Справа № 163/2377/19
Провадження № 1-кс/163/138/21
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2021 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Любомль заяву захисника ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 від розгляду справи №163/2377/19 за клопотанням слідчого СВ ВП №1 (м.Любомль) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 в кримінальному провадженні №0000425 про арешт майна,

в с т а н о в и в :
17.02.2021 на розгляд до Любомльського районного суду Волинської області надійшло клопотання слідчого СВ ВП №1 (м.Любомль) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 в кримінальному провадженні №0000425 про арешт майна, яке після реєстрації та автоматизованого розподілу передано на розгляд слідчому судді ОСОБА_4 .

24.02.2021 в даній справі захисником підозрюваного ОСОБА_6 ОСОБА_3 подано письмову заяву про відвід слідчого судді ОСОБА_4 , яка на підставі автоматизованого розподілу судової справи передана на розгляд судді ОСОБА_1 .

Заява про відвід обґрунтована тим, що слідчий суддя ОСОБА_4 підлягає відводу, оскільки на думку захисника, існують об`єктивні причини, що свідчать про його упередженість при розгляді клопотання, а саме розгляд суддею ОСОБА_4 справ про адміністративні правопорушення відносно іноземців ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , яких, як вбачається зі змісту підозри, ОСОБА_6 за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, незаконно переправляв через державний кордон України, керував такими діями, сприяв їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів. Результатом розгляду стали постанови в справах №№163/2394/19, 163/2395/19, 163/2396/19, якими вищезазначених осіб визнано винними у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП.
Судом, з урахуванням положень частини 3 статті 81 КПК України, визнано можливим проводити розгляд заяви про відвід за відсутності особи, якій заявлено відвід.

Під час розгляду заяви про відвід встановлено таке.

Згідно змісту статті 75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною 3 статті 35 КПК України в порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
Відповідно до ч.1, 2, 4, 5 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Відвід повинен бути вмотивованим.
Дослідивши заяву про відвід слідчому судді, враховуючи вимоги законодавства, суддя дійшов висновку, що заява ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 безпідставна, оскільки в ній відсутні підстави передбачені статями 75, 76 КПК України.
Факт розгляду суддею Любомльського районного суду Волинської області ОСОБА_4 справ за №№163/2394/19, 163/2395/19, 163/2396/19 відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 за порушення ч.2 ст.204-1 КУпАП, не є підставою для висновку про наявність факту упередженості зазначеного складу суду під час розгляду клопотання слідчого СВ ВП №1 (м.Любомль) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 в кримінальному провадженні №0000425 про арешт майна, оскільки зазначений висновок є фактично припущенням, яке не підтверджується жодними належними та допустимими доказами.
Посилання захисника на ухвалу судді Шацького районного суду Волинської області про задоволення заяви судді ОСОБА_4 про самовідвід, суддя як доказ упередженості слідчого судді під час розгляду клопотання про арешт майна до уваги не приймає, оскільки зі змісту вищезазначеної ухвали вбачається, що суддя ОСОБА_4 заявив самовідвід будучи головуючим суддею під час розгляду кримінального провадження по суті, що могло в подальшому викликати в учасників провадження сумнів в його упередженості та вплинути на прийняття кінцевого рішення.
Слідчий суддя ОСОБА_4 , розглядаючи клопотання про арешт майна, не приймає рішення по суті вчиненого кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_6 , а лише здійснює судовий контроль при вирішенні цього питання на досудовому розслідуванні.
Будь-якого взаємозв`язку між правопорушеннями, вчиненими ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , та арештом майна в рамках кримінального провадження щодо ОСОБА_6 , яке є заходом забезпечення кримінального провадження не вбачається.
У зв`язку із вищенаведеним, обставин, за наявності яких слідчий суддя ОСОБА_4 підлягав би безумовному відводу при розгляді клопотання слідчого про арешт майна не встановлено, дослідженням доказів наявності обставин, що виключають участь слідчого судді ОСОБА_4 у розгляді справи та які би викликали сумніви в неупередженості останнього не знайшли свого підтвердження, а тому заява про відвід слідчого судді задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст.75, 76, 80, 81, 372 КПК України,

п о с т а н о в и в :
У задоволенні заяви захисника ОСОБА_3 про відвід слідчого судді

ОСОБА_4 від розгляду справи №163/2377/19 за матеріалами клопотанням слідчого СВ ВП №1 (м.Любомль) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 в кримінальному провадженні №0000425 про арешт майна - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Любомльського районного суду

Волинської області ОСОБА_1