишати місце постійного проживання АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- носити електронний засіб контролю;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
В задоволенні іншої частини клопотання відмовити.
Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст. 181 КПК України, працівниками органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою мають право з`явитися у житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.
Строк дії ухвали про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту визначити до 11.09.2021 року включно.
Після оголошення ухвали підозрюваному ОСОБА_5 необхідно негайно прибути до місця свого проживання.
Ухвалу направити на виконання до Звенигородського районного відділення поліції ГУ НП в Черкаській області.
Ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підлягає негайному виконанню.

Копія ухвали про застосування запобіжного заходу вручається підозрюваному після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Повний текст ухвали буде виготовлено та проголошено 19.07.2021 о 16.00

Слідчий суддя ОСОБА_1