ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11-сс/818/1217/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: тримання під вартою
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 серпня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря - ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6

підозрюваного - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 15 червня 2021 року, якою задоволено клопотання слідчого Харківського районного управління поліції № 2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000708 від 30.04.2021, за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 357 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 15 червня 2021 року задоволено клопотання слідчого Харківського районного управління поліції № 2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000708 від 30.04.2021, за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 357 КК України.
До підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів, з моменту фактичного затримання, тобто з 11:35, до 14.06.2021 року та визначено заставу в розмірі 181 600 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот) грн 00 коп, у разі внесення якої ОСОБА_7 вирішено з під варти звільнити та покласти на нього обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою; не відлучатися з м. Харкова без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

На зазначену ухвалу слідчого судді захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 15 червня 2021 року та застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід, у вигляді домашнього арешту. В обґрунтування апеляційної скарги адвокат посилався на відсутність підстав для обрання такого запобіжного заходу та недоведеність наявності вказаних в клопотанні ризиків. Захисник зазначав, що під час розгляду вказаного клопотання, ОСОБА_7 не переховувався жодного разу, про що свідчать фактичні дії він приймав участь в інших процесуальних діях в місті Харкові, що підтверджено наявними документами, постійно знаходися за місцем проживання, не залишав Харків і уникав дій, направлених на переховування. Вважає, що органом досудового розслідування ризики вказані формально, без жодного реального підтвердження можливості їх здійснення для уникнення покарання за свої дії. Обраний запобіжний захід вважає винятковим і занадто суворим. Вказав, що підозрюваний не має на меті вчиняти інші злочини, всі вказані стороною обвинувачення кримінальні правопорушення були вчинені ним у період скрутного становища в лютому-березні 2021 року, більш того, інкриміноване йому по вказані справі кримінальне правопорушення не вчиняв та буде доводити свою невинуватість у суді.

Прокурор в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, відповідно до вимог ч. 1 ст. 135 та ч. 2 ст. 136 КПК України, будь-яких заяв чи клопотань від нього не надходило.

Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 422 та ч. 4 ст. 405 КПК України, думки апелянта, колегія суддів постановила рішення щодо проведення апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали слідчого судді за відсутності прокурора, оскільки неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного, які підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити, дослідивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що в провадженні СВ Харківського районного управління поліції № 2 ГУНП в Харківській області перебуває кримінальне провадження № 0000708 від 30.04.2021, за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 357 КК України.

14.06.2021 року о 11:35 год. ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 357 КК України, а саме за ч. 2 ст. 186 КК України, у відкритому викраденні чужого майна (грабіж) поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб; за ч. 1 ст. 357 КК України у викраденні офіційних документів, вчиненого з корисливих мотивів; за ч. 2 ст. 185 КК України, у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб.
04 червня 2021 року слідчий Харківського районного управління поліції № 2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , вобґрунтування якого посилався на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованих йому злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 357 КК України та ризиків, передбачених пунктами 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України. Оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні, в тому числі, умисного тяжкого злочину, не володіє міцними соціальними зв`язками, не має постійного зареєстрованого місця проживання у м. Харкові та законного джерела доходу, раніше неодноразово судимий, у зв`язку з чим, слідчий вважав, що до підозрюваного необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вищезазначеним ризикам.

Вирішуючи питання про обрання виду запобіжного заходу стосовно ОСОБА_7 , слідчий суддя вважав обґрунтованою підозру у вчиненні ОСОБА_7 злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 357 КК України, оскільки вона підтверджена наданими до клопотання доказами. Також суд вважав доведеними ризики, передбачені п. 1 та п. 5 ч.1 ст.177 КПК України, враховуючи, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, одне з яких є умисним тяжким злочином, у нього відсутні міцні соціальні зв`язки, постійне зареєстроване місце проживання у м. Харкові та законне джерело доходу. Підозрюваний є особою, яка раніше неодноразово судима. Слідчий вважав, що ризик переховування ОСОБА_7 від органів досудового розслідування та суду обґрунтований суворістю передбаченого покарання в разі доведеності вини підозрюваного у вчиненні злочину, а також відсутністю міцних соціальних зв`язків у останнього, а саме відсутністю сім`ї, постійного зареєстрованого місця проживання у м. Харкові та офіційного місця працевлаштування тощо. Твердження ОСОБА_7 щодо постійного проживання разом з цивільною дружиною слідчий суддя до уваги не прийняв, так як ще у березні, будучи опитаним про обставини кримінального правопорушення, ОСОБА_7 зазначав, що мешкає у Хостелі. Враховуючи, що підозрюваний є особою, яка в минулому відбувала покарання у виді позбавлення волі, ОСОБА_7 і обізнаний у невідворотності покарання, слідчий суддя вважав, що він може вчинити спроби переховуватись від слідства з метою уникнення покарання, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_7 неодноразово судимий за злочини проти власності, офіційно не працевлаштований та не має постійного й стабільного джерела доходу. 10.06.2021 засуджений Ленінським районним судом м. Харкова за вчинення злочину, скоєного 03.02.2021, а наразі підозрюється у злочині, вчиненому 07.03.2021, тобто через місяць після попереднього злочину. Слідчий суддя вважав, що вказані обставини свідчать про схильність ОСОБА_7 до вчинення злочинів та вказують на велику вірогідність їх вчинення в майбутньому.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками слідчого судді з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, як зазначено в ст. 183 КПК України, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Колегія суддів, з урахуванням стадії досудового розслідування, погоджується висновками суду першої інстанції, щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 357 КК України та доведеності існування ризиків, передбачених п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання винуватим, а також те, що стійких соціальних зв`язків та офіційного працевлаштування підозрюваний не має , є ймовірність ризику того, що він може переховуватись від слідства та суду.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Крім того, європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Фактичні обставини справи та конкретні обставини вчинення злочину, який інкримінується підозрюваному, а також те, що він був неодноразово судимий, в тому числі і за злочини проти власності, свідчать про те, що не виключена можливість підозрюваним вчинити інший злочин проти власності. Оскільки ОСОБА_7 підозрюється у скоєнні корисливого злочину проти власності, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, колегія суддів вважає, що у цьому судовому провадженні є наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства, зокрема права власності населення, а також життя та здоров`я населення, яке, відповідно до ст.3 Конституції України є найвищою соціальною цінністю в Україні.

Отже, враховуючи вищенаведені відомості у колегії суддів не виникає сумнівів щодо обґрунтованості та доведеності ризиків, якими слідчий обґрунтовує в суді першої інстанції та при апеляційному розгляді, необхідність застосування такого запобіжного заходу, як тримання підозрюваного під вартою, оскільки на момент розгляду апеляційної скарги ризики, що існували на час обрання цього запобіжного заходу, не зменшились, а їх доведеність об`єктивно вбачається з системного аналізу відомостей, що стосуються особи підозрюваного та обставин кримінального провадження.

За таких обставин доводи захисника підозрюваного про недоведеність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не ґрунтуються на наявних матеріалах провадження.

Твердження в апеляційній скарзі адвоката щодо наявності у підозрюваного постійного місця проживання, як показника міцних соціальних зв`язків, а також наявності у підозрюваного статусу учасника бойових дій, колегія суддів не може взяти до уваги, оскільки, ця обставина існувала на час вчинення правопорушення і не стала стримуючим фактором для підозрюваного від противоправних дій, згідно повідомленої йому підозри.

Доводи скарги стосовно відсутності у підозрюваного намірів переховуватись та вчиняти інші кримінальні правопорушення, не може усувати вірогідності їх настання, запобігти чому в даному випадку, може лише застосування такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою.

Зазначене вказує на неможливість в цьому конкретному випадку застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу, оскільки він буде не достатнім для запобігання ризиків, передбачених п.п. 1,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Колегія суддів дійшла висновку, що ухвала судді суду першої інстанції, відповідно до вимог статті 370 КПК України, є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, та обрання на цьому етапі досудового розслідування підозрюваному іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, колегія суддів - не вбачає.

Керуючись ст. ст. 376, 392, 393, 404, 405, ст.407 ч.3 п.1, ст.ст. 418, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 15 червня 2021 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді