Справа № 405/492/21
провадження № 1-кп/405/21/21
УХВАЛА

29.06.2021 м. Кропивницький

Ленінський районний суд міста Кіровограда в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 03.08.2020 за №0004654, у відношенні
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Димине, Новоукраїнського району, Кіровоградської області, громадянина України, який має середню освіту, не одруженого, не працюючого, немаючого утриманців, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого -
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,
за участю:
прокурора ОСОБА_4 ,
малолітнього потерпілого ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
представника потерпілої ОСОБА_7 ,
законного представника малолітнього потерпілого ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:

обвинувачений звернувся до суду з клопотанням про звільнення його від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст.286 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілими у кримінальному провадженні на підставі ст. 46 КК України та закриття кримінального провадження.
Клопотанням мотивоване тим, що вчинене вище кримінальне правопорушення згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, після вчинення злочину обвинувачений відшкодував завдану ним шкоду потерпілими та згідно ст. 46 КК України відповідно він підлягає звільненню від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.
Законного представник малолітнього потерпілого ОСОБА_8 , яка діє в інтересах потерпілого ОСОБА_5 , та потерпіла ОСОБА_6 подали до суду відповідні розписки про відшкодування шкоди, завданої злочином. Дані особи як і представник потерпілої ОСОБА_7 не заперечували проти задоволення клопотання обвинуваченого та підтвердили примирення з обвинуваченим.
Прокурор ОСОБА_4 , враховуючи редакцію ст.46 КК України, яка діяла в момент вчинення злочину, не заперечувала проти задоволення клопотання обвинуваченого .
Заслухавши думку учасників судового процесу та дослідивши матеріали клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілими, суд встановив, що вказане клопотання не підлягає задоволенню виходячи із наступного.
Так, статтею 46 КК України (в редакції закону від 14.10.2014 р. N 1698-VII, яка діяла на час вчинення злочину) передбачено, що особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Відповідно для застосування аналізованого виду звільнення від кримінальної відповідальності необхідною є сукупність таких умов: 1) особа вчинила злочин уперше; 2) діяння належить до злочинів невеликої тяжкості або необережних злочинів середньої тяжкості, крім корупційних злочинів (при цьому не вимагається, щоб ними були так звані злочини приватного обвинувачення); 3) особа, яка вчинила такий злочин, примирилася з потерпілим; 4) вона відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду. При цьому не вимагається, щоб суб`єкт, який вчинив злочин, щиро покаявся і активно сприяв розкриттю злочину. Встановивши сукупність вказаних умов, суд зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності.
Враховуючи положення ст.12 КК України (в редакції закону від 15.11.2011 р. N 4025-VI, яка діяла на час вчинення злочину) злочин, який інкримінується обвинуваченому за ч.1 ст.286 КК України відносився до злочинів середньої тяжкості. На час розгляду клопотання відповідно до ст.12 КК України злочин, передбачений ч.1 ст.286 КК України, є нетяжким злочином.
Згідно матеріалів кримінального провадження 31.01.2013 ОСОБА_3 було засуджено вироком Кіровоградського районного суду Кіровоградської області за ч.2 ст.286 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки. Вироком Машівського районного суду Полтавської області ОСОБА_3 засуджено за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70, ст.71 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.
Зокрема, відповідно до п.8 ч.1 ст.89 КК України особи, засуджені до позбавлення волі або основного покарання у виді штрафу за тяжкий злочин, якщо вони протягом шести років з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового кримінального правопорушення.
Враховуючи положення ст.90 КК України строк погашення судимості починає текти з наступного дня після закінчення відбуття покарання. Якщо особі було призначене додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, то строк погашення судимості починає текти після спливу останнього дня відбування цього покарання. Вчинення нового кримінального правопорушення в період судимості перериває перебіг строку її погашення. Це означає, що раніше відбута частина строку погашення судимості анулюється і не береться до уваги, цей строк починає текти заново в повному обсязі. Оскільки судимість - це самостійний наслідок покарання за кожне кримінальне правопорушення, то строки погашення судимості обчислюються окремо стосовно і раніше вчиненого, і нового (того, який перервав судимість) кримінального правопорушення. Розпочинається перебіг строків погашення судимості після повного відбування покарання (основного і додаткового) за останній злочин.
Спливає строк погашення судимості в останній день перебігу цього строку. Відповідно до довідки про судимості № від 05.08.2020 ОСОБА_3 був звільнений по відбуттю покарання 09.12.2016, тому додаткове покарання тривало з 09.12.2016 до 08.12.2019. Строк погашення судимості розпочався з 09.12.2019 і повинен був сплити, зокрема, за ч.2 ст.286 КК України 08.12.2025. Починаючи з 09.12.2025 судимість, зокрема, за ч.2 ст.286 КК України вважалась би погашеною, а вказана особа - такою, що не має судимості.
Тобто, враховуючи положення ст.ст.12, 89, 90 КК України та відповідно до наданих прокурором матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 , останній має не зняті та не погашені судимості за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 та ч.2 ст.286 КК України.
Враховуючи викладене вище, ОСОБА_3 не є особою яка вперше вчинила злочин уперше, тому до нього не може бути застосовано ст.46 КК України.
Керуючись ст.ст. 46, 89, 90 КК України, ст.ст. 369-372, 376, 395 КПК України, суд, -

постановив :

відмовити в задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинення необережного нетяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України з підстав, передбачених ст. 46 КК України в зв`язку з примиренням винного з потерпілим і закриття кримінального провадження.
Ухвала не підлягає окремому оскарженню.

Суддя ОСОБА_10