ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 645/1287/16-к Суддя-доповідач ОСОБА_1
Провадження ап. суду №№ 21-з/818/23/21,
21-з/818/37/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2021 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі - ОСОБА_4 ,

за участю прокурора - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - ОСОБА_7 ,
перекладача - ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова в режимі відеоконференції заяву обвинуваченого ОСОБА_7 про роз`яснення ухвали Харківського апеляційного суду від 23 грудня 2020 року стосовно ОСОБА_7 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Московського районного суду міста Харкова від 30 січня 2020 року ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Ухвалою Московського районного суду міста Харкова від 20 лютого 2020 року відмовлено ОСОБА_9 в роз`ясненні ухвали Московського районного суду міста Харкова від 30 січня 2020 року.
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 23 грудня 2020 року залишено без змін ухвалу Московського районного суду міста Харкова від 20 лютого 2020 року в частині відмови обвинуваченому ОСОБА_9 в роз`ясненні ухвали Московського районного суду міста Харкова від 30 січня 2020 року.
Крім того, ухвалою Харківського апеляційного суду від 23 грудня 2020 року відмовлено в задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_7 про відвід складу суду.

Обвинувачений ОСОБА_10 звернувся до апеляційного суду з заявою про роз`яснення ухвали Харківського апеляційного суду від 23 грудня 2020 року, обґрунтовуючи це тим, що: апеляційний суд неодноразово констатував про порушення розумних строків розгляду кримінального провадження, але залишав без змін ухвали суду першої інстанції про продовження обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою; матеріали кримінального провадження повністю сфальсифіковані; в ухвалах апеляційного суду не надано жодної оцінки його апеляційним доводам та судом не дотримано практики Європейського суду з прав людини, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, вимог КПК України та Конституції України; він тривалий час перебуває під вартою; судом першої інстанції затягується судовий розгляд; йому безпідставно відмовляють у задоволенні клопотання про відвід складу суду та не розглядають його апеляційні скарги; судом апеляційної інстанції свідомо порушують його права; матеріали кримінального провадження не містять обґрунтованої підозри та обвинувачення.
Крім того, обвинувачений ОСОБА_10 просить роз`яснити визначення термінів: «підозрюваний», «обвинувачений», «підозра», «обґрунтована підозра», «захист», «обвинувачення», «звинувачення», «стандарти доказування».

Заслухавши доповідь судді; пояснення обвинуваченого та захисника, які просили задовольнити заяву про роз`яснення судового рішення; думку прокурора, який заперечував про задоволення заяви обвинуваченого ОСОБА_7 ; перевіривши подану заяву і дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.380 КПК України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.
За змістом закону, роз`яснення рішення - це викладення рішення у більш ясній та зрозумілій формі. Необхідність роз`яснення судового рішення зумовлюється його нечіткістю або суперечливістю викладених у ньому висновків, тобто коли зміст рішення є незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, або для осіб, які мають його виконувати.
У ході роз`яснення рішення суд повинен тлумачити юридичні терміни, а не загальновживані слова, не вносячи змін до рішення.
Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, суд має відмовити в роз`ясненні рішення.
Як вбачається зі змісту заяви обвинуваченого ОСОБА_7 про роз`яснення ухвали Харківського апеляційного суду від 23 грудня 2020 року, останній фактично не наводить жодної причини незрозумілості судового рішення, а зазначає про тривалий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції, правильність вирішення його клопотань про відвід складу суду і прокурору та лише ставить питання щодо: законності судових рішень судів першої і апеляційної інстанції, оспорювання його вини за пред`явленим обвинуваченням та безпідставності продовження йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що не є предметом розгляду в порядку ст.380 КПК України при роз`ясненні судового рішення.
Крім того, статтею 374 КПК України передбачений вичерпні вимоги до змісту ухвали суду апеляційної інстанції, в тому числі: короткий зміст вимог апеляційної скарги; узагальнених доводів особи, яка подала апеляційну скаргу; узагальненого викладу позиції інших учасників судового провадження; мотивів, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався, а також висновку суду апеляційної інстанції по суті вимог апеляційної скарги.
Ухвала Харківського апеляційного суду від 23 грудня 2020 року повністю відповідає вищенаведеним вимогам кримінального процесуального закону та обвинуваченим ОСОБА_10 не наведено жодних об`єктивних обставин, які підтверджують незрозумілість прийнятого судового рішення.
Крім того, обвинуваченому ОСОБА_10 належить роз`яснити, що вина особи чи її невинуватість за пред`явленим обвинуваченням вирішується судом виключно в нарадчій кімнаті тільки за наслідками судового розгляду при ухваленні остаточного судового рішення. Суд апеляційної не може надавати свою оцінку доказам сторін кримінального провадження при апеляційному перегляді судових рішень місцевого суду про продовження обвинуваченому запобіжного заходу.
Щодо інших доводів заяви обвинуваченого про роз`яснення юридичних термінів, колегія суддів зазначає наступне.
Колегія суддів вважає за необхідне роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_10 , що визначення термінів - «державне обвинувачення», «обвинувачення», «забезпечення право на захист», «підозрюваний», «обвинувачений», містяться в п.п.3, 13 ч.1 ст.3, ч.1 ст.20, ч.ч.1, 2 ст.42 КПК України, згідно яких:
- державне обвинувачення - процесуальна діяльність прокурора, що полягає у доведенні перед судом обвинувачення з метою забезпечення кримінальної відповідальності особи, яка вчинила кримінальне правопорушення;
- обвинувачення - твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом;
- підозрюваний, обвинувачений, виправданий, засуджений має право на захист, яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватися правовою допомогою захисника, а також реалізовувати інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом;
- підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень;
- обвинуваченим (підсудним) є особа, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду в порядку, передбаченому статтею 291 цього Кодексу.
Чинний КПК України не містить визначення терміну «обґрунтована підозра» і визначення змісту поняття «підозра», що обумовлює необхідність врахування практики Європейського суду з прав людини з питань застосування кримінального процесуального законодавства (ч.1 ст. 9 КПК України).
Згідно з рішеннями ЄСПЛ усправах "Ilgar Mammadov v. Azerbaijan п. 88", "Erdagozv. Turkey п. 51", "Cebotari v. Moldova п. 48" "обґрунтована підозра" передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення, зокрема у рішенні "Murray v. the United Kingdom".

Термін «стандарт доказування» не відноситься до юридичних, а носить загальновживаний термін.
Визначення поняття «стандарт доказування» міститься в рішеннях ЄСПЛ у справах «Рінгвольд проти Норвегії», «Хамідов проти Росії», «Дюльдін та Кіслов проти Росії», «Абу Зубайда проти Литви», «Ілашку та інші проти Молдови та Росії», «Трепашкін проти Росії (№ 2)» тощо, а також у Постановах Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду (наприклад у рішенні від 21 лютого 2018 року у справі № 701/613/16-к).
Крім того, обвинувачений ОСОБА_10 користується послугами перекладача та захисника, який надає йому правову допомогу та може роз`яснити визначення незрозумілих для його підзахисного термінів.
Колегія суддів наголошує, що суд роз`яснює лише незрозуміле судове рішення, зумовлене його нечіткістю за змістом, можливістю різного тлумачення висновків суду, коли воно є незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, та тих осіб, котрі будуть здійснювати його виконання, а якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, суд відмовляє в роз`ясненні рішення.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала Харківського апеляційного суду від 23 грудня 2020 року, якою залишено без змін ухвалу Московського районного суду міста Харкова від 20 лютого 2020 року в частині відмови обвинуваченому ОСОБА_9 в роз`ясненні ухвали Московського районного суду міста Харкова від 30 січня 2020 року, а також відмовлено в задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_7 про відвід складу суду,за своїм змістом є чіткою, не містить положень, які викликають протиріччя, носить зрозумілий характер викладу обставин, а відтак приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_7 щодо роз`яснення судового рішення.

Керуючись ст.380 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Відмовити в задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_7 про роз`яснення ухвали Харківського апеляційного суду від 23 грудня 2020 року стосовно ОСОБА_7 .
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Головуючий

Судді