ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 623/2382/19 Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/719/21 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2021 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
захисника - ОСОБА_7 ,
законного представника - ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на ухвалу Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 11 серпня 2020 року про повернення прокурору клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_10 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 11 серпня 2020 року повернути прокурору клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру за кримінальним провадженням, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 грудня 2018 року за № 0001310, стосовно ОСОБА_10 за ознаками вчинення суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України.
В обґрунтування прийнятого рішення, районний суд зазначив, щоклопотання про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_10 не містить позицію щодо можливості забезпечення участі особи під час судового провадження за станом здоров`я, суд вважає за необхідне повернути клопотання прокурору для усунення недоліків..

Не погодившись із зазначеним рішенням районного суду прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 11 серпня 2020 року та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
В обґрунтування своєї вимоги апелянт вказує на те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки в клопотанні про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_10 зазначено, що ОСОБА_10 за своїм психічним станом приймати участь у судовому засіданні не може (рядок 4-5).
Крім того, апелянт зазначає, що після слів «ПРОШУ:» в п. 2 клопотання (рядок 16-17) зазначено «Судовий розгляд клопотання провести без участі ОСОБА_10 у зв`язку зі станом здоров`я останньої».

Заслухавши доповідь судді; доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу; думку захисника та законного представника, які заперечували проти її задоволення; дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурору підлягає задоволенню, зважаючи на наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.
Зі змісту цієї норми закону чітко слідує, що єдиною передбаченою законом підставою для повернення обвинувального акту прокурору є невідповідність цього акту вимогам КПК України.
Відповідно до вимог ч.2 ст. 292 КПК України, клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру має відповідати вимогам статті 291 цього Кодексу, а також містити інформацію про примусовий захід медичного характеру, який пропонується застосувати, та позицію щодо можливості забезпечення участі особи під час судового провадження за станом здоров`я.
Колегія суддів погоджується з апеляційними доводами прокурора про те, що суд безпідставно послався в оскаржуваному судовому рішенні, що в порушення вимог ч.2 ст. 292 КПК України в клопотанні прокурора не зазначено відомостей щодо можливості участі ОСОБА_10 в содовому засіданні під час розгляду питання щодо застосування до неї примусових заходів медичного характеру, оскільки це спростовується змістом мотивувальної та резолютивної частини цього клопотання.
Так, в першому абзаці на п`ятому аркуші клопотання прокурора про застосування до ОСОБА_10 примусових заходів медичного характеру зазначено, що остання за своїм психічним станом приймати участь у судовому засіданні не може (арк. 5 т.1).
Крім того, в другому абзаці резолютивній частині клопотання прокурора зазначено, що прокурор просить провадити судовий розгляд за його клопотанням без участі ОСОБА_10 у зв`язку зі станом здоров`я останньої (арк. 5 т.1).
Тобто судом безпідставно та необґрунтовано зазначено в оскаржуваному судовому рішенні про невідповідність клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_10 вимогам ч.2 ст. 292 КПК України.
Інших обставин щодо невідповідності клопотання прокурора про застосування до ОСОБА_10 примусових заходів медичного характеру вимогам ст.ст.292, 291 КПК України в оскаржуваному судовому рішенні не зазначено.
Отже, колегія суддів, вивчивши матеріали провадження за клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру, не знайшла порушень, які б мали стати беззаперечною підставою для повернення судом такого клопотання прокурору, що свідчить про обґрунтованість апеляційних доводів прокурора про те, що клопотання направлене до суду з дотриманням вимог чинного кримінального процесуального закону.

Відповідно до вимог ч.ч.1,2 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Порушення судом першої інстанції вимог ст. 370 КПК України є істотним, оскільки перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Згідно ч.ч.2, 3 ст.409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає апеляційну скаргу прокурора обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 задовольнити.
Ухвалу Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 11 серпня 2020 року про повернення прокурору клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_10 скасувати і призначити новий розгляд провадження в суді першої інстанції.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді