Справа № 317/1190/20
Провадження № 1-кп/317/168/2021
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі кримінальне провадження № 0000217 у відношенні: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого:

1.05 квітня 2007 року Індустріальним районним судом міста Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185, ст. 75 КК України до позбавлення волі на строк 3 (три) роки з іспитовим строком 2 роки;

2.20 лютого 2008 року Червоногвардійським районним судом міста Дніпропетровська за ч. 1 ст. 187, ст. 71 КК України до позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 місяців;

3.19 вересня 2011 року Амур-Нижньодніпровським районним судом міста Дніпропетровська за ч. 2 ст. 263, ст. 75 КК України до позбавлення волі на строк 3 (три) роки з іспитовим строком 3 роки;

4.07 листопада 2012 року Кіровським районним судом міста Дніпропетровська за ч. 2 ст. 186, ст. 69 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки;

5.03 червня 2014 року Кіровським районним судом міста Дніпропетровська за ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки;

6.03 липня 2014 року Червоногвардійським районним судом міста Дніпропетровська за ч. 1 ст. 309, ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки; 08 грудня 2017 року звільнений з Солонянської ВК-21 по відбуттю строку покарання,

що мешкає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
20 лютого 2020 року приблизно о 21 годині 50 хвилин ОСОБА_4 з метою розшуку своєї співмешканки, через незачинену хвіртку прибув на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , яке належить потерпілій ОСОБА_5 .
Після того, як господарі домоволодіння йому не відчинили двері, у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно та розуміючи, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 таємно викрав з території вказаного домоволодіння металеву драбину довжиною 3 метри, вартістю 1160 гривень 00 копійок та металевий багажний відсік витримки вартістю 423 гривні 43 копійки, з якими покинув місце скоєння злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Внаслідок злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_5 завдано матеріальної шкоди на суму 1583 гривні 43 копійки.
Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлений.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та пояснив, що 20 лютого 2020 року вони разом зі своєю співменшканкою вдома вживали спиртні напої, після чого співмешканка кудись пішла.
Через деякий час, увечері цього ж дня, він пішов шукати свою співмешканку, щоб взяти у неї гроші та придбати спиртні напої.
Оскільки потерпіла ОСОБА_5 є подругою його співмешканки, він зайшов до неї у двір та постукав у двері будинку, однак ніхто не відізвався. Тоді він вирішив викрасти з подвір`я потерпілої металеві вироби, які він раніше бачив, щоб продати їх та купити спиртне.
Він взяв металеву драбину та багажний відсік, після чого з цим майном покинув територію домоволодіння потерпілої.
У скоєному щиро кається.
Окрім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини у пред`явленому обвинуваченні, його вина в повному обсязі підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами та відеозаписом.
Так, протоколом огляду місця події від 21 лютого 2020 року з фототаблицею до нього встановлено, що місцем крадіжки є територія домоволодіння АДРЕСА_2 . За поясненнями власниці домоволодіння потерпілої ОСОБА_5 встановлено місце, з якого відбулась крадіжка майна (а.с. 104-108).
Протоколом проведення слідчого експерименту та відеозаписом до нього від 28 квітня 2020 року встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 на місці показав, як він зайшов на територію домоволодіння потерпілої ОСОБА_5 та як і звідки він викрав належні їй металеві предмети (а.с. 109-112).
Вказані докази в своїй сукупності повністю узгоджуються з визнавальними показаннями обвинуваченого ОСОБА_4 та підтверджують його вину у пред`явленому обвинуваченні.
Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки він повторно вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку).
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, який відповідно до ст.ст. 12, 24 КК України є умисним нетяжким злочином, особу винного, який раніше судимий, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Як обставини, що відповідно до статті 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує щире каяття у скоєному, активне сприяння у розкритті злочину та повне відшкодування завданої шкоди шляхом повернення потерпілій всього викраденого у неї майна.
Обставиною, що відповідно до статті 67 КК України обтяжуює покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , є рецидив злочинів (за вироком від 13 листопада 2014 р.).
При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд виходить з того, що він повністю визнав свою провину у скоєнні злочину, проявив щире каяття, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, посередньо характеризується за місцем мешкання, потерпіла не висловлює жодних претензій до нього.

За таких обставин, враховуючи особу винного та для досягнення цілей, встановлених ст. 50 КК України, суд вважає доцільним призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі.

Крім того суд, враховуючи конкретні обставини даного кримінального провадження та фактичну відсутність наслідків вчиненого ним суспільно-небезпечного діяння, вважає можливим звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на підставі статті 75 КК України.

Витрати на залучення експертів в даному кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку, визначеному статтею 100 КПК України.

Підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили судом не встановлено.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання з іспитовим строком 2 (два) роки.

Покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки, передбачені статтею 76 КК України:

?періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

?повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази: металеву драбину та металевий багажник, передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_5 залишити власнику ОСОБА_5 .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження та може бути оскаржений в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Запорізький районний суд Запорізької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1