КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участі прокурора ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 22 березня 2021 року, у кримінальному провадженні № 0002376 від 08.12.2020 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Зазначеною ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора третього відділу організації процесуального керівництва управління організації процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіальних підрозділів Державного бюро розслідувань, Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань, нагляду за його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, та застосовано запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 110 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 249 700 гривень, з покладенням на підозрюваного обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Відмовляючи у задоволенні клопотання прокурора про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя врахував наявність ризиків, передбачених п. 2.3 ч. 1 ст. 177 КПК України, дані про особу підозрюваного, те, що він має постійне місце проживання, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, має міцні соціальні зв`язки, неодноразово нагороджувався відзнаками, подяками за виконання службових обов`язків, його стан здоров`я та приходить до висновку, що до підозрюваного можливо застосувати запобіжний захід у виді застави саме у розмірі 110 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки вказаний запобіжний захід забезпечить виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На переконання прокурора ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні п`ятнадцяти епізодів тяжким злочинів, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 10 років. Більше того, як вказує прокурор наявні ризики того, що ОСОБА_6 може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, знищити, сховати, спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та окрім того, останній понад 20 років являвся працівником правоохоронного органу та маючи відповідні зв`язки може незаконно впливати на заявників та свідків у даному кримінальному провадженні.

Прокурор також додає, що застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави не зможе забезпечити виконання ним своїх процесуальних обов`язків, разом з тим визначений розмір застави майже дорівнює сумі неправомірної вигоди та є неспівмірно малим, посилаючись при цьому на практику ЄСПЛ у подібних справах.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив їх задовольнити, пояснення підозрюваного та захисника, які заперечували проти апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 177, 178, 183, 194, КПК України та п. «е» ч. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод (Рим, 1950 року) міра запобіжного заходу у вигляді взяття під варту обирається підозрюваному, обвинуваченому судом при наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ним правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню ним правопорушення чи його втечі після його вчинення, що вказана особа може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати провадженню іншим чином, а також вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Застосування до особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою не може обґрунтовуватися виключно тяжкістю висунутого обвинувачення чи підозри.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винуватою у даному кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

На думку колегії суддів зазначених вимог слідчий суддя дотримався.

Як вбачається з матеріалів провадження, Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні

№ 0002376 від 08.12.2020 року за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України.

04.03.2021 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України. Того ж дня прокурор у кримінальному провадженні звернувся до районного суду із клопотанням про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням застави в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Відмовляючи в задоволенні клопотання прокурора про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя послався на положення ст. 183 КПК України, відповідно до якої тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовуються виключно у разі, якщо більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам неналежної процесуальної поведінки підозрюваного.

При цьому суд, дослідивши матеріали провадження, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, встановив, що виключних обставин для тримання ОСОБА_6 під вартою немає, оскільки даних, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів у клопотанні прокурора не вказано та в судовому засіданні не доведено. Заявлені ризики в сукупністю з тяжкістю злочину, як зазначив суд, не можуть служити виключними підставами для застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З урахуванням вказаного, а також даними про особу підозрюваного, його стану здоров`я, слідчий суддя дійшов висновку про можливість застосування щодо ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді застави, який зможе запобігти ризикам, передбаченим п. 1-3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуванню підозрюваного від досудового розслідування та суду, знищенню, приховуванню речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, впливу останнього на свідків, інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні.

Так, відповідно до положень ст. 182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. При застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваному роз`яснюються його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків

Крім того, для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, слідчий суддя зобов`язав ОСОБА_6 прибувати до слідчого, прокурора, судді за першою вимогою, не відлучатися із міста Києва без дозволу слідчого, прокурора, суду, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, не спілкуватись із працівниками Департаменту превентивної діяльності Національної поліції України (без дозволу прокурора), зі свідками, іншими підозрюваними, експертами в даному кримінальному провадженні, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну та роз`яснив наслідки невиконання обов`язків, зокрема те, що до підозрюваного може бути застосований інший, більш суворий запобіжний захід.

Колегія суддів погоджується з таким рішенням слідчого судді та вважає, що орган досудового розслідування не зміг довести суду виняткових обставин, які б виправдовували обмеження права підозрюваного на свободу та свідчили б про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, а застава саме у такому розмірі буде належною гарантією того, що у разі сплати визначеного розміру застави, ОСОБА_6 буде належним чином виконувати покладені на нього обов`язки, через побоювання втратити заставу.

Твердження прокурора, зокрема щодо незаконності та необґрунтованості оскаржуваної ухвали є непереконливими, оскільки слідчим суддею при розгляді клопотання були повно та об`єктивно досліджені всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді застави.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що підстав для скасування ухвали слідчого судді, як про це просить прокурор немає, а тому ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_5 - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 309, 376, 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 22 березня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора третього відділу організації процесуального керівництва управління організації процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіальних підрозділів Державного бюро розслідувань, Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань, нагляду за його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, та застосовано запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 110 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 249 700 гривень, з покладенням на підозрюваного обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України - залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_5 - без задоволення.

Ухвала Київського апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/2455/2021 Слідчий суддя суду 1-ї інстанції ОСОБА_8
Єдиний унікальний номер №757/12032/21-к Доповідач: ОСОБА_1