Єдиний унікальний № 946/671/21
Провадження № 1-кп/946/399/21
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
ВИРОК

Іменем України

17 березня 2021 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянув у м. Ізмаїл Одеської області у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) за №0001161, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с.Василівка Кілійського району Одеської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, працюючого за наймом, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , такого, що не має судимості в силу ст. 89 Кримінального кодексу України (далі КК),

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК,

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Ізмаїл Одеської області, громадянина України, з початковою освітою, не навчається, працюючого за наймом, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК,

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_5 ,
сторона захисту: обвинуваченіОСОБА_3 , ОСОБА_4 , законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 , захисники ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ,
інші учасники судового провадження: потерпіла ОСОБА_9 , представниця служби у справах дітей Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області ОСОБА_10 , представник сектору ювенальної превенції Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_11 , представники уповноваженого органу з питань пробації ОСОБА_12 , ОСОБА_13 .

Потерпіла ОСОБА_9 та представники уповноваженого органу з питань пробації у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце проведення судового розгляду були повідомлені належним чином, що підтверджується довідкою про доставку судової повістки про виклик до суду потерпілої в електронній формі через SMS-повідомлення та розпискою про отримання повідомлення. Суд, заслухавши думки учасників судового провадження про можливість за відсутності потерпілої ОСОБА_9 з`ясувати всі обставини судового розгляду, відповідно до ст. 325 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), дійшов висновку про проведення судового розгляду без її участі, крім того, відповідно до ч. 3 ст. 327 КПК, неприбуття в судове засідання представників уповноваженого органу з питань пробації, належним чином повідомлених про час і місце судового засідання, не перешкоджає судовому розгляду.

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним
1.22 жовтня 2020 року приблизно о 01:00 годині, точного часу не встановлено, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_3 , знаходячись на вул. Докучаєва у м. Ізмаїл Одеської області, вступили між собою в кримінально протиправну змову для здійснення спільного викрадення чужого майна з будинку АДРЕСА_3 . Далі, переконавшись у відсутності сторонніх осіб, які могли б помітити та зашкодити їх кримінально протиправним намірам та діям, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , діючи спільно та за попередньою змовою між собою, через незачинену хвіртку незаконно проникли до подвір`я зазначеного будинку, після чого, реалізуючи та доводячи до кінця свої кримінально протиправні наміри та дії, спрямовані на вчинення крадіжки, через незачинене вікно проникли до приміщення зазначеного будинку, де виявили та таємно викрали LED телевізор торгової марки «KIVI» моделі «32Н600GU» вартістю 3 599,66 грн., після чого з викраденим майном залишили місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим заподіяли потерпілій ОСОБА_9 матеріальні збитки на вищевказану суму.
2.Своїми діями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло.

Стаття (частина статті) КК, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винними у вчиненні якого визнаються обвинувачені
1.Кримінальний кодекс України

«Стаття 185. Крадіжка

1. Таємне викрадення чужого майна (крадіжка)
…

2. Крадіжка, вчинена повторно або за попередньою змовою групою осіб,
…

3. Крадіжка, поєднана з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище або що завдала значної шкоди потерпілому,
карається позбавленням волі на строк від трьох до шести років.»

Докази на підтвердження встановлених судом обставин
3.Обставини вчинення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 кримінального правопорушення встановлені судом шляхом дослідження сукупності доказів, обсяг та порядок дослідження яких був визначений судом з урахуванням думок учасників судового провадження в порядку, передбаченому ст. 349 КПК, у відповідності до засад кримінального провадження, передбачених ст.ст.22, 26 КПК, таких як диспозитивність, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

4.Під час судового розгляду ОСОБА_3 та ОСОБА_4 повністю визнали себе винними в обсязі пред`явленого їм обвинувачення. Вони детально розповіли про обставини кримінального правопорушення та щиро розкаялися в його вчиненні, не піддавши сумніву обставини, викладені в обвинувальному акті, зокрема, щодо характеристики, вартості викраденого майна та способу його викрадення.

5.Так, обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що з потерпілою ОСОБА_9 раніше вони були знайомими, оскільки разом з ОСОБА_4 допомагали їй. Восени 2020 року, більш точної дати він не пам`ятає, близько 01:00 години ночі вони з ОСОБА_4 гуляли та вирішили зайти до потерпілої з приводу коштів за раніше виконану ними роботу. Але потерпілої вдома не виявилось, і вони з ОСОБА_4 пройшли на подвір`я. Далі вони проникли в будинок через незачинене вікно, де взяли телевізор, який разом з ОСОБА_4 винесли через вхідні двері та віднесли його до нього додому. Через два дні до них звернулися поліцейські та повідомили, що потерпіла ОСОБА_9 звернулася із заявою про крадіжку і підозрюють в її вчиненні їх, оскільки вони у неї працювали. Після цього він вирішив віддати телевізор, який повернули потерпілій.

6.ОСОБА_4 пояснив, що вони з ОСОБА_3 восени 2020 року гуляли по АДРЕСА_3 , і вирішили зайти до потерпілої ОСОБА_9 , якій вони раніше допомагали, з приводу коштів. Її вдома не виявилось, та вони через вікно проникли в будинок, звідки взяли телевізор, який віднесли до ОСОБА_3 . Телевізор був повернутий потерпілій через поліцейських. У сім`ї він виховується без батька. Школу не закінчив, оскільки він перестав ходити. Вказівок матері щодо відвідування школи він не дослухався. Має намір змінити свою поведінку та в подальшому не вчиняти кримінальні правопорушення.

7.Окрім повного визнання винуватості ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , їх вина у вчиненні крадіжки телевізора у потерпілої ОСОБА_9 з її будинку повністю підтверджується дослідженими судом доказами.

8.Так, відразу ж, в день вчинення злочину потерпіла ОСОБА_9 повідомила поліцію про те, що в період часу з 00:00 годин до 10:00 години 22 жовтня 2020 року невстановлені особи проникли до її будинку за адресою: АДРЕСА_3 , звідки викрали у тому числі і телевізор, про що свідчить витяг з ЄРДР №0001161 від 22.10.2020 р.

9.Місце події будинок АДРЕСА_3 було оглянуте, згідно даним відповідного протоколу від 22.10.2020 р. Під час огляду було виявлене відчинене вікно у спальну кімнату, на землі біля якого, знаходилась москітна сітка від нього. Також була встановлена відсутність телевізору в спальній кімнаті, але були наявними проводи до того місця, де, зі слів, власниці будинку, він знаходився.

10.Ще під час проведення досудового розслідування, а саме 02.11.2020 р., ОСОБА_3 видав працівникам поліції телевізор марки «KIVI» моделі «32H600GU», тобто саме той, що був викрадений у потерпілої ОСОБА_9 , що підтверджується відповідною заявою написаною ОСОБА_3 , яка була ним підтримана під час судового розгляду. Ці дані повністю підтверджують показання обвинуваченого ОСОБА_3 про те, що він вчинив викрадення телевізору потерпілої, оскільки після його зникнення у потерпілої він виявився у обвинуваченого ОСОБА_3 .

11.Під час слідчого експерименту ОСОБА_3 докладно розповів та показав на місці обставини вчинення ним за попередньою змовою з ОСОБА_4 таємного викрадення телевізору з будинку АДРЕСА_3 , у тому числі вказав на вікно, через яке вони проникли в будинок, та спосіб проникнення, що підтверджується даними відповідного протоколу від 06.01.2021 р.

12.Шляхом співставлення даних протоколу огляду місця події та протоколу слідчого експерименту за участю ОСОБА_3 можна дійти висновку, що обвинувачений серед інших вказав саме на те вікно як на таке, через яке вони з ОСОБА_4 проникли в будинок, і саме це вікно було виявлене відчиненим під час огляду місця події, і з якого була знята москітна сітка. Ці обставини вказують на достовірність даних, отриманих під час слідчого експерименту, які також співвідносяться з показаннями обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про те, що саме вони вчинили крадіжку телевізору шляхом проникнення у будинок потерпілої через вікно.

13.Ринкова вартість викраденого LED телевізору торгової марки «KIVI» моделі «32H600GU» станом на 22.10.2020 р. у розмірі 3 599,66 грн. підтверджена даними висновку судової товарознавчої експертизи № 12-СІ від 12.11.2020 р.

14.А те, що телевізор був повернутий потерпілій ОСОБА_9 вбачається з її розписки про його отримання 04.11.2020 р.

15.Осудність обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтверджується даними висновків судово-психіатричних експертиз № 586 та № 587 від 16.12.2020 р. Так, згідно висновку №586, обвинувачений ОСОБА_3 в період часу, що стосується вчиненню кримінального правопорушення та на теперішній час на хронічне психічне захворювання, недоумство, інший хворобливий стан психіки не страждав і не страждає, у тимчасовому хворобливому розладі психічної діяльності не перебував і не перебуває, у зв`язку з чим був здатний та здатний повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

16.Згідно ж висновку №587, обвинувачений ОСОБА_4 на час, який відноситься до правопорушення, та на теперішній час будь-яким хронічним психічним розладом, недоумством, іншим хворобливим станом психіки не страждав і не страждає, ознак тимчасового розгляду психічної діяльності не виявляв і не виявляє, а виявляв і виявляє клінічні ознаки: «Легкої розумової відсталості з мінімальними поведінковими розладами» (що відповідає діагностичним критеріям рубрики «F70.0» за Міжнародною класифікацією хвороб 10-го перегляду), яка за глибиною та ступенем виразності не позбавляла і не позбавляє його здатності повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними, за своїм психічним станом не потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру.

17.Отже, суд визнає обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 осудними та такими, що підлягають кримінальній відповідальності.

18.Таким чином, аналіз вищезазначених доказів дає підстави суду дійти висновку, що кожний доказ є належним, допустимим та достовірним. У сукупності усі вищезазначені докази є взаємопов`язаними та достатніми для висновку про те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за попередньою змовою групою осіб вчинили таємне викрадення майна у потерпілої ОСОБА_9 шляхом проникнення в її житло. Отже, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчинені ними злочину, та кваліфікує їх дії за ч. 3 ст. 185 КК.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання
19.До обставин, які відповідно до ст. 66 КК пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, ОСОБА_4 щире каяття, вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім. Суд не може визнати як обставину, що пом`якшує покарання обвинувачених добровільне відшкодування завданого збитку, оскільки судом встановлено, що обвинувачені повернули викрадене майно тільки після того, як до них звернулися поліцейські.

20.Стороною обвинувачення не зазначено в обвинувальному акті про наявність обставин, які відповідно до ст. 67 КК обтяжують покарання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , та які відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 91, ч. 1 ст. 92 КПК підлягають доказуванню саме прокурором. У силу положень ст. 337 КПК суд позбавлений можливості додатково встановлювати та враховувати обставини, які обтяжують покарання обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та які в обвинувальному акті не зазначені, а також які прокурором не доказувалися, оскільки це погіршить становище обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Мотиви призначення покарання
21.При призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суд у відповідності до ст. 65 67, 68 КК враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особи винних, характер та ступінь участі кожного з них у вчиненні кримінального правопорушення, а також обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

22.Обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вчинили умисний тяжкий злочин.

23.З медичної довідки вбачається, що ОСОБА_3 з 2002 р. перебуває на обліку у лікаря-психіатра з діагнозом «Легка розумова відсталість», на обліку лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо. Також, згідно характеристики, наданої головою громадської організації «Придунайська Ромська організація» ОСОБА_3 характеризується позитивно.

24.З медичної довідки вбачається, що ОСОБА_4 з 2011 р. перебуває на обліку у лікаря-психіатра з діагнозом «Легка розумова відсталість», на обліку лікаря-нарколога не перебуває, за останнім місцем навчання характеризується негативно.

25.Відповідно до абз. 17 ч. 1 ст. 368 КПК, ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудові доповіді з інформацією про соціально-психологічні характеристики обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

26.Згідно з даними досудової доповіді, ризики вчинення ОСОБА_3 повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюються як високі. Орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_3 у громаді можливо лише у винятковому порядку.

27.Відповідно до даних досудової доповіді, ризик вчинення ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній. Орган з питань пробації вважає за можливе виправлення ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі.

28.З урахуванням вказаних обставин, особи обвинуваченого ОСОБА_3 , його характеристики, того, що він щиро розкаявся у вчиненому кримінальному правопорушенні, активно сприяв його розкриттю, того, що завдана матеріальна шкода відшкодована, а також того, що у обвинуваченого відсутні обставини, що обтяжують його покарання, суд у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 можливе з призначенням йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції за вчинене кримінальне правопорушення та зі звільненням його на підставі ст. 75 КК від відбування покарання з випробуванням, з покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК

29.Також з урахуванням вказаних обставин, особи обвинуваченого ОСОБА_4 , його характеристики, того, що він щиро розкаявся у вчиненому кримінальному правопорушенні, вчив злочин у неповнолітньому віці вперше, того, що завдана матеріальна шкода відшкодована, у обвинуваченого відсутні обставини, що обтяжують його покарання, суд у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе з призначенням йому покарання у виді позбавлення волі в нижніх межах санкції за вчинене кримінальне правопорушення та зі звільненням його на підставі ст.ст. 75, 104 КК від відбування покарання з випробуванням, з покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК.

30.Суд дійшов висновку, що призначення такого покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинувачених та запобігання нових кримінальних правопорушень, таке покарання повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинувачених, які створять у них готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

31.Також, враховуючи дані досудової доповіді, суд вважає, що виправленню ОСОБА_4 сприятиме додатково покладений обов`язок, передбачений п. 4 ч. 3 ст.76 КК, а саме виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухвалені вироку
32.Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні не затримувалися та під вартою не трималися, ухвалами слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 09.11.2020 р. та від 11.11.2020 р. відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були застосовані запобіжні заходи у виді домашнього арешту, строк яких сплив відповідно 04.01.2021 р. та 06.01.2021 р. Клопотань про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не надійшло.

33.Згідно ч. 4 ст. 174 КПК, з набранням вироком законної сили слід скасувати накладений на підставі ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 03.11.2020 р. арешт, та майно, що було предметом кримінального правопорушення, в силу п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК, слід вважати повернутим власнику, поновивши у нього право розпорядження цим майном.

34.В силу ч. 2 ст. 124 КПК з обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 мають бути стягнуті на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта для проведення судової товарознавчої експертизи № 12-СІ від 12.11.2020 р. у сумі 653,80 грн. При визначені частки, яка має бути стягнута з кожного обвинуваченого, суд враховує те, що обвинувачені вчинили кримінальне правопорушення за попередньою змовою групою осіб, та вважає за доцільне розподілити процесуальні витрати порівну на кожного обвинуваченого, тобто по 326,90 грн.

Керуючись ст.ст. 369 371, 373 375 КПК, суд

ухвалив:
1.ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

2.На підставі ст. 75 КК ОСОБА_3 звільнити від відбування основного покарання з випробуванням строком на два роки.

3.У силу ст. 76 КК покласти на ОСОБА_3 обов`язки, що передбачені ч. 1 ст.76 КК, а саме:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

4.ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

5.На підставі ст.ст. 75, 104 КК ОСОБА_4 звільнити від відбування основного покарання з випробуванням строком на один рік.

6.У силу ст. 76 КК покласти на ОСОБА_4 обов`язки, що передбачені ч. 1, п. 4 ч.3 ст. 76 КК, а саме:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання;

виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

7.На підставі ч. 1 ст. 165 Кримінально-виконавчого кодексу України іспитовий строк ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 17 березня 2021 року.

8.Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта для проведення судової експертизи у сумі по 326,90 грн. (триста двадцять шість гривень 90 копійок), з кожного.

9.З набранням вироком законної сили скасувати накладений на підставі ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 03.11.2020 р. арешт, та LED телевізор торгової марки «KIVI» модель «32Н600GU», добровільно виданий ОСОБА_3 02.11.2020 р., залишити у власниці потерпілої ОСОБА_9 , поновивши її право розпорядження ним.

10.Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
11.Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.
12.Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, а обвинуваченим та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1