УХВАЛА
про застосування запобіжного заход
Справа № 495/2507/20

Номер провадження 1-кп/495/382/2021

17 червня 2021 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі

головуючого одноособово судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

провівши у залі суду м. Білгород-Дністровський Одеської області відкрите судове засідання по обвинувальному акту, внесеного до ЄРДР за № 0000001, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ст. 121 ч. 1 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_4

потерпілий ОСОБА_5

обвинувачений ОСОБА_3

захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого

ВСТАНОВИВ:

В провадження Білгород-Дністровського міськрайонного суду надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ст. 121 ч. 1 КК України.

Прокурор ОСОБА_4 звернулася з клопотанням про застосування у відношенні обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічну пору доби з тих підстав, що він обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, у зв`язку з чим може переховуватись від суду з метою уникнення покарання. Крім того обвинувачений може чинити тиск на потерпілого та свідків, або вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки раніше притягався до кримінальної відповідальності.

Потерпілий ОСОБА_5 також заявив письмове клопотання про обрання у відношенні обвинуваченого міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки обвинувачений неодноразово, а саме 01.02.2020 та 08.05.2020 року телефонував потерпілому та погрожував тому фізичною розправою, а також раніше порушував обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 заперечував проти задоволення клопотань прокурора та потерпілого, оскільки вважає їх необґрунтованим та такими, що не відповідає вимогам діючого КПК України. Так прокурором та представником потерпілого в порушення вимог ст. 184 КПК України до клопотання не додано жодного належного доказу в обґрунтування підстав та ризиків, зазначених у клопотанні. Доданий диск не є належним доказом, оскільки незрозуміло його походження та хто саме на ньому записаний. Його підзахисний виключно позитивно характеризується, одружений, має на утриманні малолітню дитину та мати інваліда. Перебуваючи на запобіжному заходу у вигляді нічного домашнього арешту його підзахисний жодним разом його не порушив. Просив відмовити у задоволенні клопотань та обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав думку свого захисника.

Заслухавши клопотання прокурора, думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали обвинувального акту, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ст. 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
П.1 ст.5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженню; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчинені особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків, наявність у підозрюваного обвинуваченого постійного місця роботи чи навчання, репутацію підозрюваного, обвинуваченого, майновий стан, наявність судимостей, дотримання умов застосованих запобіжних заходів, наявність повідомлення особи про підозру у вчинені іншого кримінального правопорушення, розмір майнової шкоди у завдані якої обвинувачується особа.

Судом було встановлено, що клопотання потерпілого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, складається з посилань, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Доданий до клопотання диск, нібито з погрозами обвинуваченого потерпілому, а також диск з відеозаписом у нічну пору доби обвинуваченого, суд не може визнати належним доказом існування ризику, передбаченого ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки суд не є експертною установою, для встановлення походження цього диску та ідентифікування осіб, розмови яких зафіксовані на цьому диску.

Крім того, у судовому засіданні судом було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 має міцні соціальні зв`язки, а саме одружений, має на утриманні малолітню дитину та мати інваліда, працює за наймом та має постійне місце проживання, які спростовують ризик уникнути кримінальної відповідальності.

Стосовно того, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 1 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, то суд вважає необхідним звернути увагу на те, що відповідно до ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Підозра, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 2 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини, кожен, кого обвинувачено у вчинені кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Одна лише тяжкість кримінального правопорушення не може являтися підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання особи під вартою.

Таким чином, на переконання суду потерпілим не надано аргументованих доказів, що існують будь-які ризики того, що обвинувачений вчинив, або намагався вчинити дії, передбачені ст. 177 ч. 1 КПК України.

На підставі викладеного та враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 обвинувачується у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, враховуючи його вік та стан здоров`я, наявність постійного місця проживання та міцність соціальних зв`язків, враховуючи розмір майнової шкоди у завдані якої обвинувачується особа, а також те, що по справі не допитано обвинуваченого, потерпілого та свідків, не досліджено письмових доказів, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні клопотання потерпілого щодо обрання у відношенні обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та приходить до висновку про можливість задоволення клопотання прокурора та застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, в межах ст. 181 КПК України, який забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого на час судового розгляду.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 183, 193, 194, 199, 331 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання потерпілого ОСОБА_5 щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 відмовити.
Задовольнити клопотання прокурора.

Обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту по місцю мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 23.00 години до 05.00 години наступної доби.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 наступні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до суду за викликом;
- не відлучатися за межі Одеської області без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання або роботи;
- утриматись від спілкування зі свідками та потерпілим по вказаному кримінальному провадженню.

Строк дії ухвали встановити два місяці з моменту її ухвалення, тобто до 15 серпня 2021 року включно.

Роз`яснити обвинуваченому положення ч. 5 ст. 181 КПК України, а саме: працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтись до житла цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати засоби контролю

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1