Ухвала
13 квітня 2021 року

м. Київ
справа №757/73587/17-к

провадження №51-862зно21
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши матеріали заяви ОСОБА_4 про перегляд ухвали колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 24 лютого 2021 року за нововиявленими обставинами,
встановив:
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду від 29 жовтня 2019 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_4 про перегляд ухвали слідчого судді Печерського районного суду від 27 березня 2018 року за нововиявленими обставинами.
Київський апеляційний суд ухвалою від 21 жовтня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення слідчого судді залишив без задоволення, а ухвалу районного суду без змін.
Як убачається з наявних у суді касаційної інстанції матеріалів, 17 лютого 2021 року ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на вказані судові рішення, за результатами розгляду якої ухвалою колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 24 лютого 2021 року йому було відмовлено у відкритті касаційного провадження відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК, оскільки ця скарга була подана на судові рішення, які не підлягають оскарженню в касаційному порядку.
У своїй заяві обвинувачений ОСОБА_4 порушує питання про перегляд ухвали касаційного суду за нововиявленими обставинами, оскільки, на його думку, цим рішенням Верховний Суд незаконно відмовив у відкритті касаційного провадження з посиланням на норми ч. 4 ст. 424 КПК, так як оскаржувана ним ухвала слідчого судді Печерського районного суду від 27 березня 2018 року була постановлена суддею, а не слідчим суддею.
Відповідно до ч. 1 ст. 466 КПК заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами розглядається судом згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом для кримінального провадження в суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд.
Як убачається з матеріалів провадження, ОСОБА_4 звернувся до Печерського районного суду м. Києва про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали слідчого судді цього суду від 27 березня 2018 року, якою було залишено без задоволення його скаргу на бездіяльність уповноважених осіб прокуратури м. Києва, що полягала у невнесенні ними відомостей до ЄРДР після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з ч. 1 ст. 306 КПК скарги на бездіяльність прокурора під час досудового розслідування розглядаються слідчим суддею місцевого суду.
Таким чином, згідно з приписами статей 306 та 466 КПК заява ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27 березня 2018 року була розглянута слідчим суддею цього суду, що і було встановлено судом апеляційної інстанції при перевірці його апеляційної скарги на ухвалу Печерського районного суду від 29 жовтня 2019 року та зазначено в ухвалі Київського апеляційного суду від 21 жовтня 2020 року.
З огляду на це, зазначені в ухвалі Печерського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2019 року відомості про те, що заяву ОСОБА_4 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами було розглянуто суддею цього суду не спростовують того факту, що при її розгляді суддя цього суду діяв саме як слідчий суддя.
Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства та інших законодавчих актів» від 3 жовтня 2017 року внесені зміни у статтю 459 КПК, у частині 2 даної статті пункти 2 і 5 виключено, а пункт 4 викладено в редакції, яка відповідала змісту пункту 5 частини 2 статті 459 КПК до внесення цих змін.
Зі змісту даної норми вбачається, що нововиявленими, крім обставин зазначених у пунктах 1, 3 частини 2 цієї статті, також можуть бути визнані інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
Тобто, предметом перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами можуть бути лише вироки та ухвали постановлені за наслідками розгляду кримінального провадження по суті.
У той же час, ОСОБА_4 порушує у своїй заяві питання про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 24 лютого 2021 року за його касаційною скаргою на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду від 29 жовтня 2019 року, якою відмовлено в задоволенні його заяви про перегляд ухвали слідчого судді цього суду від 27 березня 2018 року за нововиявленими обставинами, та постановлену за результатами розгляду його апеляційної скарги на це рішення ухвалу Київського апеляційного суду від 21 жовтня 2020 року, якою воно залишено без змін, а не кінцевого рішення за наслідками розгляду кримінального провадження по суті.
Зважаючи на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що заява ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Верховного Суду від 24 лютого 2021 року подана на судове рішення, яке згідно з положеннями глави 34 КПК не може бути предметом такого перегляду, а тому у відкритті провадження слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ч. 2 ст. 464, ст. 441 КПК, Верховний Суд
постановив:
У відкритті провадження за заявою ОСОБА_4 про перегляд ухвали колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 24 лютого 2021 року за нововиявленими обставинами відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3