Справа № 461/3049/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/871/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2021 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу прокурора Львівської місцевої прокуратури №1 Львівської області ОСОБА_6 на ухвалу Галицького районного суду м.Львова від 15 липня 2020 року про повернення прокурору обвинувального акту стосовно ОСОБА_7 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

встановила:

Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 15 липня 2020 року, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001677 від 11.04.2018 про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.357, ч.2 ст.185 КК України, повернуто прокурору Львівської місцевої прокуратури №1 Львівської області.

Суд першої інстанції повернув обвинувальний акт прокурору з мотивів невідповідності останнього вимогам гл.25 КПК України.

На дану ухвалу суду прокурор Львівської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу в суд першої інстанції на новий судовий розгляд.

Апелянт покликається на те, що ухвала винесена з істотним порушенням кримінального процесуального закону.

Зокрема у підготовчому судовому засіданні, не зважаючи на не явку обвинуваченого ОСОБА_7 в суд першої інстанції, не було вирішено питання щодо нього з врахуванням того, що ОСОБА_7 ухвалою суду 09.12.2019 було оголошено у розшук, а провадження у справі зупинено, а в подальшому 15.07.2020, відновлено провадження у справі.

Апелянт зазначає, що у відповідності до п.3 ч.2 ст. 412 КПК України, істотним порушенням кримінального процесуального закону є проведення підготовчого судового засідання без участі обвинуваченого. На підставі цього ухвала підлягає скасуванню.

Зазначає, що суд першої інстанції вважав за можливе розглянути питання про повернення обвинувального акту прокурору у відповідності до Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» у відсутності обвинуваченого ОСОБА_7 , який з 2018 року перебуває у розшуку і на даний час місце його перебування невідоме, що виключає можливість його виклику в судове засідання. Суд наголосив, на тому, що даним законодавчим актом не передбачається обов`язкова участь особи обвинуваченого при вирішенні питання про повернення обвинувального акту у зв`язку із спрощенням досудового розслідування щодо кримінального правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_7 по ч.1 ст.357 КК України, яке з 01.07.2020 набуло правового статусу кримінального проступку. Але суд не взяв до уваги, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні не лише проступку але і злочину.

Таким чином суд першої інстанції провів підготовче судове засідання без обвинуваченого, чим позбавив його права та можливості реалізувати свої права, в тому числі і за ст. 42 КПК України.

Апелянт звертає увагу, що 01.07.2020 року набрав чинності Закон України № 2617-VIII від 22.11.2018 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (далі-Закон), яким врегульовано особливості досудового розслідування кримінальних проступків та їх судового розгляду. Разом з тим даним Законом не передбачено поверенення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні про злочин, один з яких який визнаний проступком, які направлені до суду до набрання чинності даним Законом і не призначені до судового розгляду. Таке узгоджується з вимогами ч. 1 ст. 334 КПК України.

Таким чином, повертаючи прокурору обвинувальний акт, суд першої інстанції вийшов за межі своїх повноважень. Крім того є незрозумілим покликання суду на те, що у поверненні обвинувального акту вбачає покращення становища обвинуваченого ОСОБА_7 .

Заслухавши доповідача, міркування прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу, думку обвинуваченого ОСОБА_7 про залишення ухвали суду першої інстанції - без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, вивчивши матеріали кримінального провадження колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до п.13 ч.1 ст.3 КПК України обвинувачення - твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно з ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам викладеним у статті 291 КПК України.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Підставою для повернення обвинувального акта відносно ОСОБА_7 є невідповідність обвинувального акту вимогам глави 25 КПК України.

Відповідно до п. 5 абзацу 4 Розділу ІІ Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018р. № 2617-VIII, обвинувальні акти, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру у кримінальних провадженнях про злочини, що визначені як кримінальні проступки, які направлені до суду до набрання чинності цим Законом і не призначені на момент набрання ним чинності до судового розгляду, повертаються прокурору для внесення з урахуванням вимог глави 25 Кримінального процесуального кодексу України.

Колегією суддів встановлено, що 26 квітня 2018 року до Галицького районного суду м. Львова надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001677 від 11.04.2018 року, про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.357, ч.2 ст.185 КК України.

Ухвалою суду від 27 квітня 2018 року призначено підготовче судове засідання у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.357, ч.2 ст.185 КК України.

Ухвалою суду від 09.12.2019 ОСОБА_7 оголошено у розшук, надано дозвіл на затримання обвинуваченого та зупинено судове провадження до його розшуку. Строк дії ухвали, до 09.06.2020 року.

Ухвалою суду від 15 липня 2020 року відновлено кримінальне провадження внесене в ЄРДР за № 0001677 від 11.04.2018 року відносно ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.357, ч.2 ст.185 КК України.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.357 КК України, відноситься до кримінального проступку.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України, є злочином.

Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» набрав чинності 01.07.2020 року, тобто після направлення вищевказаного обвинувального акта до суду першої інстанції.

Таким чином, з огляду на те, що Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» містить імперативну норму щодо обов`язку суду повернути прокурору обвинувальний акт для внесення з урахуванням вимог Глави 25 Кримінального процесуального кодексу України у кримінальних провадженнях про правопорушення, що визначені як кримінальні проступки, які направлені до суду до набрання чинності цим Законом і не призначені на момент набрання ним чинності до судового розгляду, а також з огляду на те, що процедура судового розгляду щодо злочину та кримінального проступку, відповідно до положень КПК України, мають істотні розбіжності і регламентовані різними Главами КПК України, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про необхідність повернення прокурору обвинувального акта відносно ОСОБА_7 для внесення з урахуванням вимог Глави 25 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор зазначає, що законом передбачено можливість одночасного розслідування злочину та кримінального проступку за правилами досудового слідства і можливість одночасного судового розгляду кримінального провадження щодо проступку та щодо злочину, коли це може негативно вплинути на повноту досудового розсування та судового розгляду.

Однак, колегія суддів вважає, що таке право суд першої інстанції має у разі коли у його провадженні наявні матеріали досудового розслідування щодо кримінального проступку і окремо матеріали кримінального провадження щодо злочину, а в даній конкретній ситуації наявний один обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 357, ч. 2 ст.185 КК України, досудове розслідування яких проводилося за правилами досудового слідства.

Оскільки суд першої інстанції не оцінював даний обвинувальний акт на предмет його відповідності КПК України, а лише виконував імперативну норму пункту 5 абзацу 4 Розділу ІІ Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень, колегія суддів не вбачає порушень вимог КПК України при прийнятті судом першої інстанції рішення про повернення цього обвинувального акту прокурору у підготовчому судовому засіданні за відсутності обвинуваченого.

Крім того, доводи прокурора про те, що повернення обвинувального акта з цих підстав буде порушувати розумні строки розгляду кримінального провадження, що у свою чергу не сприятиме покращенню становища обвинуваченого, є безпідставними, оскільки вказана вимога закону про повернення обвинувального акту з наведених підстав є імперативною, та її виконання повинно бути забезпечено у максимально швидкий строк, чого дотримався суд першої інстанції при вирішенні вказаного питання.

Суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга прокурора не містить правових підстав для скасування оскаржуваної ухвали.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б тягли безумовне скасування ухвали, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу прокурора Львівської місцевої прокуратури №1 Львівської області ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 15 липня 2020 року, якою повернуто прокурору Львівської місцевої прокуратури №1 Львівської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001677 від 11.04.2018 року про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.357, ч.2 ст.185 КК України - залишити без змін.

Ухвала остаточна та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: