Дата документу 15.04.2021 Справа № 334/4616/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ Апеляційний суд
Провадження №11-кп/807/672/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №334/4616/20Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.249 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2021 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на вирок Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 12 січня 2021 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим і засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України,

ВСТАНОВИЛА
Вказаним вироком районного суду ОСОБА_7 визнано винуватим і засуджено за те, що він в період часу з 23 год. 30 хв. 31.03.2020 року до 00 год. 30 хв. 01.04.2020 року, маючи намір на незаконне зайняття рибним добувним промислом, діючи умисно, знаходячись у верхів`ях Каховського водосховища, а саме в підвідному каналі Дніпровської ГЕС в Дніпровському районі м.Запоріжжя, де в порушення ст.63 Закону України «Про тваринний світ» та п.п.3.15, 4.13 «Правил любительського та спортивного рибальства», яке затверджене наказом Державного комітету рибного господарства України від 15.02.1999, якими заборонено лов водних живих ресурсів з незареєстрованих плавзасобів або таких, що не мають на корпусі чіткого реєстраційного номеру (за винятком веслових човнів), на водоймах, що не визначені органами рибоохорони як такі, на яких дозволено любительське рибальство, без наявності відповідних документів, що дають право на здійснення лову в окремих водоймах, з гумового човна «ВАRK» займався незаконним рибним добувним промислом за допомогою забороненого знаряддя лову: сітка ліскова L 30м, h 1,5м, а 32х32 мм, під час якого виловив: 95 особин «плітки», вартістю згідно розрахунку до Додатку 1 до Постанови кабінету Міністрів України від 21.11.2011 №1209 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів» - 85 грн. за одну особину, на загальну суму 8075 грн.

01.04.2020 року приблизно о 00 год. 30 хв. співробітники водної поліції під час патрулювання виявили ОСОБА_7 , який знаходився в гумовому човні «ВАRK» в верхів`ях Каховського водосховища, а саме в підвідному каналі ІНФОРМАЦІЯ_2 . Під час огляду човна було виявлено та вилучено заборонене знаряддя лову сітка ліскова L 30м, h 1,5м, а 32х32 мм, а також 95 особин плітки.

Дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч.1 ст.249 КК, як незаконне зайняття рибним добувним промислом, що заподіяло істотну шкоду. Йому призначено покарання у виді штрафу в розмірі 120 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2040,00 грн.

Згідно зі ст.96-1, 96-2 КК незаконно виловлену рибу 95 штук особин «плітка» конфісковано; сітку ліскову L 30м, h 1,5м, а 32х32 мм, як знаряддя промислу, що підлягає конфіскації, ухвалено знищити.

Вирішено питання про цивільний позов та речові докази.

В апеляційній скарзі прокурор просив вирок скасувати, ухвалити новий вирок, яким знаряддя лову сітку ліскову L 30м, h 1,5м, а 32х32 мм та гумовий човен «ВАRK» 220 см зеленого кольору конфіскувати у власність держави. Свої вимоги мотивував тим, що в ході вчинення злочину обвинувачений використовував сітку ліскову L 30м, h 1,5м, а 32х32 мм та гумовий човен «ВАRK» 220 см зеленого кольору. Тому суд, на виконання вимог п.4 ч.1 ст.96-2 КК та п.1 ч.9 ст.100 КПК, зобов`язаний був застосувати спеціальну конфіскацію зазначених речей. Натомість суд, в порушення вимог закону, ухвалив знаряддя лову сітку ліскову знищити, а гумовий човен повернути обвинуваченому. Крім того, рішення суду з питань вирішення долі речових доказів є не обґрунтованим, так як не містить посилання на конкретні норми КК та КПК.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який частково підтримав апеляційну скаргу, наполягаючи з огляду на ст. 420 КПК на ухваленні не вироку, а ухвали; обвинуваченого, який заперечив проти апеляційної скарги та просив вирок залишити без змін; перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Подія кримінального правопорушення, доведеність винуватості ОСОБА_7 у його вчиненні, кримінально-правова оцінка його діянь в апеляційному порядку не оскаржені. У зв`язку з чим, з огляду на положення ч.1 ст.404 КПК вирок суду в цій частині не переглядався.

Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність, то вони є слушними з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.96-1 КПК спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само і передбаченого, зокрема частиною першою статті 249 цього Кодексу.

За приписами п.4 ч.1 ст.96-2 КК спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Відповідно до встановлених судом фактичних обставин кримінального провадження сітка ліскова L 30м, h 1,5м, а 32х32 мм та гумовий човен «ВАRK» 220 см зеленого кольору були заздалегідь підготовлені та використовувалися обвинуваченим ОСОБА_7 як знаряддя та засоби вчинення кримінального правопорушення. Відтак, з огляду на п.4 ч.1 ст.96-2 КК зазначені сітка та човен підлягали спеціальній конфіскації. Натомість суд ухвалив сітку ліскову знищити, а гумовий човен повернути обвинуваченому.

Разом з тим, допущене судом першої інстанції неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність не може бути усунено шляхом ухвалення апеляційним судом нового вироку, як того вимагав прокурор з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.420 КПК суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі:

1) необхідності застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення чи збільшення обсягу обвинувачення;

2) необхідності застосування більш суворого покарання;

3) скасування необґрунтованого виправдувального вироку суду першої інстанції;

4) неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання.

Між тим, в апеляційній скарзі прокурор не порушує питання про необхідність застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення чи збільшення обсягу обвинувачення. Не висуває прокурор вимогу і щодо необхідності застосування більш суворого покарання.

Встановлена ст.96-1 КК спеціальна конфіскація за своєю правовою природою не є покаранням, а належить до інших заходів кримінально-правового характеру. Зазначені заходи полягають у передбачених законом обмеженнях прав і свобод засуджених, які не мають карального навантаження, а спрямовані на забезпечення безпеки суспільства шляхом реалізації превентивної мети - утримання винних від скоєння нових протиправних діянь та усунення умов, які сприяють їх вчиненню.

Відтак в даному випадку в апеляційного суду відсутні правові підстави для ухвалення нового вироку.

Не вправі апеляційний суд і ухвалити рішення про зміну вироку, оскільки, зважаючи на положення ст.408 КПК, апеляційний суд змінює вирок лише у випадках, коли при цьому не погіршується становище обвинуваченого.

У контексті наведеного колегія суддів позбавлена можливості ухвалити і такий вид судового рішення як ухвала, оскільки таке рішення буде суперечити вимогам ст.370 КПК щодо його законності. Крім того, згідно правової позиції, викладеної у рішенні Верховного Суду в справі №243/4763/19 провадження №51-3284км20 застосування апеляційним судом спеціальної конфіскації за таких обставин призведе до фактичного погіршення становища обвинуваченого, що з огляду на п.4 ч.1 ст.408 КПК при ухваленні ухвали є неприпустимим.

Відтак, колегія суддів вважає за необхідне вирок суду скасувати у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та призначити новий розгляд у суді першої інстанції, під час якого суду слід усунути допущене порушення вимог закону та прийняти законне й обґрунтоване рішення, виклавши його у належно мотивованому процесуальному документі згідно з вимогами закону.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 12 січня 2021 року щодо ОСОБА_7 в цій справі скасувати.

Призначити новий розгляд даного кримінального провадження у суді першої інстанції в іншому складі суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4