Житомирський апеляційний суд
Справа №274/2349/17 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.5 ст.72 КК Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2021 року Житомирський апеляційний суд в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретар ОСОБА_5 ,
за участю: прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
засудженого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі судове провадження №274/2349/21 за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 19 березня 2021 року,
в с т а н о в и в :
ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 19 березня 2021 року, залишено без задоволення заяву засудженого ОСОБА_8 про зарахування попередньо відбутого строку у строк покарання відповідно до ч. 5 ст. 72 К України.

В апеляційній скарзі з доповненнями засуджений ОСОБА_8 вважає ухвалу суду першої інстанції незаконною, та просить зарахувати йому строк перебування в умовах попереднього ув`язнення у строк відбутого ним покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а саме строк його етапування до медичного закладу закритого типу. Крім того, звертає увагу на те, що йому незаконно відмовлено в перерахунку строку за вироком Овруцького районного суду Житомирської області від 28.03.07 (2 роки 6 місяців 15 діб) та ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 24.03.2016.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи засудженого ОСОБА_8 та його захисника в підтримку апеляційних вимог, думку прокурора, який просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційних скарг, а також ухвалу суду першої інстанції в межах, передбачених ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга засудженого не підлягає до задоволення з таких підстав.
Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Суд першої інстанції зазначених вимог процесуального закону дотримався.
Як убачається матеріалів судового провадження №274/2349/17, ОСОБА_8 засуджено вироком Апеляційного суду Житомирської області від 02 червня 2015 року за ч.1 ст.115 КК України до 12 років позбавлення волі. (а.п.15) Строк відбування покарання ОСОБА_8 відповідно до вироку Овруцького районного суду Житомирської області від 10.03.15 (а.п.14), який був скасований вироком від 02.06.15, обраховано з 10.08.14.
Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду від 24.03.16 в строк покарання ОСОБА_8 зараховано строк попереднього ув`язнення з 10.08.14 до 02.06.15 та з 01.10.15 до 15.10.15 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (а.п.16).
На даний час, засуджений ОСОБА_8 відбуває покарання у ДУ «Бердичівська ВК (№70)».
Як вбачається зі змісту заяви засудженого ОСОБА_8 від 31.05.2021 (а.п.3), останній просив суд першої інстанції зарахувати в строк відбутого покарання строк його попереднього ув`язнення за вироком Овруцького районного суду Житомирської області від 28.03.2007 (а.п.27-32), на підставі ст.71 КК України та ч.5 ст.75 КК України в редакції від 26.11.15, а саме відбутих 2 роки 7 місяців 16 днів покарання у виді позбавлення волі за вище зазначеним вироком.
За результатами судового розгляду саме вимог цієї заяви, судом першої інстанції постановлено оскаржуване рішення.
При цьому, попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили. Попереднє ув`язнення у розумінні положень ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» закінчується з моменту набрання вироком законної сили.
У строк попереднього ув`язнення включається строк: а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово - психіатричної експертизи; ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.
Згідно ч.5 ст.72 КК України зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року №838-VIII, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі виключно в межах того самого кримінального провадження, в межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Як встановлено судом апеляційної інстанції за апеляційною перевіркою матеріалів провадження №274/2349/17, Апеляційним судом Житомирської області при ухваленні вироку від 02 червня 2015 року, положення ст.71 КК України, не застосовувались, відсутнє застосування цих норм кримінального кодексу і у вироку Овруцького районного суду Житомирської області від 10.03.15.
Призначене покарання вироком Овруцького районного суду Житомирської області від 28.03.2007 (а.п.27-32) на момент вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, вирок Овруцького районного суду Житомирської області від 10.03.2021 (а.п.14), останній відбув.
З урахуванням наведеного жодних обґрунтованих підстав для зарахування засудженому ОСОБА_8 строку його перебування в умовах СІЗО в строк відбутого ним покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за вироком Овруцького районного суду Житомирської області від 28.03.2007, апеляційний суд не вбачає.
Одночасно, апеляційний суд звертає увагу на те, що інші апеляційні вимоги засудженого ОСОБА_8 (етапування до медичного закладу закритого типу, тощо) не охоплювалися змістом його заяви до суду першої інстанції та не були предметом судового розгляду в суді, рішення з даних питань судом першої інстанції не приймалось, тому, ці вимоги не можуть бути предметом апеляційної перевірки.
Таким чином, ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, підстави для її зміни чи скасування з мотивів викладених в апеляційній скарзі засудженого - відсутні.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 19 березня 2021 року, якою залишено без задоволення заяву засудженого ОСОБА_8 про зарахування попередньо відбутого строку у строк покарання відповідно до ч. 5 ст. 72 К України, без змін.
Ухвала апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :