279/828/21
1-кс/279/321/21
У Х В А Л А
іменем України

25 березня 2021 року

Слідчий суддя Коростенського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , з секретарем ОСОБА_2 , за участі скаржника ОСОБА_3 , представника скаржника адвоката ОСОБА_4 , по скарзі ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Коростенського РУП ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_5 від 01.03.2021 року по кримінальному провадженню №0000070 від 24.02.2021 року за ст.286 ч.2 КК України про відмову у визнанні потерпілим,

В С Т А Н О В И В:

Скаржник звернувся зі скаргою на постанову слідчого СВ Коростенського РУП ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_5 від 01.03.2021 року по кримінальному провадженню №0000070 від 24.02.2021 року за ст.286 ч.2 КК України про відмову у визнанні його потерпілим, зазначивши, що викладені в оскаржуваній постанові доводи слідчого не відповідають дійсності, оскільки судово-медична експертиза визначення ступеню тяжкості отриманих ОСОБА_3 тілесних ушкоджень була проведена, нею встановлено, що під час події він отримав тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, обставини, передбачені ч.5 ст.55 КПКУ слідчим не наведені.

Просив постанову слідчого від 01.03.2021 року про відмову у визнанні потерпілим скасувати, зобов`язати вручити йому пам`ятку про процесуальні права і обов`язки потерпілого у кримінальному провадженні №0000070 від 24.02.2021 року за ст.286 ч.2 КК України.

В судовому засіданні скаржник та його представник скаргу підтримали, посилаючись на те, що прийняте слідчим рішення є необґрунтованим, оскільки ОСОБА_3 під час ДТП також отримав тілесні ушкодження, надав докази їх тяжкості, тому мав законні підстави отримати статус потерпілого в кримінальному провадженні, однак слідчий безпідставно в цьому відмовив.

Слідчий в судове засідання не прибув, про час та місце його проведення повідомлений належним чином. Подав письмове заперечення проти задоволення скарги, посилаючись на те, що в ході досудового розслідування провадження встановлено, що в результаті події було спричинено смерть ОСОБА_6 , потерпілою залучено його сестру ОСОБА_7 , ОСОБА_3 з заявою про отримання ним тілесних ушкоджень в результаті ДТП не звертався, кримінальне провадження по вказаному факту не зареєстровано.

Розглянувши скаргу, подані на її обґрунтування матеріали, встановлено наступне:

В провадженні СВ Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження №0000070 від 24.02.2021 року за ст.286 ч.2 КК України, предметом розслідування якого є подія 23 лютого 2021 року близько 20 год. 00 хв., під час якої водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем "VOLKSWAGEN Сaddy" д.н.з НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі Київ-Ковель в напрямку м.Київ на 137 км+900 м., скоїв наїзд на невстановленого велосипедиста чоловічої статі, який рухався в попутному напрямку по проїзній частині автодороги. Після наїзду на велосипедиста автомобіль "VOLKSWAGEN Сaddy" д.н.з НОМЕР_1 з`їхав на праве узбіччя, де здійснив зіткнення з металевим відбійником. В подальшому водій ОСОБА_8 , керуючи автомобілем «SKODА OKTAVIA д.н.з. НОМЕР_2 », скоїв наїзд на лежачого невстановленого велосипедиста чоловічої статі. В результаті наїзду велосипедист від отриманих тілесних ушкоджень помер на місці пригоди.

01.03.2021 року скаржник звернувся з заявою про визнання його потерпілим, посилаючись на те, що під час події він також отримав тілесні ушкодження.

Постановою слідчого СВ Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області від 01.03.2021 у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні відмовлено з тих підстав, що ним надано копії документів, які не завірено належним чином, не проведено судово-медичну експертизу та не долучено її висновок щодо ступеню тяжкості отриманих ОСОБА_3 тілесних ушкоджень, провадження відкрито за ознаками злочину, передбаченого ст.286 ч.2 КК України, в ході досудового розслідування якого встановлено, що наступила смерть ОСОБА_6 ..

Аналізуючи доводи скарги, правомірність та обґрунтованість прийнятого слідчим рішення, суд виходить з наступного:

Рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим є рішенням, яке підлягає оскарженню відповідно до положень ст.303 ч.1 п.5 КПК України. Правом оскарження вказаного рішення наділена безпосередньо особа, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Відповідно до ст.55 КПКУ потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Таким чином, для визнання особи потерпілою не вимагається прийняття окремого процесуального документа. Разом із тим ч.5 ст.55 КПКУ встановлено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Саме правильність застосування слідчим або прокурором цієї норми є предметом перевірки слідчим суддею під час розгляду вказаної категорії скарг.

Процесуальною підставою прийняття рішення про відмову у визнанні потерпілим відповідно до ст.55 КПК є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява подана особою, якій не завдано шкоди.

При цьому відповідні підстави згідно із зазначеною статтею мають бути належним чином мотивовані.

Таким чином, неналежне мотивування постанов про відмову у визнанні потерпілим, з одного боку, не відповідає вимогам процесуального законодавства, а з іншого не дає слідчому судді змоги перевірити правильність прийнятого слідчим, прокурором рішення про наявність чи відсутність шкоди для конкретної особи у зв`язку із вчиненням кримінального правопорушення.

Прокурором, слідчим, дізнавачем мають бути наведені підстави, визначені ч.3 ст.55 КПК, які виключають визнання особи потерпілою, та мотиви прийняття такого рішення, містити правове обґрунтування відсутності підстав щодо задоволення клопотання про визнання заявника потерпілими.

Крім неналежного мотивування постанов, підставою їх скасування є і необґрунтованість прийнятого рішення слідчим, прокурором стосовно співвідношення процесуальних вимог щодо визнання особи потерпілою та фактичних обставин кримінального правопорушення.

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не передбачають можливості прийняття слідчим суддею процесуального рішення про зобов`язання визнання потерпілим, то вимога про таке зобов`язання є безпідставною.

Приймаючи оскаржене скаржником рішення, слідчий, як на підставу відмови у визнанні його потерпілим, послався на подання особою неналежним чином завірених медичних документів та не проведення відповідної медичної експертизи, однак відповідно до положень ст.55 ч.5 КПКУ такі обставини не можуть бути підставами для відмови у визнані особи потерпілою.

Оскільки оскаржена постанова не містить обґрунтованого та мотивованого висновку про те, що заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті: моральної, фізичної або майнової, вона не може бути визнана правомірною та мотивованою.

Суд не вправі давати оцінку обставинам, які не були предметом оцінки слідчого під час прийняття оскаржуваного рішення.

За таких обставин, скарга підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевказане, керуючись ст.303,307 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу задовольнити.

Постанову слідчого СВ Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області від 01.03.2021 року про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №0000070 від 24.02.2021 року за ст.286 ч.2 КК України скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1