Справа № 173/470/20
Номер провадження1-кп/173/2/2021
В И Р О К
іменем України

18 лютого 2021 року Верхньодніпровський районний суд

Дніпропетровської області

У складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Верхньодніпровську кримінальне провадження №0000157 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця смт. Новомиколаївка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, не працюючого, із неповною середньою освітою, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 17.02.2020 року вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 до 2 років позбавлення волі, за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, відповідно до ст.70 КК України остаточно призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнено від відбування покарання із випробуванням 1 рік -
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений, ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за вчинення умисних корисливих кримінальних правопорушень, маючи не зняту та не погашену у встановленому законодавством порядку судимість, 03.03.2020 року, близько 16:00 години, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння на території залізничного вокзалу «станція Верхньодніпровськ», розташованого поблизу вул. Привокзальної в смт. Новомиколаївка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, де разом з ним також знаходився раніше знайомий йому ОСОБА_5 , попрохав у останнього належний йому мобільний телефон «TP-Link Neffos TP7031A», із встановленою в ньому сім-карткою оператора «Лайфселл», з метою перегляду за його допомогою Інтернет-сторінок у соціальних мережах. У зв`язку із наявністю довірливих відносин та не передбачаючи злочинного наміру на заволодіння мобільним телефоном, ОСОБА_5 добровільно передав ОСОБА_4 вищевказаний мобільний телефон.

В подальшому, ОСОБА_4 , скориставшись тим, що ОСОБА_5 перебував у стані алкогольного сп`яніння, керуючись раптово виниклим протиправним злочинним умислом, спрямованим на незаконне заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, а саме зазначеним мобільним телефоном, на прохання ОСОБА_5 повернути його майно повідомив останньому, що він його вже повернув та таким чином діючи повторно, з корисливим мотивом та метою незаконного збагачення заволодів вищевказаним мобільним телефоном, після чого покинув місце скоєння злочину та у подальшому розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № 845/20 від 06.03.2020 на загальну суму 1239,80 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України визнав повністю, обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорює та суду пояснив, що дійсно при вказаних обставинах 03.03.2020 року, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, він знаходився на території залізничного вокзалу «станція Верхньодніпровськ», розташованого поблизу вул. Привокзальної в смт. Новомиколаївка. Разом з ним був ОСОБА_5 , який теж знаходився у стані алкогольного сп`яніння. Він попросив у потерпілого мобільний телефон для перегляду інтернет-сторінок у соціальних мережах на що ОСОБА_5 дав йому свій мобільний телефон, а коли попросив повернути його, то він відповів, що вже повернув йому мобільний телефон та покинув місце скоєння кримінального правопорушення. У скоєному щиро кається.

Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні суду пояснив, що дійсно, при вказаних обставинах, 03.03.2020 року, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, він знаходився на території залізничного вокзалу «станція Верхньодніпровськ», розташованого поблизу вул. Привокзальної в смт. Новомиколаївка. Разом з ним був ОСОБА_4 , який попросив у нього мобільний телефон для перегляду інтернет-сторінок у соціальних мережах та він дав йому свій мобільний телефон, а коли попросив повернути його, то ОСОБА_4 відповів, що вже повернув йому мобільний телефон. Претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має. Цивільний позов заявляти не буде.

Дане кримінальне провадження розглянуто згідно вимог ч.3 ст.349 КПК України без дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

У відповідності до ч. 3 ст.349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст наведених вище обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Крім того учасникам судового провадження судом роз`яснені вимоги ч. 3 ст.349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена в повному обсязі та дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 190 КК України заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненого повторно.

Що стосується питання осудності обвинуваченого ОСОБА_4 , суд керується тим, що його поведінка в ході досудового слідства та в судовому засіданні була адекватною, свої пояснення він надавав послідовно та змістовно, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, а тому на думку суду обвинувачений є осудною особою.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до ст. 65 КК України, враховує обставини та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 , раніше судимий, характеризується посередньо, вчинене ним кримінальне правопорушення відносяться до категорії нетяжких злочинів.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття.

До обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 67 КК України, суд відносить вчинення злочину особою, що перебувала у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст.50 КК України з метою виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , а також запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим так і іншими особами суд, з урахуванням обставин та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого та встановлених судом обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, вважає необхідним призначити покарання у вигляді позбавлення волі, яке на думку суду, буде справедливим та достатнім для досягнення мети покарання.

В той же час, враховуючи те, що ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення в після проголошення вироку Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 17.02.2020 року остаточне покарання необхідно призначити за правилами ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків.

Питання про відшкодування завданої матеріальної шкоди потерпілому судом не обговорювалось, оскільки потерпілий ніяких претензій матеріального характеру до обвинуваченого не заявив, цивільний позов до суду не надав.

Обговорюючи питання про обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили, суд відповідно до ст. 178 КПК України, враховує в сукупності всі обставини справи, особу обвинуваченого, який раніше судимий, скоїв дане кримінальне правопорушення після проголошення іншого вироку, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, призначеного покарання, а тому з метою запобігання ризиків передбачених ст. 177 КПК України, вважає, необхідним обрати ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною залишати своє місце проживання в період часу з 23.00 години вечора до 05.00 години ранку, без застосування електронного засобу контролю.

Витрати на залучення експертів під час досудового розслідування відсутні.

Питання про речові докази підлягає вирішенню по правилам ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369- 371,373 -376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 17.02.2020 року, остаточно призначити покарання до відбуття у вигляді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 обчислювати з моменту його фактичного затримання у порядку виконання вироку.

До набрання вироком законної сили обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, без застосування електронного засобу контролю за адресою: АДРЕСА_2 , з забороною залишати своє місце проживання у період часу з 23.00 години вечора до 05.00 години ранку. Зобов`язати ОСОБА_4 прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожним викликом.

Речові докази у кримінальному провадженні мобільний телефон «TP-Link Neffos TP7031A», сім-картку мобільного оператора «Лайфселл» із номером на ній НОМЕР_1 , які передані на зберігання в кімнату речових доказів Верхньодніпровського ВП Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, після набрання вироком законної сили повернути законному володільцю.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського Апеляційного суду через Верхньодніпровський районний суд, протягом 30 днів з моменту проголошення вироку, а засудженим, який тримається під вартою, в той же термін з моменту вручення копії вироку.

Головуючий ОСОБА_1