Провадження № 1-в/761/231/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2021 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання засудженої ОСОБА_4 про відстрочку виконання вироку на підставі п. 2 ч. 1 ст. 536 КПК України,
В С Т А Н О В И В:
до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання засудженої ОСОБА_4 про відстрочку виконання вироку Шевченківського районного суду м. Києва від 16.10.2020, відповідно до якого, останню засуджено до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік і 6 (шість) днів.
На обґрунтування своїх доводів у клопотанні, засуджена ОСОБА_4 посилається на те, що у неї на утриманні перебуває малолітній син 2019 року народження, виховання та утримання дитини вона здійснює самостійно, оскільки з колишнім чоловіком вони не проживають разом, а тому просила відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 536 КПК України відстрочити виконання вироку від 16.10.2020.
У судове засідання засуджена не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила.
Прокурор у судовому засіданні заперечував з приводу клопотання засудженої, оскільки аналогічне за своїм змістом питання порушувалося захисником засудженої ОСОБА_4 в апеляційній скарзі та Київським апеляційним судом обґрунтовано належним чином своє рішення щодо доводів з даного приводу.
Вивчивши матеріали клопотання, матеріали судової справи, суд дійшов наступного висновку.
ОСОБА_4 16.10.2019 засуджена за вироком Шевченківського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік, а на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків частково приєднано за правилами ч. 1 ст. 72 КК України до покарання призначеного за даним вироком невідбуту частину покарання у виді 100 годин громадських робіт, якими замінено 14.03.2016 покарання у виді штрафу, призначеного за попереднім вироком Святошинського районного суду м. Києва від 13.07.2015, і остаточно призначено ОСОБА_4 до відбуття покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) днів.
При цьому, даним вироком доведено до відома Служби у справах дітей Шевченківської районної у м. Києві Державної адміністрації, щодо призначення ОСОБА_4 за цим вироком покарання у виді позбавлення волі та про наявність у неї на утриманні малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який разом з нею проживає за адресою: АДРЕСА_1 , для вжиття передбачених законом заходів, з метою недопущення залишення дитини без необхідного піклування та дотримання його прав.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 13.05.2021 вирок Шевченківського районного суду м. Києві від 16.10.2020 щодо ОСОБА_4 залишено без змін.
Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 КПК України, має право вирішувати питання про відстрочку виконання вироку.

Частиною 1статті 539 КПК України передбачено, що питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 536 КПК України, виконання вироку про засудження особи до виправних робіт, арешту, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців, позбавлення волі може бути відстрочено у разі: тяжкої хвороби засудженого, яка перешкоджає відбуванню покарання, до його видужання; вагітності засудженої або за наявності у неї малолітньої дитини на час вагітності або до досягнення дитиною трьох років, якщо особу засуджено за злочин, що не є особливо тяжким; якщо негайне відбування покарання може потягти за собою винятково тяжкі наслідки для засудженого або його сім`ї через особливі обставини (пожежа, стихійне лихо, тяжка хвороба або смерть єдиного працездатного члена сім`ї тощо) на строк, встановлений судом, але не більше одного року з дня набрання вироком законної сили.

Таким чином, за змістом цієї норми процесуального закону, є правом, а не обов`язком суду прийняття рішення про відстрочку виконання вироку.
Як убачається з вироку Шевченківського районного суду м. Києва від 16.10.2019, судом встановлено, що ОСОБА_4 одноосібно виховує та утримує малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який разом з нею проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

А тому, у зв`язку з призначенням ОСОБА_4 за даним вироком покарання у виді позбавлення волі та в разі набрання ним законної сили малолітній син останньої можливо залишиться без догляду, що потребуватиме у встановленні над ним опіки, судом ухвалено рішення довести про такі обставини до відома Служби у справах дітей Шевченківської районної у м. Києві Державної адміністрації для вжиття передбачених законом заходів, з метою недопущення залишення дитини без необхідного піклування та дотримання його прав.

Таким чином, судом при ухваленні вироку стосовно ОСОБА_4 враховано наявність у неї малолітнього сина та вирішено питання щодо дотримання його прав в разі набрання законної сили цим судовим рішенням.

Отже, доводи клопотання засудженої ОСОБА_4 про відстрочку виконання вироку стосовно неї у зв`язку з перебуванням на її утриманні малолітнього сина 2019 року народження, якого вона виховує та утримує самостійно, не заслуговують на увагу, так як питання дотримання прав дитини уже вирішено судом у встановленому законом порядку.

Враховуючи наведене, суд не знаходить підстав для задоволення клопотання засудженої ОСОБА_4 про відстрочку виконання стосовно неї вироку на підставі п. 2 ч. 1 ст. 536 КПК України.

Керуючись ст. ст. 536, 537, 539 Кримінального процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_4 про відстрочку виконання вироку на підставі п. 2 ч. 1 ст. 536 КПК України.
На ухвалу суду прокурором, засудженим, протягом семи днів з дня її винесення може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1