Справа № 610/1985/21
Провадження № 1-кп/610/263/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2021 колегія суддів Балаклійського районного суду Харківської області у складі:

головуючого: - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі: секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника- адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Балаклія кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.04.2021 за №0000045за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.1 ст. 115, ч.2 ст. 15 п.13 ч.2 ст. 115 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Балаклійського районного суду Харківської області 02.07.2021 року із Балаклійського відділу Ізюмської окружної прокуратури надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 15 ч.1 ст.115, ч.2 ст. 15 п.13 ч.2 ст. 115 КК України.

Ухвалою судді від 05.07.2021 призначено підготовчий розгляд зазначеного кримінального провадження.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, посилаючись на існування обгрунтованої підозри у вчиненні ним двох кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 115, та ч.2 ст. 15 п.13 ч.2 ст. 115 КК України, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме:

можливість вчинення іншого кримінального правопорушення, можливість ухилитися від суду та незаконно впливати на потерпілих, з якими особисто знайомий і проживав разом з ними, та свідків обвинувачення шляхом здійснення погроз та умовлянь змінити свої покази.

В обгрунтування існування зазначених ризиків посилається на те, що ОСОБА_6 неодноразово був судимий за корисливі злочини, немає постійного місця проживання, тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, за вчинення одного з яких передбачена відповідальність у виді довічного позбавлення волі.

Обвинувачений та його захисник заперечували проти задоволення клопотання, посилаючись на непідтвердженість ризиків, на які посилається прокурор, та можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши клопотання, думку учасників судового розгляду, судова колегія приходить до наступного.

Згідно наданих матеріалів судом з`ясовано, що ухвалою слідчого суді Балаклійського районного суду Харківської області від 15.04.2021 до ОСОБА_6 застосовано запоібжнимй захід у вигляді тримання під вартою строком до 11.06.2021, цей строк було продовжено ухвалою слідчого судді Балаклійського районного суду Харківської області від 07.06.2021 до 11 липня 2021 року.

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ч.3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 КПК України, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися інші ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Суд погоджується з клопотанням прокурора щодо продовження існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду або вчинити інше кримінальне правопорушення, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочинів проти життя та здоров`я особи, відповідальність за які передбачає лише позбавлення волі строком до 15 років або довічне позбавлення волі і є особливо тяжкими злочинами, раніше неодноразово судимий (6 разів), офіційно не працевлаштований, особисто знайомий із потерпілими та йому відомо місце їхнього проживання, так як разом проживали в АДРЕСА_1 .

Таким чином, на момент розгляду питання щодо продовження дії обраного обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою існує обгрунтована підозра у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 115, ч.2 ст. 15 п.13 ч.2 ст. 115 КК України, а також ризики переховування від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, можливість незаконного впливу на потерпілих, які існували під час продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і не перестали існувати до цього часу, судовий розгляд на теперішній час з об`єктивних причин не розпочато.

На підтвердження зазначених ризиків свідчить: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винним у вчиненні інкримінованих правопорушень, його вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків в місці проживання, у якого відсутнє постійне місце проживання та роботи, а також зважаючи на його репутацію, майновий стан.

Обставини, що могли б свідчити про можливість запобігання зазначеним ризикам шляхом застосування інших запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою, та які б свідчили про те, що необхідність у раніше обраному обвинуваченим запобіжному заході у вигляді тримання під вартою відпала, на сьогоднішній час судом не встановлено.

Застава судом не визначається, оскільки ОСОБА_6 обвинувачується у в чиненні кримінальних правопорушень із застосуванням насильства.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 183, 331, 371, 372 КПК України, судова колегія -

УХВАЛИЛА:

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований до обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити на строк 60 днів, тобто до 04.09.2021.

Виконання ухвали покласти на ВП №1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Балаклійський районний суд протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 09.07.2021.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3