Єдиний унікальний номер судової справи 201/3264/21
Номер провадження 1-кс/201/1041/2021
УХВАЛА
Іменем України

06 квітня 2021 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_4 , на постанову слідчого ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 19.03.2021р. про закриття кримінального провадження №0001905, внесеного до ЄРДР 20.11.2020р.,

ВСТАНОВИВ:

01.04.2021р. адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська зі скаргою, в якій просить скасувати постанову слідчого ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 19.03.2021р. про закриття кримінального провадження №0001905, внесеного до ЄРДР 20.11.2020р.

В обґрунтування скарги зазначив, що постановою слідчого ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 19.03.2021р. закрите вказане кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення. Вважає дану постанову незаконною, передчасною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки оскаржувана постанова не відповідає принципу всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження. Копію постанови про закриття кримінального провадження він отримав засобами електронного зв`язку 22.03.2021р.

На підставі вищевикладеного, просив вимоги скарги задовольнити.

Представник заявника адвокат ОСОБА_3 (діє на підставі ордеру серії №1048387 від 28.12.2020р.) надав суду заяву про розгляд скарги за його відсутності, вимоги вказані в скарзі підтримує в повному обсязі на їх задоволені наполягає.

Представник Відділення поліції № 5 Дніпровського районного управління поліції ГУНП у Дніпропетровській області в судове засідання не з`явився, про дату, місце і час розгляду скарги був повідомлений належним чином.

Неявка слідчого не перешкоджає розгляду скарги, що відповідає положенням ч. 3 ст. 306 КПК України.

Ураховуючи неприбуття учасників у судове засідання для розгляду скарги, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування кримінального провадження за допомогою технічного засобу не здійснювалося.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали за скаргою, зіставивши доводи скарги з вимогами закону, приходить до такого висновку.

Наказом Національної поліції України від 23.12.2020р. № 1019р. «Про організаційно-штатні зміни в Головному управлінні Національної поліції в Дніпропетровській області» Соборний ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області реорганізовано, разом із цим затверджено штатним розкладом Відділення поліції № 5 Дніпровського районного управління поліції ГУНП у Дніпропетровській області.
Як видно з матеріалів скарги і дослідженої копії оскаржуваної постанови, ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснювалося досудове розслідування кримінального провадження №0001905, внесеного до ЄРДР 20.11.2020р. за скаргою адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 щодо вчинення Приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області ОСОБА_6 злочину у сфері службової діяльності.

Постановою слідчого ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 19.03.2021р. закрите кримінальне провадження №0001905, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Слідчий мотивував постанову тим, що 19.11.2020р. (ЖЄО 42965) до Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшла ухвала Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська, якою зобов`язано уповноважену особу Соборного ВП внести відомості до ЄРДР за скаргою адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_7 щодо вчинення приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області ОСОБА_6 злочину у сфері службової діяльності.

Закон визначає ст. 366 КК України як службове підроблення, тобто внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення документів, а також складання і видача завідомо неправдивих документів.

Основним безпосереднім об`єктом службового підроблення є визначений законом порядок діяльності державного апарату, апарату органів місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності в частині підготовки, складання, використання і видачі офіційних документів, а також посвідчення фактів, які мають юридичне значення, факультативним додатковим об`єктом цього злочину можуть бути права та свободи людини і громадянина, власність тощо.

Документ, який є предметом цього злочину, - це передбачена законом матеріальна форма одержання, зберігання, використання і розповсюдження інформації, яка має юридичне значення, шляхом фіксації її на папері, магнітній, кіно-, відео-, фотоплівці, дискеті або іншому носії.

Офіційними є документи, що складаються і видаються службовими особами від імені органів державної влади, органів місцевого самоврядування, об`єднань громадян, а також підприємств, установ (.організацій будь-якої форми власності, які посвідчують конкретні факти і події, що мають юридичне значення, складені належним чином за формою і мають необхідні реквізити (штамп, печатку, номер, дату, підпис). Приватні документи також можуть бути офіційними, якщо вони складені, наприклад, нотаріусом, або якщо вони передані громадянином на зберігання або використання в державні, колективні чи приватні підприємства.

З об`єктивної сторони злочин може полягати у таких формах:

1) внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей; 2) інше підроблення документів; 3) складання завідомо неправдивих документів; 4) видача завідомо неправдивих документів.

Внесення у офіційні документи неправдивих відомостей передбачає внесення у дійсний офіційний документ даних, що не відповідають дійсності повністю або частково. Підроблення документів передбачає часткову чи повну заміну, змісту дійсного документа. Складання неправдивих документів - це внесення до документа, який зовні оформлено правильно, відомостей, що не відповідають дійсності повністю або частково.

Видача неправдивих документів - надання або випуск службовою особою документів, зміст яких повністю або частково не відповідає дійсності і які були складені цією ж або іншою службовою особою.

Злочин, передбачений ст. 366, вважається закінченим з моменту підроблення або складання завідомо неправдивого документа незалежно від подальшого його використання, а при видачі документа - з моменту його передачі зацікавленій особі.

Суб`єктом службового підроблення може бути лише службова особа.

З суб`єктивної сторони злочин може бути вчинено ліпне з прямим умислом.

У ході досудового розслідування був допитаний потерпілий ОСОБА_4 , який пояснив наступне: 06 квітня 2020 року від працівника бухгалтерії підприємства TOB «Бізнесінновації», в якому він на теперішній час працює, йому стало відомо, що на адресу підприємства надійшла постанова Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області ОСОБА_6 від 11.03.2020р. у виконавчому провадженні № 61438534, згідно до якої з нього здійснено відрахування у розмірі 20% до виплати загальної суми боргу 38185,26 грн.

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 13.02.2020р. вчинила виконавчий напис № 323, яким посвідчила право вимоги TOB «Вердикт Капітал». З цього приводу допитано приватного виконавця ОСОБА_6 , яка пояснила наступне: відповідно до матеріалів виконавчого провадження № 61438534, 02.03.2020р. до офісу приватного виконавця надійшла заява про примусове виконання рішення № 13808052 від 19.02.2020р. від TOB «Вердикт Капітал» та оригінал виконавчого напису № 323 від 13.02.2020р., виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 про стягнення з ОСОБА_4 , який є боржником за кредитним договором № від 19 вересня 2016 року, укладеним з АТ «ОТП Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами №22/12/18 від 22 грудня 2018 року є TOB «Вердикт Капітал», заборгованості за кредитним договором № від 19 вересня 2016 року.

Строк платежу за кредитним договором № від 19 вересня 2016 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 22 грудня 2018 року по 08 січня 2020 року. Сума заборгованості складає 33 546,60 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 14 590,92 грн.; прострочена заборгованість за комісією становить 8 244,18 грн.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 2,93 грн.; строкова заборгованість за сумою кредиту становить 1 453,99 грн.; строкова заборгованість за комісією становить 0,00 грн.; строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 9 254,58 грн.; строкова заборгованість за штрафами і пенями становить 0,00 грн. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати із стягувача, в розмірі 650,00 грн., які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, що підлягає стягненню - 34 196,60 грн.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Статтею 3 Закону України «Про виконавче провадження» визначено перелік виконавчих документів, що підлягають виконанню. Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; судові накази; ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом; виконавчих написів нотаріусів; та інше.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» визначено перелік вимог, яким повинен відповідати виконавчий документ. У виконавчому документі зазначаються: назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); строк пред`явлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

До обов`язків приватного виконавця входить перевірка наявності у виконавчому документі, всіх реквізитів визначених у ст. 4 вище вказаного закону. Перевіряти законність винесення виконавчого документу та нарахованих у винесеному рішенні відсотків до компетенції виконавця не входить, однак, якщо боржник у виконавчому провадженні вважає що його права порушені та рішення прийнято без належних до того підстав, останній має право звернутись до відповідного суду з позовом про визнання виконавчого документу таким, шо не підлягає виконанню. З моменту відкриття виконавчого провадження та станом на поточну дату, будь-які ухвали, рішення, постанови судів, що свідчили б про оскарження виконавчого документу, до офісу приватного виконавця не надходили.

Таким чином, з огляду на зібрані під час досудового розслідування дані встановлено, що в діяннях приватного нотаріуса ОСОБА_6 відсутній склад злочину передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

Слідчий суддя зазначає, що завданнями кримінального провадження, відповідно до ст. 2 КПК України, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

На підставі ч. 2 ст. 9 КПК України керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених випадках, - на потерпілого.

Статтею 93 КПК України встановлено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

У свою чергу, слідчий, прокурор під час досудового розслідування, зобов`язаний детально та всебічно перевірити доводи особи, що подала таку заяву.

Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину чи самої події, то він має звернути увагу на те, що б така постанова у обов`язковому порядку містила детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить вона висновки щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.

Практика Європейського Суду з Прав Людини щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування … має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (див. рішення у справі «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

А в рішенні ЄСПЛ у справі «Бучинська проти України» Суд констатував факт того, що не може дійти висновку, що органи влади зробили усе від них залежне для забезпечення оперативного та всебічного вжиття заходів для збору доказів, встановлення місцезнаходження та притягнення до відповідальності винних (див. рішення у справі «Бучинська проти України» заява № 35493/10 від 30.04.2015, п. 49), бо за потреби зростаючих високих стандартів у сфері захисту прав людини та основоположних свобод, неминуче вимагається більша рішучість при оцінці порушень основоположних цінностей демократичного суспільства (див. рішення у справі «Сельмуні проти Франції, заява № 235803/94, параграф 95, «Нечипорук і Йонкало проти України», заява № 42310/04, параграфи 148, 149), оскільки тягар доведення можна покласти на органи влади, адже саме вони мають надати задовільні та переконливі пояснення (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини, заява № 21986/93, п. 100, «Нечипорук і Йонкало проти України», заява № 42310/04, параграф 150).

Відповідно до вимог п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого повинна бути вмотивованою та містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України, однак дані вимоги кримінально процесуального закону слідчим не були виконані, оскільки постанова про закриття кримінального провадження не містить мотивів прийняття такого рішення та їх обґрунтування.

З матеріалів скарги і оскаржуваної постанови встановлено, що станом на час закриття кримінального провадження слідчим ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області взагалі не перевірений зміст доводів потерпілого, викладених у заяві про вчинення кримінального правопорушення. Оскаржувана постанова не містить посилань на будь-які вчинені слідчі дії, встановлені факти та правовідносини, що свідчить про неповноту досудового слідства.

Постанова про закриття кримінального провадження повинна містити достатні відомості, які б свідчили про те, що усім обставинам справи у порядку ст. 94 КПК України було надано необхідну правову оцінку в сукупності, що свідчить про те, що встановлена, на даний час, органом досудового розслідування сукупність доказів, якою обґрунтовуються зроблені ним висновки, не може вважатися такою, що не залишає місце сумнівам, а наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978р. у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011р., (ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК України).

Проте, слідчий суддя вважає, що органом досудового розслідування не було дотримано вимог ст.ст. 9, 91, 110 КПК України, оскільки висновки щодо обставин, які обумовлюють закриття провадження у справі були зроблені передчасно, без належної перевірки обставин викладених в заяві скаржника та не надавши відповідної оцінки доказам, які були здобуті під час проведення досудового розслідування у всій їх сукупності. Зокрема, не відображені у постанові і не проаналізовані доводи потерпілого ОСОБА_4 стосовно вчинення правопорушення, не вивчені матеріали виконавчого напису, матеріали виконавчого провадження тощо.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 9, 91, 93, 94, 107, 110, 303 - 307 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 19.03.2021р. про закриття кримінального провадження №0001905, внесеного до ЄРДР 20.11.2020р. задовольнити.

Постанову слідчого ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 19.03.2021р. про закриття кримінального провадження №0001905, внесеного до ЄРДР 20.11.2020р. скасувати.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1