Справа № 197/710/20
Провадження № 1-кп/177/35/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 квітня 2021 року м. Кривий Ріг

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, кримінальне провадження, відомості про яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000146 від 24.04.2020 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, який не має на утриманні дітей або інших осіб, не зареєстрованого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-16.11.2010 Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. 185 ч. 3 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців;

-16.02.2011 року Інгулецьким районним судом м.

Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. 185 ч. 3, 185 ч. 2, 186 ч. 2, 3, 187 ч. 3, 187 ч. 2, 263 ч.1, 70 ч. 1 КК України до позбавлення волі на строк 7 років 1 місяць, на підставі ст. 70 ч. 4 КК України шляхом поглинання вироку від 16.11.2010 до відбуття визначити 7 років 1 місяць позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 07.04.2011 Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. 185 ч. 3 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст. 70 ч. 4 КК України частково приєднано невідбуте покарання по вироку Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.02.2011 та до відбуття призначено 7 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 21.04.2017 по відбуттю

строку покарання;

-17.01.2018 Тернівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. 15 ч. 3, 185 ч. 3 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці, зараховано в строк відбуття покарання попереднє взяття під варту з 27.07.2017 року, звільнений 06.03.2020 по відбуттю строку покарання,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України

за участі:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , маючи не зняті і не погашені у встановленому законом порядку судимості, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, та повторно вчинив умисний корисливий злочин за наступних обставин.

Так, 23.04.2020 року, приблизно о 15:00 год. ОСОБА_3 , перебуваючи на території домоволодіння, раніше знайомої ОСОБА_6 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, повторно, шляхом вільного доступу із поверхні дивану, де знаходився мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy J530F (2017) Gold (SM-J530FZDN)» 16 Gb із встановленою сім-карткою мобільного оператору «Київстар», викрав вищевказаний мобільний телефон, 09.2018 року виробництва, у комплекті передбаченим виробником, без пошкоджень, що перебував у використанні, вартість якого згідно висновку експерта № 19/104-17/1/5/484 від 17.06.2020 року, станом на 23.04.2020 складала 2199,00 грн., та утримуючи його при собі, з місця скоєння злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальний збиток на вказану суму.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України за ознаками - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненому злочині визнав повністю, розкаявся у скоєному, не заперечував фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті щодо часу, місця, способу та мети вчинення ним злочину. Суду пояснив, що 23.04.2020 року близько 15:00 год., перебуваючи на території домоволодіння ОСОБА_6 , яка є його тіткою та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , він викрав мобільний телефон останньої. Пояснив, що оскільки потерпіла є його тіткою, він був обізнаний, що вона є особою похилого віку. Розкаявся у вчиненому, пояснював, що зробив для себе відповідні висновки та просив не призначати йому суворе покарання.
Потерпіла ОСОБА_7 до суду не з`явилася, надала суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності. Крім того зазначила про те, що фактичні обставини справи нею не оспорюються, претензій майнового характеру до обвинуваченого вона не має ( а.п. 24).

Відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України, суд за клопотанням учасників судового розгляду визнав недоцільним дослідження інших доказів по даному кримінальному провадженню щодо обставин здійснення обвинуваченим злочину, оскільки ці обставини ніким із учасників судового розгляду не оспорюються.

При цьому суд з`ясував, що учасники судового проводження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, а також учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Обвинувачений ОСОБА_3 , суду пояснив, що він розуміє зміст цих обставин та позбавлення права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, крім того у суду немає сумніву щодо добровільності позиції обвинуваченого.

Після з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, та перевірки їх доказами, які є належними, допустимими, достовірними, достатніми та взаємопов`язаними для прийняття відповідного процесуального рішення, аналізуючи показання обвинуваченого, які мають логічний та послідовний характер, оцінюючи зібрані по справі докази, суд дійшов висновку щодо підтвердження поза розумним сумнівом вини обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України за ознаками - таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд керується положеннями ст. 65 КК України і враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання останнього.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, вину визнав повністю, розкаявся в скоєному, не одружений, неповнолітніх дітей, або інших осіб на утриманні не має, доказів протилежного суду не надано, офіційно не працевлаштований, статусу безробітного не має (а.п. 35), за місцем проживання скарг на нього не надходило (а.п. 40), на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває (а.п. 36, 38), раніше неодноразово судимий за вчинення тяжких злочинів проти власності (а.п. 29-30).

Відповідно до висновку органу пробації, ризик вчинення ОСОБА_3 повторних кримінальних правопорушень та рівень ймовірності небезпеки для суспільства оцінюється як дуже високий, а тому орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_3 без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства та окремих осіб, а застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень не можливо без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції (а.п. 57-59).

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом визнається вчинення злочину щодо особи похилого віку.

За таких обставин, з урахуванням висновку органу пробації, наявності обтяжуючої та пом`якшуючої покарання обставин, відшкодування шкоди потерпілій щляхом повернення їй мобільного телефону, відсутності у неї претензій майнового характеру до ОСОБА_3 , суд вважає за необхідне призначити покарання обвинуваченому у виді арешту в межах санкції інкримінованої статті.

Суд приходить до висновку, що у відповідності до ст. 50 КК України саме таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень.

Підстав для призначення покарання обвинуваченому з урахуванням положень ст. 69, 69-1 КК України суд не вбачає.

Визначене покарання, на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлено.

Питання про речові докази суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Питання про процесуальні витрати суд вирішує в порядку ст. 124 КПК України.

Запобіжний захід ОСОБА_3 в рамках даного кримінального провадження не обирався.

Разом з тим, судом встановлено, що ОСОБА_3 засуджено на підставі вироку Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 16.12.2020 за ч.2 ст. 185 КК України, який набрав законної сили 16.01.2021, та покарання за яким на даний час він відбуває.

Тобто, кримінальне правопорушення, яке є предметом даного судового провадження, вчинено ОСОБА_3 до постановлення вироку Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06.12.2020, а тому остаточне покарання обвинуваченому слід призначити за правилами ч.4 ст. 70 КК України.

Беручи до уваги обставини справи, тяжкість кримінальних правопорушень, які складають сукупність злочинів, кожне з яких не є тяжким, враховуючи особу обвинуваченого, який вчинив кримінальні правопорушення маючи не зняті судимості за злочини проти власності, висновок органу пробації, те, що шкода потерпілим відшкодована шляхом повернення майна, суд вважає за необхідне визначити остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_3 з застосуванням принципу частково складання призначених покарань.

ОСОБА_3 в порядку виконання вироку Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 16.12.2020 затриманий 28.01.2021 (а.п. 179-180), а тому строк відбуття покарання ОСОБА_3 слід обчислювати саме з вказаної дати 28.01.2021.

Керуючись ч.3 ст. 349, ч.2 ст.373, ст.374, ст. 376, п.1 ч.2 ст. 395 КПК України суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) місяців арешту.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом частково складання покарання призначеного за даним вироком та покарання призначеного за вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.12.2020 року, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 6 (шість) місяців арешту.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з дня його затримання в порядку виконання вироку Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 16.12.2020, а саме з 28.01.2021.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта при проведенні судової товарознавчої експертизи № 19/104-17/1/5/484 від 17.06.2020, в сумі 653 (шістсот п`ятдесят три) грн. 80 коп (а.п. 44).

Речові докази: мобільний телефон марки «Samsung Galaxy» моделі SM-J530FZDN (J5) (2017), золотого кольору, який переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_7 (а.п. 49-50), після набрання вироком законної сили - залишити у володіння власника ОСОБА_7 .

Матеріали кримінального провадження № 0000146 від 24.04.2020 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням у справі № 197/710/20 (провадження № 1-кп/177/35/21).

Вирок може бути оскаржено з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду через Криворізький районний суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати її в суді, особам, які не були присутні в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя ОСОБА_1