ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2014/21 Справа № 202/921/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань заза №0000267 від 13 лютого 2018 року, за апеляційною скаргою прокурора Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_5 на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 червня 2021 року про повернення прокурору обвинувального акту щодо
ОСОБА_6 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
обвинуваченої у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1, 2 ст. 187 КК України,
за участю:
секретаря ОСОБА_7 ,
прокурора ОСОБА_8 , -

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 червня 2021 року задоволено клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_9 та обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000267 від 13 лютого 2018 року, щодо ОСОБА_6 за ч. 1, 2 ст. 187 КК України повернено прокурору.
Мотивуючи постановлене рішення, суд послався на невідповідність обвинувального акту щодо ОСОБА_6 вимогам ст. 291 КПК України, з огляду на те, що виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, є невизначеною, юридично не обґрунтованою, суперечливою та не конкретною. До того ж, суд дійшов висновку, що вказані в обвинувальному акті місця проживання потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , не відповідають дійсності, оскільки на протязі понад річного терміну виконання ухали суду про доручення встановлення місце знаходження потерпілих ані органом досудового розслідування, ані прокурором не виконано, та не встановлено дійсного місця проживання або перебування потерпілих, тому суд дійшов висновку про необхідність повернення обвинувального акту прокурору.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу скасувати та направити обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч.ч. 1, 2 ст. 187 КК України до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська на новий розгляд.
Обґрунтовуючи свої вимоги прокурор вказує, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, й на момент направлення обвинувального акту до суду, вказані в ньому місця проживання потерпілих відповідали дійсності, що підтверджувалося відповідними документами. Окрім того, прокурор звертає увагу, що в судовому засіданні 10.06.2021 було оголошено інший текст судового рішення, ніж той, що міститься а матеріалах провадження, що є грубим порушенням кримінального процесуального закону та підставою для скасування рішення суду.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який апеляційну скаргу підтримав, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 314 КПК України, у підготовчому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 291 КПК України визначено вимоги, яким повинен відповідати обвинувальний акт, до яких, зокрема, належить зазначення у ньому фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, формулювання обвинувачення, а також відомості про обвинуваченого.
Виходячи з наведених вимог кримінального процесуального закону, обвинувальний акт повинен містити саме ті обставини, які прокурор вважає встановленими, та які з позиції сторони обвинувачення у відповідності з вимогами ст. 91 КПК України підлягають доказуванню під час судового розгляду.
Колегією суддів встановлено, що обвинувальний акт вказаним вимогам закону відповідає, а тому висновки суду щодо необхідності його повернення є безпідставними.
Як видно з оскаржуваного рішення, суд першої інстанції керувався виключно тим, що ним під час підготовчого судового засідання було встановлено суперечності, які ставлять під сумнів правильність викладу обставин провадження та можуть вплинути в подальшому на висновки суду.
На переконання колегії суддів, суд вийшов за межі попереднього судового розгляду, оскільки фактично вдався до оцінки викладених в обвинувальному акті фактичних обставин кримінального провадження, які підлягають дослідженню виключно на стадії судового розгляду.
За таких обставин, визнати обґрунтованими наведені мотиви суду колегія суддів не може, оскільки встановлення відповідності зазначених в матеріалах провадження відомостей фактичним обставинам провадження не належить до повноважень суду під час підготовчого судового засідання та, в розумінні вимог ст. 291 КПК України, не є підставою для повернення акта прокурору для усунення недоліків.
На переконання колегії суддів, зазначені недоліки не є такими, що об`єктивно перешкоджають призначенню судового розгляду, хоча і можуть істотно вплинути на висновки суду.
При цьому, колегія суддів вважає, що вони можуть бути усунені під час судового розгляду й з ініціативи прокурора в порядку ст. 338 КПК України.
Окрім того, згідно з п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).
Як видно з обвинувального акту, цих вимог закону було дотримано в повній мірі, а обвинувальний акт містить посилання на потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 та їх анкетні відомості, зокрема їх прізвища, ім`я, по батькові, дати та місце народження, місце проживання, громадянство, які були встановлені органом досудового рпозслідування на момент напрпавлення його до суду.
Отже, посилання суду першої інстанції на порушення вимог ст. 291 КПК України, як на підставу повернення обвинувального акта, є необґрунтованими.
Окрім того, апеляційним судом встановлено невідповідність тексту оскаржуваної ухвали, оголошеної в судовому засіданні судом першої інстанції, тексту, який міститься в матеріалах провадження, що не відповідає вимогам кримінального процесуального закону.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції - скасуванню, з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_5 задовольнити.
Ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 червня 2021 року про повернення прокурору обвинувального акту щодо ОСОБА_6 скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набирає чинності з моменту його проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4