Справа № 297/873/20
УХВАЛА
про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту

01 березня 2021 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , перекладача ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 , який брав участь дистанційно із УВП № 9 м. Ужгород в режимі відеоконференції, обвинуваченої ОСОБА_9 , розглянувши в підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_9 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000191 від 12.03.2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 152 КК України,

В С Т А Н О В И В :
Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 18.01.2021 року скасовано ухвалу колегії суддів Берегівського районного суду від 08.05.2020 року про повернення обвинувального акту прокурору у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000191 від 12.03.2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 152 КК України, та призначено новий розгляд обвинувального акту в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.
Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_8 і ОСОБА_9 обвинувачуються в наступному.
Так, 09 березня 2020 року близько 01 години ночі ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в жилій кімнаті будинку АДРЕСА_1 , під час спільного вживання алкогольних напоїв з ОСОБА_9 та ОСОБА_5 у ОСОБА_9 виник злочинний умисел, спрямований на вчинення стосовно ОСОБА_5 насильницьких дій сексуального характеру.
Тоді, ОСОБА_9 спочатку спровокувала сутичку з потерпілим ОСОБА_5 , під час якої умисно нанесла останньому невстановлену кількість ударів руками та ногами по різних частинах тіла, після чого схилила ОСОБА_8 до вчинення насильницьких дій, в результаті чого останній схопив віник з дерев`яною ручкою, яким умисно наніс невстановлену кількість ударів потерпілому ОСОБА_5 в область голови та обличчя останнього, спричинивши тілесні ушкодження у виді саден голови, грудної клітини, синців повік лівого ока та переносиці, які відносяться до легких тілесних ушкоджень без короткочасного розладу здоров`я.
Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень потерпілий ОСОБА_5 втратив рівновагу та впав на підлогу, після чого ОСОБА_9 , використовуючи безпорадний стан ОСОБА_5 , який перебував в стані сильного алкогольного сп`яніння та не міг правильно розуміти сутність та характер вчинюваних з ним дій, умисно, роздягнула потерпілого, знявши з нього штани та нижню білизну, схилила ОСОБА_8 до зґвалтування ОСОБА_5 , на що ОСОБА_8 , оголивши свій статевий орган, ввів його без згоди та проти волі ОСОБА_5 в анальний отвір останнього та здійснив з ним насильницький статевий акт.
У свою чергу, ОСОБА_9 після закінчення ОСОБА_8 статевого акту з потерпілим ОСОБА_5 , схопила віник з дерев`яною ручкою, та використовуючи безпорадний стан ОСОБА_5 , без згоди та проти волі останнього ввела невстановлену кількість разів дерев`яну ручку вищевказаного віника в анальний отвір ОСОБА_5 , спричинивши останньому тілесні ушкодження у виді: травматичного пошкодження прямої кишки, дифузійного перитоніту, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент їх виникнення, що є тяжкими наслідками.
В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 підтримав письмове клопотання подане через канцелярію суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченої ОСОБА_9 на 60 діб без визначення розміру застави.

Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_9 обвинувачується в умисному злочині, передбаченому ч. 5 ст. 152 КК України, який відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України, відноситься до категорії особливого тяжкого злочину та за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років, а в разі доведення її вини в ході судового слідства, останній загрожує реальна міра покарання у вигляді позбавлення волі, тому вважає, що є ризики того, що обвинувачена ОСОБА_9 залишаючись на волі, може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого, які проживають в м. Берегово, з метою схилити останніх відмовитися від своїх показів під час проведення досудового розслідуванняможе вчинити інше правопорушення.
Враховуючи те, що ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення із застосуванням насильства, яке вчинила під час іспитового строку, тому підстав для визначення розміру застави при обранні запобіжного заходу немає.

Захисник обвинуваченї ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_7 вважав клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необґрунтованим, оскільки обвинувачена не має наміру ухилятися від суду, та якби вона бажала ухилятись, тоді вона і сьогодні також не з`явилася б в засідання. Обвинувачена 24.08.2020 року булла звільнена з під варти і з того часу від суду не ухилялась, доказів впливу на потерпрілого та свідків відсутні. Наведені прокурором ризики є надуманими.

Захисник ОСОБА_6 також вважала клопотання прокурора необґрунтованим, ствердила, що обвинувачена вагітна, та у зв`язку з цим підстав братии її під варту немає.

Потерпілий ОСОБА_5 підтримав клопотання прокурора.

Обвинувачена ОСОБА_9 також просила відмовити в клопотанні, заявила, що вагітна, але із-за відсутності особистих документів на обліку у лікаря не стоїть.
Обвинувачений ОСОБА_8 не бажав висловлювати свою позицію з приводу клопотання прокурора.

Заслухавши думку учасників судового засідання, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Метою і підставою тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п. 3,4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Зокрема при розгляді клопотання суд оцінює підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з урахуванням конкретних обставин справи.

Крім цього, враховуючи практику Європейського суду та положення ч. 1 ст. 178 КПК України, при розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою, суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, що відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у вигляді позбавленні волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років.
Згідно п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Статтею 178 ч. 1 п. 3 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого.

Так, в підготовчому судовому засіданні встановлено, що обвинувачена ОСОБА_9 обов`язок обвинуваченої щодо явки до суду виконує, доказів перешкоджанню кримінального провадження шляхом впливу на потерпілого або свідків прокурором не наведено, тобто застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченої є необґрунтованим.

Отже, в задоволенні клопотання прокурора, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_9 слід відмовити.

У зв`язку з наведеним, суд розглядає можливість застосування іншого (альтернативного) запобіжного заходу відносно обвинуваченої ОСОБА_9 ..

Так, відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, передбачені частиною 1 даної статті.

При вирішенні клопотання про обрання ОСОБА_9 запобіжного заходу, суд враховує тяжкість кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 152 КК України, в якому обвинувачується ОСОБА_9 , те, що вона ніде не працює, вагітна.

Враховуючи наведене, суд дійшов до висновку про достатність застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту без застосування електронних засобів контролю в період часу з 20:00 години по 08:00 години щодня відносно обвинуваченої ОСОБА_9 на строк 60 діб, що буде достатнім для запобігання можливих ризиків, вказаних прокурором в клопотанні.

Відповідно до ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Частиною 6 ст. 181 КПК України передбачено, що строк дії ухвали про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

З огляду на викладене, оскільки обвинувачена заробляє собі на життя неофіційними роботами, суд приходить до висновку, що обрання обвинуваченій запобіжного заходу у виді домашнього арешту без застосування електронних засобів контролю в період часу з 20:00 години по 08:00 години щодня за адресою АДРЕСА_1 , необхідне для неухильного виконання покладених на неї процесуальних обов`язків, унеможливить її переховування від органів досудового розслідування та суду.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

У зв`язку з цим суд вважає за необхідне покласти на обвинувачену наступні обов`язки: прибувати до суду за першою вимогою; не відлучатися без дозволу суду за межі Берегівського району.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 193-194, 196, 315, 395 КПК України,

ухвалив:
У задоволенні клопотання прокурора Берегівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_9 , у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000191 від 12.03.2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 152 КК України відмовити.

Застосувати до обвинуваченої ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Клинова Гора, Виноградівського району, зареєстрованої за адресою в АДРЕСА_2 , фактично проживаючої в АДРЕСА_1 , громадянки України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без застосування електронних засобів контролю строком на 60 діб, а саме - заборонити залишати місце постійного проживання за адресою АДРЕСА_1 , без дозволу суду з 20:00 години по 08:00 години щодня.

Покласти на обвинувачену ОСОБА_9 наступні обов`язки:

1) прибувати до суду за першою вимогою;

2) не відлучатися без дозволу суду за межі Берегівського району.

Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали надіслати в Берегівський РВП ГУНП в Закарпатській області для виконання.

Ухвала діє до 30 квітня 2021 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1