печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2021 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у засіданні в залі суду в м. Києві провадження за клопотанням прокурора відділу організації процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях щодо кіберзлочинності управління нагляду за додержанням законів органами центрального апарату Національної поліції України Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організацією та транснаціональною злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000087 від 19.01.2020 року, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор відділу організації процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях щодо кіберзлочинності управління нагляду за додержанням законів органами центрального апарату Національної поліції України Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організацією та транснаціональною злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва із клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, із позбавленням права на відчуження розпорядження та користування майном, яке вилучено під час обшуку, а саме на транспортний засіб марки засобі MERCEDES-BENZ, 2021 року випуску, чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обґрунтовуючи клопотання зазначає, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000087 від 19.01.2020 за фактами вчинення шахрайських дій групою осіб за попередньою змовою шляхом незаконних операцій з використанням електронно- обчислювальної техніки, вчинених у великих розмірах, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

21.04.2021 року на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва проведено обшук в транспортному засобі MERCEDES-BENZ, 2021 р.в., чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Під час проведення обшуку вилучено автомобіль MERCEDES-BENZ, 2021 р.в., чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , як тимчасово вилучене майно, який придбано на грошові кошти, набуті кримінально протиправним шляхом, тобто вказане майно має ознаки, зазначені у ч. 1 ст. 98 КПК України та є речовим доказом у кримінальному провадженні.

Прокурор зазначає підставу для арешту вилученого майна з метою забезпечення збереження речових доказів та забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), оскільки вищевказане майно може бути відчужене на користь інших осіб, а у разі незастосування даного заходу забезпечення, майно може бути втрачене.

У засідання прокурор не з`явився звернувся до суду з заявою про розгляд клопотання за його відсутністю, на задоволенні клопотання наполягає.

Особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, повідомлена про дату, час та місце розгляду справи в засідання не з`явилася.

З урахуванням викладеного, належного повідомлення сторін, положень ч. 1 ст. 172 КПК України, слідчим суддею визнано можливим клопотання розглянути у відсутність сторін, на підставі наявних матеріалів.

Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя надходить до наступних висновків.

Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000087 від 19.01.2020 за фактами вчинення шахрайських дій групою осіб за попередньою змовою шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, вчинених у великих розмірах, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 190 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печорського районного суду м. Києва від 30.03.2021 року надано дозвіл на проведення обшуку в транспортному засобі MERCEDES-BENZ, 2021 р.в., чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , що на праві власності належить ОСОБА_4

21.04.2021 року на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30.03.2021 року було проведено обшук та вилучено транспортний засіб MERCEDES-BENZ, 2021 р.в., чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий судця, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Обов`язок доведення необхідності застосування заходів забезпечення кримінального провадження покладено на слідчого чи прокурора також і ч. З ст. 132 КПК України

Частиною другою ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий судця, суд повинен враховувати, зокрема правову підставу для арешту майна, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами З, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу) та розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру транспортних засобів, автомобіль марки MERCEDES-BENZ, 2021 р.в., чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , на праві власності належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що видано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 .

Постановою старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управлінням Національної поліції України ОСОБА_5 від 21.04.2021 року, транспортний засіб MERCEDES-BENZ, 2021 р.в., чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Зі змісту клопотання вбачається, що метою накладення арешту на майно є необхідність відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), а також забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті [арешт з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди], арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Отже наведені посилання прокурора з огляду на положення ч. 6 ст. 170 КПК України є передчасними, оскільки будь-які дані про звернення потерпілого із позовом в матеріалах клопотання відсутні. З матеріалів справи також вбачається, що особа, щодо майна якої подано клопотання про накладення арешту, у кримінальному провадженні, не є підозрюваною, обвинуваченою або особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за школу, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відтак, слідчий суддя вважає, що відсутні підстави для накладення арешту на майно з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Крім того, посилання прокурора на те, що вказаний автомобіль має ознаки речового доказу, передбачені ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки придбаний на грошові кошти, які набуті кримінально протиправним шляхом, не заслуговують на увагу.

Так, пунктом 2 ч. 2 ст. 173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Частиною 1 ст. 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Зокрема, посилання прокурора на наявність підстав для арешту тимчасово вилученого майна як такого, що відповідає критеріям ст. 98 КПК України, слідчий суддя вважає необґрунтованими та безпідставними, оскільки прокурором не надано, та в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження того, що вилучене майно набуте кримінально протиправним шляхом або є предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, містить на собі будь-які сліди, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Прокурором також не зазначено, яким чином вилучене майно може бути використано як доказ факту чи обставин, що підлягають встановленню в провадженні. Отже, не доведено підстави для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, визначених пунктами 1-3 ч. 3 ст. 132 КПК України, як і існування обставин, які б давали підстави стверджувати, що вилучений автомобіль містить інформацію, що має значення для даного кримінального провадження, а відтак і не доведено, що вилучений транспортний засіб відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, а відповідна постанова органу досудового розслідування про визнання цього майна речовим доказом у провадженні в цій частині є формальною.

Таким чином, оскільки прокурором не доведено мети арешту тимчасово вилученого майна, підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, визначених ст. 132 КПК України, не доведено можливість використання тимчасово вилученого майна як доказу у кримінальному провадженні № 0000087 та наявності підстав для накладення арешту на майно з метою відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням (цивільний позов), вбачається відсутність підстав для задоволення клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 169-173, 309, 372, 392 КПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання прокурора відділу організації процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях щодо кіберзлочинності управління нагляду за додержанням законів органами центрального апарату Національної поліції України Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організацією та транснаціональною злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000087 від 19.01.2020 року, відмовити.

Ухвала про відмову у накладенні арешту на майно може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1