ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/107/21 Справа № 711/453/21 Головуючий по 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст.181 КПК УкраїниДоповідач в апеляційній інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

Головуючого суддіОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання за участі: прокурора підозрюваного захисникаОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м.Черкаси від 22 січня 2021 року, якою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеса, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,

застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, строком на два місяці, з носінням електронного засобу контролю та покладено обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України , -

в с т а н о в и л а :

22 січня 2021 року старшим СУ ГУНП вЧеркаській області ОСОБА_9 до слідчого судді Придніпровського районного суду м.Черкаси подано клопотання, погоджене з прокурором відділу управління обласної прокуратури ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000281 від 18.11.2020 щодо ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Необхідність застосування даного запобіжного заходу обґрунтовується тим, що ОСОБА_7 діючи умисно, незаконно, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, що охороняють здоров`я населення України, незаконно, в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, у невстановлені досудовим розслідуванням дату, час, місце, за невстановлених обставин придбав психотропну речовину, обіг якої обмежено-амфетамін великих розмірах, та зберігав його до 20.01.2021 за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , для подальшого збуту.

20.01.2021 в період часу з 13 год. 50 хв. до 17 год. 50 хв. в ході проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Придніпровського районного суду м.Черкаси від 14.01.2021 замісцем проживання ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_1 , працівниками поліції в ході обшуку будинку виявлено пакет з полімерного матеріалу з порошкоподібною речовиною, яка згідно з висновком експерта СЕ-19/124-21/883 МРВ від 21.01.2021 містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено-амфетамін, маса амфетаміну (в перерахунку на основу) становить 4,0642 г.

Крім того, 20.01.2021 в період часу з 19 год. 00 хв. до 19 год. 20 хв. вході проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Придніпровського районного суду м.Черкаси від 14.01.2021 автомобіля CHEVROLET AVEO реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2005 року випуску, який знаходився біля подвір`я будинку АДРЕСА_1 та який на праві власності належить ОСОБА_10 яким користується ОСОБА_7 виявлено та вилучено пакет з полімерного матеріалу з порошкоподібною речовиною, зовні схожа на психотропну речовину.

20.01.2021 ОСОБА_7 затриманий в порядку ст.208 КПК України.

21.01.2021 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України незаконне придбання, зберігання з метою збуту психотропних речовин у великих розмірах.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м.Черкаси від 22 січня 2021 року клопотання задоволено частково.

Застосовано відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на два місяці.

Зобов`язано підозрюваного ОСОБА_7 , у відповідності до вимог ч.5 ст.194 КПК України протягом встановленого строку домашнього арешту: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора і суду; не залишати без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження, місце постійного проживання: АДРЕСА_2 - цілодобово, з носінням електронного засобу контролю; повідомляти слідчого, прокурора або суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання/роботи; не спілкуватися зі свідками та понятими у даному кримінальному провадженні у будь-якій формі (особисто, через знайомих, шляхом телефонного зв`язку чи через мережу Інтернет), крім випадків необхідності їхньої участі при проведенні слідчих дій.

Обираючи відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, слідчий суддя виходив з того, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Судом враховано, що ОСОБА_7 , відповідно до наданих копій документів, має постійне місце проживання, позитивну характеристику з місця проживання, відсутність відомостей про притягнення до кримінальної відповідальності, міцні соціальні зв`язки, має 2 групу інвалідності.

Слідчим суддею зазначено, що в судовому засіданні прокурором не обґрунтовано належним чином існування ризику того, що підозрюваний може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, як не доведено і ризику впливу на свідків чи понятих.

При цьому, слідчий суддя звернув увагу, що метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив виконання ним своїх процесуальних обов`язків та запобіг спробам підозрюваного перешкоджати кримінальному провадженню. Отже, забезпечення належної процесуальної поведінки можливо досягти при обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з визначенням часового обмеження та покладанням обов`язків ч.5 ст.194 КПК України.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м.Черкаси від 22.01.2021 скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб.

В апеляційній скарзі посилається на те, що висновки суду, викладені в оскаржуваній ухвалі, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Вважає, що наявність постійного місця проживання у ОСОБА_7 не можуть бути безумовними підставами для застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, оскільки не спростовують те, що ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, крім того, останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за скоєння якого передбачено покарання, пов`язане з позбавленням волі на строк до десяти років, одночасно притягувався до відповідальності за збут наркотичних речовин.

Зазначає, що в даному кримінальному провадженні існує необхідність у запобіганні спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування, перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, впливати на свідків кримінального правопорушення.

Вважає, що лише запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_7 зможе дієво запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку прокурора про задоволення апеляційної скарги у повному обсязі, пояснення підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_11 про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді та відсутність підстав для задоволення апеляційної вимоги прокурора, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно із вимогами ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегією суддів встановлено, що слідчий суддя під час розгляду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 вказаних вимог закону дотримався у повному обсязі.

Застосовуючи відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, слідчий суддя виходив з того, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України. Також слідчим суддею враховано, що ОСОБА_7 , відповідно до наданих копій документів, має постійне місце проживання, позитивну характеристику з місця проживання, відсутність відомостей про притягнення до кримінальної відповідальності, міцні соціальні зв`язки, має 2 групу інвалідності.

На думку слідчого судді, прокурором в судовому засіданні не обґрунтовано належним чином існування ризику того, що підозрюваний може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, як не доведено і ризику впливу на свідків чи понятих. При цьому, слідчим суддею зазначено, з метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив виконання ним своїх процесуальних обов`язків та запобіг спробам підозрюваного перешкоджати кримінальному провадженню. Отже, забезпечення належної процесуальної поведінки можливо досягти при обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з визначенням часового обмеження та покладанням обов`язків ч.5 ст.194 КПК України.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, зазначеними в оскаржуваній ухвалі.

Одним із видів запобіжних заходів у кримінальному провадженні відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.176 КПК України є домашній арешт.

Зі змісту ст.181 КПК України слідує, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби та який, як вид запобіжного заходу, може бути застосований до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі та полягає у забороні підозрюваному, на підставі ухвали слідчого судді, суду.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що слідчий суддя, вирішуючи питання щодо застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, в достатній мірі дослідив клопотання та матеріали, якими обґрунтовувалася необхідність застосування запобіжного заходу, та врахував дані, які характеризують особу підозрюваного, зокрема, наявність постійного місця проживання, позитивну характеристику з місця проживання, відсутність відомостей, міцність соціальних зв`язків, наявність 2 групи інвалідності. Зазначені обставини давали слідчому судді підстави для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Колегія суддів також вважає, що застосований щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту є достатнім з врахуванням, зокрема, наявності у нього інвалідності, про що свідчать наявна у матеріалах кримінального провадження копія посвідчення, що не дає, у даному випадку, підстав для утримання його під вартою.

Згідно із ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

Під час розгляду апеляційної скарги прокурор не підтвердив належними та допустимими доказами те, що підозрюваний ОСОБА_7 може переховувати від органів досудового розслідування та суду, в зв`язку із чим зазначені доводи прокурора не підлягають до задоволення.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_7 прибув в дане судове засідання на розгляд апеляційної скарги прокурора, що також свідчить про дієвість обраного щодо нього запобіжного заходу.
Також прокурором не підтверджено належними та допустимими доказами те, що підозрюваний ОСОБА_7 може перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, та впливати на свідків кримінального правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, підстав для застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою колегія суддів не вбачає, оскільки прокурором не доведено неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі та існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Інших доводів, які б слугували підставою для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді, апеляційна скарга прокурора не містить.

Істотних порушень норм КПК України, які б слугували підставою для скасування ухвали слідчого судді, яка відповідає критерія ст.370 КПК України, по справі не вбачається.

З огляду на викладені обставини, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, у відповідності з вимогами ст.ст.177, 178, 181, 194 КПК України, дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, належним чином вмотивувавши своє рішення, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді, немає.

Керуючись ст.ст.181, 193, 194, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, суд -

у х в а л и л а :

Ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м.Черкаси від 22 січня 2021 року, якою щодо ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, строком на два місяці, з носінням електронного засобу контролю та покладено обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді